ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 100, 2020-07-27 10:30

משה גפני: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: יש הצעות לסדר, אני מבקש ממש בקצרה.

משה גפני: רם בן ברק, בבקשה.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, בנושא העמותות, למרות בקשות חוזרות ונשנות, כולל שלך, עדיין אין פתרון בהסכם המוצע של האוצר.

רם בן ברק: אנחנו צריכים לדרוש שזה ייכנס להסכם, אחרת אנחנו לא צריכים לאשר אותו.

משה גפני: מקובל.

משה גפני: מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אני רוצה לדבר על נושא מורי הדרך.

מיקי לוי: עכשיו או אחר כך?

משה גפני: אחר כך.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: אלכס קושניר, בקצרה.

אלכס קושניר: יש לי התייחסות ספציפית לפרק שאנחנו הולכים לדון בו, נושא האבטלה.

אלכס קושניר: יש שלוש אוכלוסיות שלא מקבלות מענה: חיילים משוחררים, צעירים עד גיל 28 ועולים חדשים.

אלכס קושניר: שלוש האוכלוסיות האלה לא מקבלות שום מענה בהצעה של האוצר ואני מבקש לתקן את זה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: קטי, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להעלות סוגיה שהיא לא לגמרי קשורה אבל אני רוצה דיון בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: היום קראנו בעיתונות הארצית שיש קריסה של בתי החולים.

קטי קטרין שטרית: הביאו את עין כרם לדוגמה.

קטי קטרין שטרית: עין כרם הוא לא בית חולים ממשלתי, הוא בית חולים ציבורי.

קטי קטרין שטרית: יש בארץ כשבעה כאלה, יכול להיות אפילו יותר, אני ואחמד בודקים את הנושא הזה בצורה יותר יסודית.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת על מעייני הישועה בנתניה, שלושה בתי חולים בנצרת, עין כרם ושערי צדק.

קטי קטרין שטרית: לא ייתכן שלבתי החולים הציבוריים לא יהיה מענה.

קטי קטרין שטרית: בשיחה שלי אתמול עם מנכ"ל שערי צדק נאמר לי שהוא פתח בשבועיים האחרונים ארבע מחלקות קורונה.

קטי קטרין שטרית: התפוסה מלאה שם עד אפס מקום ואין להם שום מענה ממשרד הבריאות.

קטי קטרין שטרית: אני חוזרת ואומרת, שום מענה.

קטי קטרין שטרית: הם חיים אך ורק מטופסי 17.

קטי קטרין שטרית: אני מבקשת לעשות דיון דחוף בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: לא ניתן לבתי החולים הללו לקרוס.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: חוזר על מה שאמרה חברת הכנסת קטי שטרית לגבי הקריסה של בתי החולים, בעיקר הציבוריים, בשלושת השבועות האחרונים.

אחמד טיבי: הגשתי בקשות לדיון מהיר בנושא הזה והן לא התקבלו, למרות שזה נושא מאוד חשוב.

אחמד טיבי: הזכירה קטי את שערי צדק, מעייני הישועה, בתי חולים בנצרת, ואני רוצה להזכיר גם את בית חולים אל-מקאסד, כאן בירושלים המזרחית ואל-מוטלע, אוגוסטה ויקטוריה.

אחמד טיבי: בתי החולים האלה קורסים, הם חייבים סיוע ישיר כדי לעמוד.

אחמד טיבי: והם עושים עבודה מצוינת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

משה גפני: תודה, אחמד.

משה גפני: ניר ברקת, בבקשה בקצרה.

ניר ברקת: אני רוצה להעלות את עניין אל על.

ניר ברקת: מהמידע שיש לי המדינה מתעללת באל על.

ניר ברקת: כל הזמן הדרישות משתנות.

ניר ברקת: במקום לתת סיוע ישיר ולעזור בשמירת עובדים, המדינה עושה הכול הפוך.

ניר ברקת: הפוליטיזציה סביב אל על היא דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

ניר ברקת: הרב גפני, אני מבקש שמחר - - -

משה גפני: אבל אל על זה לא אנחנו, זה ועדת כלכלה.

ניר ברקת: לא נכון.

ניר ברקת: בוועדת הכלכלה עלה נושא מסוים, שלהערכתי הוא לא קשור למתווה הסיוע - - -

משה גפני: אם זה פה אז אני אעלה את זה.

משה גפני: אבל תן לי לגמור עם המענקים קודם.

ניר ברקת: שייתנו הסבר לוועדת הכספים מה הסטטוס מול אל על.

ניר ברקת: אני שומע פוליטיזציה מאוד גדולה מסביב, אני שומע שבמקום לדון בסיוע דנים איך מפרקים את החברה.

ניר ברקת: על פניו, אם אני מבין נכון, זה הולך לפירוק, ומדינת ישראל תשלם מחיר מאוד יקר על העניין הזה.

ניר ברקת: אני חושב שצריך לתת לנו הסברים מה קורה במשא ומתן מול אל על.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שחאדה.

אנטאנס שחאדה: בוקר טוב.

אנטאנס שחאדה: בהמשך לישיבה מאתמול, כאשר ראינו את הרצון של אנשי האוצר לעזור לאזרחים ולשחרר קצת כספים, במיוחד בקרנות השתלמות, אני נזכרתי בהוראת שעה שהייתה לגבי קופות קטנות לפני שנתיים או שלוש.

אנטאנס שחאדה: אני מציע לכל צוות האוצר לנסות לחדש את התוכנית לקופות גמל קטנות ולאפשר לאזרחים למשוך קופות קטנות ללא תשלום מס.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

משה גפני: עינב.

עינב קאבלה: תודה, אדוני היושב-ראש.

עינב קאבלה: אני רוצה להעלות פה את נושא הדיסריגרד בעניין קצבאות הנכות.

עינב קאבלה: בימים המאתגרים האלה - - -

משה גפני: זה הולך לעלות פה.

עינב קאבלה: אני יודעת, אבל מחשש שאני לא אצליח להיות כאן, כי אני לא חברת ועדה - - -

משה גפני: אז תהיי.

משה גפני: את מוזמנת.

עינב קאבלה: תודה, אבל אני אגיד רק בשני משפטים.

עינב קאבלה: זה דבר שהוא נכון בכל תקופה, ובוודאי שכרגע מאוד קריטי שהוא יעלה כאן ויתקבל במסגרת של התוכנית הכלכלית, כך שרף השכר שממנו מתחילים לקזז בקצבת הנכות יעלה לכל הפחות לגובה שכר מינימום.

עינב קאבלה: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

ינון אזולאי: הרב גפני, עוד דבר אחד.

ינון אזולאי: הגיעה אליי איזושהי תלונה, אולי אי-שימת לב.

ינון אזולאי: השבוע יחול יום תשעה באב.

ינון אזולאי: אמר לי מישהו מרשות המיסים שאנשים דתיים, ששומרים תשעה באב, נותנים להם לעבוד גם אחרי הצוהריים ביום רביעי וגם ביום תשעה באב עצמו.

ינון אזולאי: אני מאמין שזה משהו רוחבי בכל משרדי הממשלה.

ינון אזולאי: אני מבקש להתחשב בהם ולראות איך אפשר לפצל להם את זה כדי שלא יעבדו גם ערב תשעה באב וגם ביום עצמו.

עודד פורר: לדעתי זה יום בחירה לפי הגדרות שירות המדינה.

ינון אזולאי: הכריחו אותם לעבוד במשמרות.

ינון אזולאי: כנראה צריכים שם יותר כוח אדם.

ינון אזולאי: אני מבקש לבדוק את העניין.

משה גפני: טוב שהעלית את זה, תודה רבה.

משה גפני: אנחנו עוברים לפרק ב': ביטוח אבטלה, מתוך חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש).

איציק דניאל: בוקר טוב לכולם, אני איציק דניאל מאגף התקציבים.

איציק דניאל: אנחנו נציג את החלק של האבטלה.

איציק דניאל: בחוק הזה בעצם עושים את ההארכה של הזכאות לדמי אבטלה עד יוני 2021.

איציק דניאל: זה בעצם התיקון המשמעותי.

איציק דניאל: זה אומר שכל מי שמסתיימת לו תקופת הזכאות במהלך התקופה הקובעת הזאת, מוארכת לו אוטומטית תקופת הזכאות עד יוני 2021.

איציק דניאל: במקביל מוארכות גם הטבות נוספות בחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': מה התקופה הקובעת?

איציק דניאל: שכל מי שמסתיימת לו תקופת הזכאות הזאת עד יוני 2021, מאריכים לו אותה.

בצלאל סמוטריץ': ממתי זה מתחיל?

איציק דניאל: כל מי שמסתיימת לו התקופה - - -

נעה בן שבת: אני רק רוצה להעיר שההארכה נעשית עד יוני 2021 או עד שאחוז האבטלה יורד מ-7.5.

אלכס קושניר: לפי מי?

טלי ארפי: לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

איציק דניאל: אני אעשה סדר בזריזות ואז נענה על שאלות.

משה גפני: אני מציע לקרוא ולהסביר.

משה גפני: תתחילו לקרוא.

טלי ארפי: אני טלי, סגנית היועץ המשפטי במשרד האוצר.

טלי ארפי: כמו שנאמר, התיקון המוצע מתייחס להטבות שמוארכות עד יוני 2021 או עד למועד שבו פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כי שיעור הבלתי מועסקים החודשי בתקופת הקורונה פחת מ-7.5%.

טלי ארפי: אז על איזה הטבות אנחנו מדברים?

טלי ארפי: על קיצור תקופת האכשרה לשישה חודשים - - -

משה גפני: את יכולה לקרוא בחוק?

משה גפני: עשיתם את זה כמו מיני חוק הסדרים.

נעה בן שבת: הבעייתיות נובעת גם מזה שזה תיקון להוראת שעה שמתקנת את חוק הביטוח הלאומי, וההטבות הן הטבות שנכנסו בהוראת שעה, כאשר הוראת השעה הנוכחית היא עד 16 באוגוסט.

נעה בן שבת: כרגע מוצע להאריך אותן.

נעה בן שבת: לא נוכל לראות את ההטבות בתוך הנוסח, ולכן היא ביקשה לציין אותן.

משה גפני: אז שתקריא, ואת מה שלא מופיע שהיא תסביר.

טלי ארפי: אדוני, מה שתחליט.

טלי ארפי: אני אקריא ואז אסביר.

משה גפני: זאת אומרת שמאריכים את המועד?

טלי ארפי: התקופה הזאת מתייחסת לכך שאם מגישים תביעה לדמי אבטלה אז למרות שהתקופה הקובעת היא יוני 2021, אנחנו עדיין רוצים לאפשר למוסד לביטוח לאומי לתת גם למי שהגיש תביעה במועד מאוחר יותר.

טלי ארפי: ולכן אנחנו מאפשרים שהתקופה הזאת תהיה עד 31 באוקטובר 2021.

אלכס קושניר: מה קורה אם חודש לאחר מכן זה עולה?

איציק דניאל: מה שהסעיף אומר זה שכרגע יש הארכה אוטומטית עד יוני 2021.

איציק דניאל: ככל ששיעור המובטלים, הבלתי מועסקים, יפחת מתחת ל-7.5%, ההארכה האוטומטית נפסקת באופן אוטומטי.

נעה בן שבת: היא מופסקת לתמיד, היא לא חוזרת גם אם בחודש שלאחר מכן האחוז יהיה גבוה יותר.

איציק דניאל: ההארכה לא נפסקת מייד ברגע שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפרסמת את הנתונים אלא באיחור של 30 ימים.

איציק דניאל: זאת אומרת שנותנים לבן אדם 30 ימים נוספים.

משה גפני: ומה אם נראה שהאבטלה עלתה ב-30 הימים האלה?

איציק דניאל: אנחנו פה.

איציק דניאל: לפני חודש וחצי הארכנו עד 16 באוגוסט.

איציק דניאל: אנחנו נמצאים בקשר מתמיד עם שר האוצר, ראש המשלה וחברי הכנסת וועדת העבודה והרווחה.

משה גפני: אם מגיע תאריך מסוים שבו האבטלה יורדת ל-7.5 או פחות אבל בתוך 30 יום זה עלה חזרה – מה קורה אז?

איציק דניאל: הנתון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפורסם חודש אחורה.

איציק דניאל: זאת אומרת שביולי הלשכה מפרסמת לגבי יוני.

איציק דניאל: זה אומר שלמעשה אנחנו בעצם נותנים למי שזכאי לקצבת אבטלה חודשיים קדימה.

איציק דניאל: על אף ששיעור האבטלה ירד מתחת ל-7.5% הוא מקבל חודשיים הארכה.

איציק דניאל: במהלך החודשיים האלה - - -

משה גפני: אני שואל שאלה ואני מבקשה עליה תשובה.

איציק דניאל: אני עונה.

משה גפני: אבל אתה קולט אותי יותר מדי מהר, אני רוצה שהדברים יירשמו בפרוטוקול.

משה גפני: מה קורה אם בפרק הזמן שעליו אנחנו מדברים זה ירד מתחת ל-7.5 ובתוך חודש או חודשיים זה עלה בחזרה?

משה גפני: הוא ממשיך לקבל דמי אבטלה?

איציק דניאל: קודם כול, הנתון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוא נתון חודשי.

איציק דניאל: אומנם היא מפרסמת נתונים לאורך כל התקופה, אבל הנתון הקובע הוא הנתון החודשי.

איציק דניאל: דבר שני, אנחנו נמצאים פה לאורך כל התקופה הזאת, יש דיונים, יש מעקב שוטף שלכם על הנתונים וגם שלנו, וככל שנראה ששיעור האבטלה עולה ויש צורך משקי מסוים, אנחנו נידרש לסוגיה הזאת, ובמידה שמקבלי ההחלטות יקבלו החלטה להאריך מחדש את הזכאות, כמובן שנבוא לכנסת ונבקש את האישור שלכם.

אלכס קושניר: יש לי הצעה פשוטה, אדוני.

אלכס קושניר: להוסיף לסעיף הזה שני דוחות רצופים.

אלכס קושניר: זאת אומרת, אם פעמיים הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פרסמה נתון שהוא פחות מ-7.5% זה אומר שיש איזושהי יציבות ובאמת אפשר לבטל את ההארכה.

אסף וסרצוג: אני אשמח להסביר את הנקודה.

אסף וסרצוג: בוא נניח שלקראת סוף נובמבר מפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שבחודש אוקטובר ירדנו מתחת ל-7.5%.

אסף וסרצוג: לפי היבש, היינו אמורים באוקטובר להפסיק את האבטלה לכולם.

אסף וסרצוג: אבל זה לא המצב.

אסף וסרצוג: אנחנו מאריכים את זה עד נובמבר, כי מלכתחילה הלשכה המרכזית מפרסמת חודש באיחור, כך שניתן עוד חודש קדימה, וגם על זה אנחנו מוסיפים עוד 30 יום.

אלכס קושניר: באיזה יום בחודש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפרסת את הדוח?

משה גפני: זה לא משנה.

אלכס קושניר: זה כן משנה לעניין התשלום.

אסף וסרצוג: עוד פעם, מאותו רגע אנחנו נותנים לאותו זכאי עוד 30 יום של זכאות לדמי אבטלה.

אסף וסרצוג: זאת אומרת, נניח שבאוקטובר ירדנו מתחת ל-7.5%, רק ב-22 בנובמבר יהיו נתונים רשמיים על כך, וגם אז אנחנו נותנים לו עוד 30 יום, עד 22 בדצמבר.

אסף וסרצוג: ככה שזה בעצם נותן מענה טוב למה שאתה מתאר.

אלכס קושניר: אתה מתאר מצב עובדתי של נתונים, אבל מבחינת המודעות והידע של הציבור ומבחינת היציבות הכלכלית אתה לא נותן פתרון, כי יכול להיות מצב שבחודש מסוים המצב באמת ישתפר טיפה, אבל חודש אחר כך - - -

אסף וסרצוג: קודם כול, יש פה מדרגות - - -

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להסביר את השאלה, כי זה נראה לי דו-שיח של חירשים.

בצלאל סמוטריץ': נניח באוקטובר ירדנו ל-7.5%, ובנובמבר ודצמבר, חורף, יש גל שלישי, עלינו שוב ל-8% או 9%.

בצלאל סמוטריץ': נכון לרגע זה המנגנון של החוק פוקע, אבל אם אני מבין את תשובתכם, מכיוון שנותנים עוד 30 יום יהיה מספיק זמן לעשות הערכת מצב, ואם תחליטו שזה נכון אז תוכלו להחזיר את זה לכנסת ולתקן.

בצלאל סמוטריץ': זה נראה לי הגיוני מכיוון שאחוזי האבטלה זה לא הווקטור היחיד כשמסתכלים על המשק, ואולי בהערכת מצב מחודשת שתעשו אז תגידו שלמרות שהאבטלה טיפסה שוב ל-8% ההארכה לא מוצדקת, בגלל כל מיני אלמנטים שונים.

בצלאל סמוטריץ': יש בזה היגיון.

אסף וסרצוג: מה שאתה אומר זה נכון.

אסף וסרצוג: אני רוצה להתייחס לעוד נקודה.

אסף וסרצוג: קודם כול, תזכרו שיש פה מדרגות, כלומר מהרגע שאנחנו יורדים מתחת ל-10% דמי האבטלה יורדים ל-90% מהיקף הזכאות, כדי להתחיל לסמן לאנשים את הדרך החוצה.

אסף וסרצוג: תוכנית יציאה מדורגת.

בצלאל סמוטריץ': אדוני התבלבל, לא מדובר ב-90% אלא ב-75%.

אסף וסרצוג: לא, השר כבר נתן - - -

בצלאל סמוטריץ': אה, העליתם את זה ל-90%?

משה גפני: אליסף ורמן מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נמצא איתנו בזום?

אליסף ורמן: כן.

אליסף ורמן: נמצא איתי מרק פלדמן, מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אני מעביר את רשות הדיבור אליו.

משה גפני: מרק פלדמן, שלום לך.

משה גפני: אני רואה שבמאי היו 20.9% בלתי מועסקים, 845,600.

משה גפני: ביוני זה ירד ל-400,000, כלומר ל-9.8%.

משה גפני: לפי זה האיש היה מפסיק לקבל את דמי האבטלה הגבוהים.

משה גפני: אבל חודש אחרי זה זה עלה חזרה.

משה גפני: מה אתה אומר?

מרק פלדמן: זה מצב שבהחלט יכול לקרות, וצריכים לתת לזה ביטוי בחוק.

משה גפני: אחרי כמה זמן אנחנו יכולים לדעת שהירידה או העלייה יציבות?

מרק פלדמן: לפחות חודשיים.

מרק פלדמן: בתקופה של קורונה, תקופה שעסקים יכולים להיסגר, יכול להיות שבבת אחת יהיו פיטורים מאוד גדולים.

משה גפני: תודה רבה.

מרק פלדמן: אתם תחשבו איך לנסח את זה, כי זה באמת לא התחום שלי.

משה גפני: עזרת לנו, תודה רבה.

משה גפני: אסף, מה עושים.

אסף וסרצוג: אני רוצה עוד פעם לתאר - - -

משה גפני: לא, אל תסביר לנו, פשוט תגיד אם אפשר לשנות את החוק או אי אפשר.

משה גפני: האיש מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אומר לנו שבתקופה הזאת זה יכול להשתנות באופן דרמטי, כמו שקרה במאי-יוני-יולי, שהיה שינוי למעלה, למטה ובחזרה למעלה.

משה גפני: אז אולי תעשו את זה חודשיים.

אסף וסרצוג: אני רוצה להזכיר שברגע שיורדים מתחת ל-10% ממשיכים לקבל דמי אבטלה בירידה של 10% מהזכאות.

אסף וסרצוג: כלומר, עדיין מקבלים דמי אבטלה יחסית גבוהים.

אסף וסרצוג: ברגע שיש לנו ירידה מ-7.5% אז בעצם.

אסף וסרצוג: .. אני אתן את הדוגמה.

אסף וסרצוג: אם בחודש אוקטובר ירדנו מתחת ל-7.5% אנחנו נראה את זה רק ב-22 נובמבר, ואז החוק נותן עוד 30 יום לאותו זכאי.

אלכס קושניר: אבל גם את העלייה אתה תראה חודש אחר כך.

אסף וסרצוג: שנייה, תן לי להשלים.

אסף וסרצוג: אם אנחנו נותנים עוד 30 יום זה אומר שלאותו זכאי יש יותר מחודשיים שבהם הוא ממשיך לקבל על אף שאחוז האבטלה כבר ירד באוקטובר.

אסף וסרצוג: אני רוצה להגיד שני דברים.

אסף וסרצוג: קודם כול, ככל שיהיה צורך נעשה הערכת מצב מחודשת, ואם יהיה צורך לבקש הארכה או שינויים בדמי האבטלה, כך ייעשה.

אסף וסרצוג: אני כן רוצה להזכיר לחברי הוועדה שמדינת ישראל כבר הייתה ב-8%, 9% ו-10% אבטלה ללא דמי זכאות מוגדלים וכיו"ב.

בצלאל סמוטריץ': כמה היינו לפני המשבר?

אסף וסרצוג: היינו ב-3.9%, שזה כ-160,000 כולל מקבלי הבטחת הכנסה.

בצלאל סמוטריץ': למה קבעתם 7.5%?

אסף וסרצוג: ככה היה במשבר של 2008.

אסף וסרצוג: נקטנו אותו רציונל.

משה גפני: נעה, בבקשה.

נעה בן שבת: צריך להבין פה שההארכה היא עד יוני 2021, והיא יכולה להיות מופסקת באוקטובר או בכל חודש אחר שבו הנתון מגיע ל-7.5%.

נעה בן שבת: זה שנותנים זמן עד פרסום הנתונים ועוד איזשהו זמן – זה עדיין לא ממלא את כל התקופה.

נעה בן שבת: ולכן יכול להיות שצריך להציע שאם זה פוחת אז הזכאות הזאת תהיה מופסקת, אבל היא תחזור ברגע שהנתון יעלה מעל 7.5%.

אלכס קושניר: אבל את תדעי את זה רק חודש אחר כך.

אלכס קושניר: בגלל זה שני דוחות רצופים מתחת ל-7.5% נותנים פתרון.

משה גפני: רגע.

משה גפני: מציעה היועצת המשפטית, היות שאנחנו נמצאים בתנועות כאלה גדולות, אז אם זה יורד ועוברת כל התקופה אז מפסיקים לו את המחיר המלא של דמי האבטלה, אבל אם זה עולה אז מחזירים לו.

אסף וסרצוג: אני מזכיר שוב שאנחנו נותנים לאותו זכאי 30 יום מהרגע - - -

משה גפני: הבנו, הבנו, אל תסביר עוד פעם.

אסף וסרצוג: אנחנו בעצם נותנים לו את תקופת ההסתגלות הזאת.

אסף וסרצוג: דבר שני, בסוף לדמי אבטלה יש גם תמריץ שלילי.

אסף וסרצוג: דמי אבטלה הם לא קצבת קיום, הם נועדו לאפשר לאנשים לעבור בין עבודות, הם לא במקום קצבת קיום - - -

משה גפני: אבל אתה מאריך פה את דמי האבטלה לשנה.

משה גפני: אל תעשה את מלאכתך רמייה.

אסף וסרצוג: חלילה.

אסף וסרצוג: המטרה היא לא להאריך בשביל להאריך, המטרה היא להאריך כדי לייצר ודאות.

אסף וסרצוג: אבל הוודאות גם נגמרת.

אסף וסרצוג: איפה היא נגמרת?

אסף וסרצוג: לפי כללים ידועים מראש: זה מתחיל כשזה מתחיל לרדת מ-10%, וב-7.5% זה נגמר.

אסף וסרצוג: שוב, אני מזכיר שמדינת ישראל כבר הייתה בתקופות שבהן הייתה לה אבטלה גבוהה מ-7.5%, ואז לא הייתה איזושהי זכאות מיוחדת.

משה גפני: אם אתם מסכימים לזה, פתרנו את הבעיה.

משה גפני: אם אתם לא מסכימים לזה אז בסדר, אז אה...

בצלאל סמוטריץ': היושב-ראש, אני רוצה לשאול שאלה מהצד השני, שאולי תיתן פתרון.

בצלאל סמוטריץ': הנחת היסוד כאן היא שאנחנו רוצים לייצר ודאות לציבור, ואז אנחנו מסתבכים מה קורה אם שיעורי האבטלה עולים או יורדים וכן הלאה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לכפור בזה ולהגיד שכדי לא לייצר תמריץ שלילי לעבודה, אני לא בטוח שנכון לייצר ודאות.

בצלאל סמוטריץ': להפך, אני הייתי מייצר מנגנון שבו לא נכריז בכלל שמאריכים עד יוני 2021, אלא שההסדר שבתוך המסגרת של יוני 2021 ייבחן כל חודש מחדש על ידי ועדת הכספים.

בצלאל סמוטריץ': הרי אין לי עניין לייצר לאזרח ודאות שהוא לא צריך לחפש עבודה עד יוני 2021.

בצלאל סמוטריץ': בתקופת משבר אנחנו חייבים יצירתיות, טולרנטיות, מאמצים, השתדלות להכשרות מקצועיות.

בצלאל סמוטריץ': אלא מה?

בצלאל סמוטריץ': אם אנחנו ב-20% אבטלה אז גם אם בן אדם מאוד ירצה וישתדל הוא אולי לא ימצא עבודה, ואנחנו כן צריכים לתת לו איכשהו לאכול.

בצלאל סמוטריץ': אז תיקחו את המנגנון הזה ותוסיפו לו מנגנון שבו כל חודש מקבלים את נתוני הלמ"ס, באים לוועדת הכספים ומחליטים אם החודש הזה יש או אין.

בצלאל סמוטריץ': אם יש, מאריכים אוטומטית, בלי בירוקרטיה שמצריכה כל חודש להגיש בקשה מחדש.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה פחות ודאות למובטלים עצמם.

בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה לייצר להם ודאות, אני רוצה שאנשים יתאמצו להשתלב בשוק התעסוקה, ורק אם הם לא יצליחו הם יקבלו את המענק הזה.

אנטאנס שחאדה: אבל זה כבר קיים, כי הרי אומרים שכל חודש יבדקו - - -

משה גפני: בצלאל, זה לא מקובל עליי.

משה גפני: זאת תקופה קשה, זאת תקופה שבן אדם - - -

בצלאל סמוטריץ': זאת תקופה קשה ולכן המדינה צריכה לתת רשת ביטחון שבמידה שאדם לא הצליח למצוא עבודה הוא יקבל.

בצלאל סמוטריץ': אבל אין לי עניין לתמרץ אותו.

משה גפני: מה אני מתמרץ אותו?

משה גפני: לקבל דמי אבטלה?

משה גפני: אתה יודע כמה אנשים מסתובבים?

משה גפני: למעלה מ-10% מסתובבים בלי עבודה.

מיקי לוי: זה תמריץ שלילי מה שהוא אומר.

מאיר שפיגלר: היושב-ראש, אני רוצה גם לומר משהו.

מאיר שפיגלר: אני שמעתי מהצד את מה שנאמר ואני דוחה על הסף כל אמירה שיש בה כדי לומר שהאבטלה היא תמריץ שלילי לחזרה לעבודה.

מאיר שפיגלר: אנשים לא רוצים להיות מובטלים, אבטלה זה לא מקצוע, זה לא עבודה.

מאיר שפיגלר: אנשים רוצים לעבוד.

מאיר שפיגלר: ומה כבר נותנים להם?

מאיר שפיגלר: נותנים להם בממוצע 50%, בלי נלוות, בלי הפרשות, בלי שהוא יודע מה ילד יום.

מאיר שפיגלר: אז שכל פעם הוא יעמוד חסר אונים כדי לדעת אם מאריכים או לא מאריכים לו?

מאיר שפיגלר: האמירה הזאת היא משוללת כל יסוד עובדתי, ואני כל הזמן אומר את זה לאנשי אגף התקציבים במשרד האוצר.

קרן טרנר: מה הקשר עכשיו למשרד האוצר?

מאיר שפיגלר: אל תגידי לי "מה הקשר", הוא אמר את זה.

אסף וסרצוג: יש על זה הרבה מחקרים.

מאיר שפיגלר: המחקרים הם לאקדמיה, החיים הם המציאות.

משה גפני: מאיר, אמרת את דבריך, ואני גם סבור ככה.

משה גפני: אני חושב שאתם עושים נכון בזה שאתם מדברים על ליצור ודאות עד יוני 2021.

משה גפני: כל הוויכוח שלנו כאן הוא מה קורה בתנודות.

משה גפני: לפי מה שאתם מתארים יכולות להיות תנודות כאלה שהבן אדם ייפגע ואין לכם פתרון.

משה גפני: אלא אם כן עושים מה שהציעה היועצת המשפטית אצלנו, שאם זה עולה בחזרה אז מחזירים לו בחזרה את דמי האבטלה.

משה גפני: נורא פשוט.

משה גפני: אני חושב שזה גם צודק וגם הגון.

אסף וסרצוג: אנחנו חושבים שבאיזשהו שלב צריכה להיות סופיות.

אסף וסרצוג: אם נהיה כל פעם בזיגזג זה לא ייגמר עד יוני 2021.

אלכס קושניר: אז הינה, שני דוחות רצופים נותנים לכם סופיות.

עאידה תומא סלימאן: אתם מתווכחים כאילו אנחנו במצב נורמלי, מצב של יום-יום, ולא במצב חירום.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד מכם, אף אחד מהממשלה, אף אחד מהרופאים לא יודע מה יהיה.

משה גפני: עאידה, יש לנו הצעה נוספת.

משה גפני: אם אתם רוצים סופיות אז אני מציע שזאת תהיה בדיקה של חודשיים.

משה גפני: אחרי פעמיים שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אומרת שזה ירד מתחת ל-7.5% זה יהיה סופי.

משה גפני: אני לא מבין על מה הוויכוח, הרי זה לא משהו אידיאולוגי.

אסף וסרצוג: זה לא עניין של אידיאולוגיה, זה עניין של - - -

משה גפני: אבל אני מביא לך פה דוגמה מעכשיו איך חודש אחד זה ככה, חודש אחרי זה יורד וחודש אחר כך עולה חזרה.

משה גפני: תתייעצו על זה?

איציק דניאל: אני רק אגיד מה המשמעות של הצעד שאתם מבקשים - - -

משה גפני: מה שאנחנו מבקשים זה דבר שאתם לא חשבתם עליו או שאתם חשבתם והחלטתם אחרת, וקשה לכם להסכים שיש לנו פה טענה טובה, קשה לכם להסכים עם זה.

משה גפני: אם לא תסכימו אני אלך איתכם, אבל אני חושב שאתם עושים פה עוול.

משה גפני: אתה מפסיק לו את דמי האבטלה בגלל שזה ירד מתחת ל-7.5%, אבל בחודש הבא זה עלה בחזרה.

משה גפני: הינה, יש דוגמה מעכשיו.

אסף וסרצוג: אבל הרב גפני, מדינת ישראל כבר הייתה בתקופות של - - -

משה גפני: אתם לא רוצים שום הצעה שלנו?

איציק דניאל: אנחנו רק נגיד מה המשמעויות של השינוי - - -

משה גפני: לא, אל תסבירו לי, אני לא יכול לתפוס את ההסברים שלכם, זה קשה לי.

משה גפני: אם אתם לא מקבלים את זה אז בואו נמשיך הלאה.

שלמה קרעי: הרב גפני, אני חושב שהוויכוח פה הוא לא גדול.

שלמה קרעי: הרי מה בסך הכול אנחנו מבקשים?

שלמה קרעי: שברגע שיש בחודש אחד של הלמ"ס ירידה של מתחת ל-7.5% אנשים יודעים שהאבטלה הולכת להסתיים.

שלמה קרעי: מתי היא תסתיים?

שלמה קרעי: כשהלמ"ס יפרסמו בפעם הבאה.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: פשוט.

משה גפני: אני לא מתווכח איתם, יש לי כל כך הרבה ויכוחים, שאני רוצה להוריד ויכוחים.

שלמה קרעי: אבל עם זה הם מסכימים.

אלכס קושניר: לא, הם לא מסכימים.

שלמה קרעי: הם מסכימים.

משה גפני: תגיד לי, אתה מכיר משרד אוצר אחר, שאני לא מכיר?

שלמה קרעי: הינה, בבקשה, תשמע אותו.

אנטאנס שחאדה: הרב גפני, אם אחוז האבטלה יורד אז גם התביעות יורדות, ואז אין עוד דרישות תקציביות, זה נגמר.

משה גפני: אתם מסכימים להצעה הזאת?

איציק דניאל: אנחנו רק נגיד מה המשמעות של ההצעה לעשות שתי בדיקות עוקבות.

איציק דניאל: זה אומר שה-30 יום גרייס שאנחנו נותנים, העוד 30 יום הארכה מהפרסום של הלמ"ס, לא יהיו ברגע שנעשה שתי בדיקות עוקבות.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: אתה החלטת את זה הרגע.

שלמה קרעי: יהיה, יהיה.

שלמה קרעי: תציג את זה אחרת.

שלמה קרעי: יהיו 30 יום, אבל הם יסתיימו ברגע שיתפרסם הדוח - - -

קריאות: - - -

משה גפני: תעשו בדיקה עוקבת נוספת.

משה גפני: אם אכן גם בבדיקה הבאה עדיין יש פחות מ-7.5% דמי אבטלה, הוא מפסיק לקבל את דמי האבטלה.

משה גפני: אבל שתי בדיקות.

אלכס קושניר: גפני, אבל אז הם מבטלים את הגרייס.

איציק דניאל: בוא רגע נציג את הדברים בצורה שונה - - -

אלכס קושניר: קרן, תחשבי על זה - - -

קרן טרנר: - - - אבל יש גם פרסומים באמצע.

אלכס קושניר: אבל בן אדם רגיל לא בודק פרסומים באמצע, בן אדם רגיל מקבל את זה כרעם ביום בהיר.

אסף וסרצוג: מה יקרה אם יהיה 7.4 ואז 7.6 ואז 7.3 ואז 7.8?

אלכס קושניר: בואו נלך על שני דוחות וגרייס של 15 יום.

אלכס קושניר: זה דבר שנותן - - -

אסף וסרצוג: אתה גם רוצה שני דוחות וגם עוד גרייס?

אלכס קושניר: הרי המטרה שלך היא לייצר ודאות לבן אדם.

אלכס קושניר: אף אחד לא יודע לחזות מה יהיה הפרסום - - -

קרן טרנר: אבל שני דוחות הם גם ככה פרסום אחורה, אתה כבר יודע - - -

אלכס קושניר: אני מסכים איתך, אבל את המידע הזה הבן אדם מקבל ביום מסוים.

קרן טרנר: אבל ההיערכות שלו לחזור לעבודה צריכה להיות כמה שיותר מהר, זה מה שהכי נכון גם לו וגם למשק.

אלכס קושניר: אבל תני לו שבועיים להיערך, להבין באיזה מצב - - -

קרן טרנר: אבל יש גבול - - -

משה גפני: קרן, אם אתם מתעקשים על זה שמספיקה בדיקה אחת אז מספיקה בדיקה אחת.

קרן טרנר: אני חושבת שאתם מחזיקים בחבל משני קצותיו.

קרן טרנר: אומר שפיגלר שכולם רוצים לעבוד - - -

מאיר שפיגלר: נכון.

משה גפני: איך הגעת לשפיגלר עכשיו?

קרן טרנר: הוא צריך להיערך למצוא עבודה, והוא יעשה את זה בכל זמן נתון כי הוא כל הזמן מחפש עבודה.

קרן טרנר: אז איזה היערכות הוא צריך?

משה גפני: רבותיי, אני חושב שאתם צריכים להסכים לזה, אבל אם אתם לא מסכימים אז נמשיך הלאה.

משה גפני: אני חושב שבדיקה אקראית אחת זה לא מספיק.

משה גפני: צריך בדיקה נוספת.

אנטאנס שחאדה: אני חושב שמובטל לא ימתין עד שיפרסמו את הנתונים כדי לקבל החלטה.

קרן טרנר: אנחנו רוצים להשאיר את זה כמו בהסדר של החוק.

קרן טרנר: אנחנו חושבים שכולם מחפשים עבודה כל הזמן.

קרן טרנר: הפרסום של הלמ"ס הוא באיחור וגם יש להם עוד 30 יום, והם צריכים להיערך למצוא עבודה בזמן הזה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הם כבר הסכימו.

משה גפני: למה הם הסכימו?

שלמה קרעי: אני אגיד לך.

שלמה קרעי: הם הסכימו לזה שאם יש בדיקה אחת שבה אנחנו מתחת ל-7.5% עדיין נותנים למובטלים הארכה של 30 יום, עד לפרסום הבדיקה השנייה.

שלמה קרעי: אם בבדיקה השנייה חזרנו אחורה, זה נמשך, ואם בבדיקה השנייה לא חזרנו אחורה, זה נעצר באותו רגע.

אסף וסרצוג: ומה קורה אם אתה יורד ל-7.2 ואז עולה ל-7.6?

אסף וסרצוג: זה לא הגיוני.

אסף וסרצוג: אם אנחנו נעלה חזרה ל-10 או ל-12 אז אולי - - -

משה גפני: איציק, קרן, אתם מקבלים את ההצעה של שלמה קרעי?

קרן טרנר: היינו רוצים להישאר בהצעה שלנו, היא גם הכי פשוטה תפעולית.

קרן טרנר: אני גם מזכירה שהלמ"ס זה סקר, ואם עכשיו על נקודה לפה או לשם כל המשק ייכנס לעניינים של כן תעסוקה, לא תעסוקה, כן דמי אבטלה, לא דמי אבטלה...

קרן טרנר: אני חושבת שאנחנו צריכים להישאר בהצעה שלנו, ואם תהיה קפיצה קיצונית אנחנו פה, אף אחד לא הולך לשום מקום.

משה גפני: אז אתם מתעקשים על מה שהצעתם?

קרן טרנר: כן.

משה גפני: הלאה.

נעה בן שבת: אני לא בטוחה שפירטת הכול.

נעה בן שבת: יש כאן הערות שקיבלנו מהלמ"ס.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מספר הבלתי מועסקים, בתוספת מספר המועסקים הנעדרים זמנית מהעבודה כל השבוע בגלל סיבות הקשורות בנגיף הקורונה, מתוך כוח העבודה.

נעה בן שבת: צריך להבין ששני המספרים האלה מצורפים במונה, כאשר המכנה הוא כוח העבודה.

טלי ארפי: בסדר.

נעה בן שבת: גם נמסר לנו מהשלכה המרכזית לסטטיסטיקה שבנוסף לבלתי מועסקים ולמועסקים שנעדרים זמנית מהעבודה כל השבוע, יש גם אנשים שפוטרו מהעבודה בקורונה אבל הם לא נמצאים בסקר כבלתי מועסקים כי הם לא מחפשים עבודה בשבוע שקדם - - -

אנטאנס שחאדה: כמו צעירים מתחת לגיל 20.

אסף וסרצוג: אבל הם נגרעים גם מהמכנה.

אסף וסרצוג: בנוסף, הנתונים מתייחסים מגיל 15 עד 64, כך שמראש זה מרחיב יותר.

אסף וסרצוג: דבר שני, צריך לזכור שמי שלא מוגדר כמחפש עבודה נגרע גם מהמכנה, לא רק מהמונה, ולכן זה מתאזן.

נעה בן שבת: לא, אני לא חושבת שהם נגרעים מהמכנה.

נעה בן שבת: הם אמורים להימצא במכנה.

נעה בן שבת: אולי אפשר לשאול את הנציג של הלמ"ס.

נעה בן שבת: מדובר בקבוצה גדולה של כ-80,000.

אסף וסרצוג: אם הם לא מחפשי עבודה אז הם לא משויכים לכוח העבודה.

אנטאנס שחאדה: הם יוגדרו מחוץ לכוח העבודה, במיוחד צעירים מתחת לגיל 20.

משה גפני: רגע, נשאל את מרק פלדמן מהלמ"ס.

נעה בן שבת: דיברנו על בלתי מועסקים, על מועסקים שנעדרים זמנית מהעבודה, והזכרנו עוד קבוצה, של כ-80,000, שפוטרו אבל לא חיפשו עבודה בשבוע שקדם לסקר, והם לא מופיעים כאן.

נעה בן שבת: השאלה אם הם לא נכללים גם בכוח העבודה?

נעה בן שבת: כי אם הם לא נמצאים גם במונה וגם לא במכנה אז זה מאוזן.

נעה בן שבת: אבל אם הם נמצאים במכנה אבל לא נמצאים במונה יש כאן הטעיה.

מרק פלדמן: הקבוצה הזאת לא נמצאת בכוח העבודה.

מרק פלדמן: לפי החישוב של השיעור כפי שהוא מנוסח בחוק, הבלתי מועסקים והמועסקים שנעדרים זמנית מהעבודה כל השבוע שייכים לכוח העבודה, והקבוצה שפוטרו מהעובדה ולא מחפשים עבודה בחודש האחרון לא נמצאים בכוח העבודה.

מרק פלדמן: אם רוצים לחשב שיעורים אחרים, צריכים להוסיף אותם לכוח העבודה ואז לחשב.

מרק פלדמן: אבל בשלב הראשון הם לא נמצאים לא במונה ולא במכנה.

מרק פלדמן: אבל בקבוצה הזאת בהחלט יש גם אנשים שפוטרו ונפגעו מהקורונה, וזו כבר החלטה שלכם איך אתם רוצים להתייחס אליהם.

משה גפני: תודה.

מיקי לוי: קרן ומנכ"ל הביטוח הלאומי, בקבוצה הזו נופלים בין הכיסאות כ-400 איש בעלי רכב אשכול.

מיקי לוי: הם לא שכירים והם לא עצמאים בגלל שיש להם רכב אשכול, ולפי חוק ביטוח לאומי משנת 72' הם לא זכאים לשום פיצוי.

מיקי לוי: האנשים האלה לא קיבלו שקל עד היום.

מיקי לוי: לא קיבלו שקל.

מיקי לוי: בגלל שיש להם רכב, בהוראות הביטוח הלאומי משנת 72' הם נחשבים חצי שכירים.

שלמה קרעי: וגם עוד 10,000 עצמאים שהפכו לשכירים.

מיקי לוי: אבל פה זו ממש בעיה.

מיקי לוי: אנשים שהייתה להם מלא עבודה לא קיבלו עד היום גרוש, ואני זועק את זעקתם, הם פנו אליי.

קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': זאת לקונה משנות ה-70.

מאיר שפיגלר: אני רוצה להצטרף לדבריו של חבר הכנסת מיקי לוי.

מאיר שפיגלר: הדבר הזה הוא מקדמת דנא, שאז רכב אשכול נחשב למשהו שהוא קיצוני ביותר.

מאיר שפיגלר: חושבים שעדיין צריך לקחת את התיירים עם קורקינטים לכל מיני אתרי תיירות במדינת ישראל.

מאיר שפיגלר: מדובר בכלי עבודה ממדרגה ראשונה כדי לדאוג לכך שתיירים יגיעו לכאן ויקבלו את המינימום שאנחנו היינו רוצים לקבל במקומות אחרים בעולם.

מאיר שפיגלר: אנחנו וגם שר העבודה והרווחה מתכוונים לטפל בנושא הזה.

מאיר שפיגלר: זה נמצא במסגרת צו סיווג מעסיקים.

מאיר שפיגלר: עוד פעם, זה רכב שנותן לתיירים את האפשרות לטייל בארץ בצורה סבירה.

מאיר שפיגלר: כרגע מי שיש לו רכב אשכול מוחרג מצו סיווג מעסיקים והוא לא זכאי לקבל דמי אבטלה כמו שלוש הקטגוריות האחרות, שזה מורי דרך, מרצים ואומנים.

מאיר שפיגלר: כלומר, הגם שמדובר במורי דרך, בגלל שיש להם רכב אשכול הם לא זכאים לקבל דמי אבטלה.

משה גפני: אבל מאיר, זה לא הגיוני.

מאיר שפיגלר: אתה אומר לי?

מאיר שפיגלר: אני אומר את זה בקול רם.

משה גפני: מה אתה מציע לעשות?

מאיר שפיגלר: זה נמצא בצו סיווג מעסיקים ואני יודע ששר העבודה והרווחה אמור לטפל בזה.

מיקי לוי: לטפל זה בסדר, אבל לאנשים יש מקרר ריק.

מיקי לוי: שני בני הזוג פוטרו.

מאיר שפיגלר: אתה צודק.

מאיר שפיגלר: אנחנו פנינו בנושא הזה חדשות לבקרים.

מיקי לוי: אדוני המנכ"ל, אני מה-זה מעריך את היושר שלך.

מיקי לוי: תגיד לי מה לעשות, אני ועדת כספים.

מאיר שפיגלר: אני כרגע מתמקד במה שסוכם בממשלה והובא לפתחה של הוועדה.

מאיר שפיגלר: הנושא של רכב אשכול נמצא במסגרת סמכות של שר הרווחה, באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, במסגרת היכולת שלו להרחיב את צו סיווג מעסיקים.

מיקי לוי: אז אדוני המנכ"ל, מי פונה לשר, אתה או אני?

מאיר שפיגלר: זה נמצא על שולחנו, לא צריך לפנות.

משה גפני: אבל אנחנו מבקשים שתדבר עם השר היום ושיעדכן אותנו מה הוא מתכוון לעשות עם זה.

טלי ארפי: צריך לראות מה המשמעות התקציבית של הדבר הזה.

בצלאל סמוטריץ': אין לזה משמעות תקציבית, זה לקונה לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': חבר'ה, משרד האוצר, זה לקונה לחלוטין, אין היגיון להחריג אותם, זה משהו משנות ה-70.

משה גפני: בצלאל, אני מציע שמאיר שפיגלר ידבר עם שר העבודה והרווחה ויעדכן אותנו.

משה גפני: אם לא נראה פתרון נעשה את זה כאן.

משה גפני: אבל זה משהו שצריך לעשות השר.

בצלאל סמוטריץ': אם הנושא הזה כבר עלה, יש שם עוד לקונה אחת, בנוגע למורי הדרך.

בצלאל סמוטריץ': מורי דרך, מעצם טיבה של העבודה, הם בחלקם שכירים ובחלקם עצמאים.

בצלאל סמוטריץ': כשהם עובדים תחת סוכני נסיעות ישראלים ועולים על אוטובוס ונותנים יום הדרכה הם מקבלים תלוש יומי והם שכירים, וכשהם עובדים מול סוכן בחו"ל או ישירות מול הקבוצה הם מוציאים חשבונית.

בצלאל סמוטריץ': כתוצאה מזה, למרות התיקונים שאמורים עכשיו להכליל אותם, חלק לא מבוטל מהם לא יוכל ליהנות מזה.

קרן טרנר: למה?

בצלאל סמוטריץ': כי הם חלקם שכירים וחלקם עצמאים.

מאיר שפיגלר: זה תלוי בצורה שבם הם מדווחים לביטוח הלאומי.

מאיר שפיגלר: אם הם מדווחים לביטוח הלאומי בתור מורי דרך, אנחנו נותנים להם את הזכאות לקבל דמי אבטלה.

מאיר שפיגלר: אם הם מגדירים את עצמם - - -

בצלאל סמוטריץ': גם על החלק שהם הוציאו חשבונית?

מאיר שפיגלר: עוד פעם, השאלה איך הם מדווחים לביטוח הלאומי.

מאיר שפיגלר: אם הוא מגדיר את עצמו מראש כעצמאי שלא נותן שירותים במסגרת הקטגוריה של מורי דרך, כמובן שאנחנו לא יכולים לתת לו, כי אין לנו אפשרות חוקית לעשות את זה.

מאיר שפיגלר: אבל אם הוא מציג את עצמו כמורה דרך ומעביר לביטוח לאומי את הדיווח על הבסיס הזה, הוא מקבל דמי אבטלה מלאים.

מיקי לוי: אני מאוד מעריך את הכנות של מנכ"ל הביטוח הלאומי ואני מבקש שהוא ידווח לוועדה - - -

משה גפני: אמרתי את זה.

מיקי לוי: אז שיירשם בפרוטוקול.

משה גפני: זה לא רק יירשם בפרוטוקול.

משה גפני: אני אקבל את התשובה מהשר.

משה גפני: אם יתברר שזה בידיים שלו והוא יכול לתקן את זה – מה טוב.

משה גפני: אם לא, שיגיד לנו ונחפש דרך לפתור את זה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

משה גפני: שלמה, בבקשה.

שלמה קרעי: שתי נקודות.

שלמה קרעי: אחת, לגבי מתמחים בלשכת עורכי הדין שדחו להם את המבחן פעם אחר פעם.

שלמה קרעי: על פי חוק, חודשיים לפני תאריך המבחן הם לא זכאים לדמי אבטלה.

שלמה קרעי: יש כ-2,500 איש כאלה.

שלמה קרעי: מאיר שפיגלר אמר שכאלו שלא קיבלו באפריל, מאי ויוני, ודחו להם שוב את המבחן ועכשיו הם לא זכאים גם ביולי ואוגוסט – שיגישו רטרואקטיבית על אפריל, מאי ויולי והם יקבלו.

שלמה קרעי: זה דבר שחשוב שהם ידעו אותו; שידעו שלא מגיע להם לחודשיים, אבל על שאר החודשים הם יכולים לבקש אחורה ולקבל.

שלמה קרעי: נקודה שנייה זה קבוצה שדיברנו עליה כמה פעמים, עצמאים שסגרו את העסק בחצי השנה שלפני הקורונה והפכו לשכירים.

שלמה קרעי: האנשים האלה שילמו ביטוח לאומי כל חייהם, כעצמאים וכשכירים, אבל אין להם תקופת אכשרה, כי הם עברו להיות שכירים בחצי השנה לפני הקורונה.

אסף וסרצוג: אבל הם לא שונים במובן הזה מאף שכיר שאין לו תקופת אכשרה.

אסף וסרצוג: הביטוח הלאומי שהם שילמו לפני לא כלל את הרכיב של האבטלה.

שלמה קרעי: אבל הם גם לא זכאים למענק של עסק.

אסף וסרצוג: אין הבדל בינם לבין - - -

שלמה קרעי: יש הבדל, כי עצמאי רגיל מקבל מענק.

אלכס קושניר: בטח שיש הבדל.

שלמה קרעי: עצמאי רגיל מקבל מענק סוציאלי, מובטל מקבל דמי אבטלה, אבל עצמאי - - -

אסף וסרצוג: לא, שכיר שאין לו תקופת אכשרה של חצי שנה לא מקבל.

שלמה קרעי: עצמאי מקבל מענק סוציאלי כשאין חלופה של דמי אבטלה.

אסף וסרצוג: לא.

אסף וסרצוג: עוד הפעם, יש תקופת אכשרה של חצי שנה.

אסף וסרצוג: אם אני שכיר והתחלתי לעבוד חמישה חודשים לפני הקורונה ופוטרתי, אני לא מקבל, ואותו דבר עם עצמאים.

אסף וסרצוג: זה לא משנה מה היית לפני.

שלמה קרעי: אבל פה יש לו תקופת אכשרה משולמת של עשר שנים ו-15 שנה.

קרן טרנר: אסף, השאלה מה קורה אם זה ביחד.

קרן טרנר: אם עבדת כשכיר חצי שנה, שלושה חודשים בחברה אחת ושלושה חודשים בחברה שנייה, אתה זכאי לדמי אבטלה, למרות שעברת.

קרן טרנר: ופה הוא בעצם שואל מה קורה אם בתוך החצי שנה היית שלושה חודשים עצמאי ואז שלושה חודשים שכיר.

שלמה קרעי: לא, קרן, יותר מזה.

שלמה קרעי: הוא היה עצמאי עשר שנים, סגר את העסק שלו בדצמבר 2019 ועבר לעבוד כשכיר.

שלמה קרעי: הוא לא קיבל שקל, לא כעצמאי ולא כשכיר.

אסף וסרצוג: אבל חבר הכנסת קרעי, אין הבדל בין אם אני הייתי עצמאי עשר שנים - - -

בצלאל סמוטריץ': אסף, אתה מדבר על קריטריונים והוא מדבר על אנשים.

בצלאל סמוטריץ': מדובר על אנשים שכל החיים עבדו והתפרנסו, ועכשיו בגלל הקורונה הם לא מסוגלים להתפרנס.

בצלאל סמוטריץ': הם לא מקבלים כלום.

שלמה קרעי: אין להם אוכל בבית, זה אמיתי.

אסף וסרצוג: הוא עבד עשר שנים לפני ובמקרה הוא יצא לאבטלה כי התחשק לו או הסתדר לו או אני לא יודע מה, ועכשיו הוא חזר - - -

שלמה קרעי: לא, זה מצב אחר.

שלמה קרעי: פה אנשים עבדו כל חייהם.

אסף וסרצוג: נניח אני הייתי עצמאי עשר שנים, החלטתי לסגור את העסק, נחתי קצת, התחלתי לעבוד - - -

קרן טרנר: אבל אסף, פה יש רצף של תעסוקה.

אסף וסרצוג: רגע.

אסף וסרצוג: עבדתי עשר שנים כשכיר בחברה, התפטרתי, נחתי קצת, התחלתי לעבוד - - -

שלמה קרעי: התשובה צינית, אסף.

אסף וסרצוג: גם לזה אין תקופת אכשרה וגם לזה אין תקופת אכשרה.

שלמה קרעי: לא, אבל במקרה שהבאתי כן יש רצף של עבודה.

אלכס קושניר: אתה צריך שישה חודשים בתוך 18 חודשים.

אלכס קושניר: אז לפי המצב שמתארים פה אותו אחד שעבד עשר שנים ועבר למקום אחר, יש לו זכאות.

אסף וסרצוג: לא, אבל מה אם הוא ניצל את הזכאות שלו - - -

אלכס קושניר: אבל פה מדובר על אחד שלא ניצל את הזכאות שלו.

אלכס קושניר: הוא היה עצמאי, סגר את העסק שלו, ויום למוחרת התחיל לעבוד.

שלמה קרעי: אסף, זה לא סביר, אנשים עבדו כל חייהם ועכשיו אין להם לחם.

שלמה קרעי: זה בסך הכול 10,000 איש, אין יותר מזה, ביררנו את זה.

אסף וסרצוג: יש נתונים?

שלמה קרעי: יש נתונים, יש לכם הערכות - - -

ינון אזולאי: שלמה, הוא מביא לך דוגמה שלא היה לו רצף, אבל אתה צודק, כי בפועל כן יש לו רצף תעסוקתי - - -

שלמה קרעי: בדיוק, יש לו רצף של שנים אחורה.

שלמה קרעי: אני מקבל המון פניות כאלה.

שלמה קרעי: שתהיה תקופת אכשרה משולבת.

שלמה קרעי: העלינו את זה כמה פעמים כאן והם לא מצאו מנגנון מתאים.

משה גפני: שלמה, סיימת?

שלמה קרעי: אני רואה שמנכ"לית משרד האוצר כן בעניין.

שלמה קרעי: זאת סוגיה שדיברנו עליה, כולל אתה, אדוני היושב-ראש, בחודשים האחרונים.

שלמה קרעי: אנשים לא מקבלים שקל עכשיו, יושבים בבית בלי אבטלה ובלי מענק.

משה גפני: קרן, יש לך פתרון לזה?

קרן טרנר: צריך לחשוב על זה.

משה גפני: מאיר, מה רצית להגיד?

אנטאנס שחאדה: אני רוצה שמנכ"ל הביטוח הלאומי יתייחס גם לשאלה שלי.

אנטאנס שחאדה: אני לא שמעתי בסוף מה סיכמתם לגבי חישוב אחוז הבלתי מועסקים, אבל אי-הכללת צעירים עד גיל 20 זה עיוות מלאכותי של אחוז האבטלה, זה מקטין באופן מלאכותי את אחוז האבטלה.

אסף וסרצוג: לא, לא, עד גיל 20 נחשב - - -

אנטאנס שחאדה: לא, כי הם לא מחפשים עבודה בסקרים.

אנטאנס שחאדה: אדוני, מגיל 15 נחשבים בכוח העבודה האזרחי, אבל בהגדרת מחפש עבודה או בלתי מועסק הם לא נחשבים, כי הם לא מחפשים עבודה בתקופה הזאת, הם מחפשים לחזור לעבודות הקודמות שלהם.

אסף וסרצוג: אז הם לא יהיו בכוח העבודה.

אנטאנס שחאדה: בסקר שעושה הלמ"ס הם לא נכללים.

אסף וסרצוג: אם מישהו מחפש עבודה אז הוא יוגדר כמחפש עבודה, ואם - - -

אנטאנס שחאדה: אבל הם לא מחפשים עבודה, הרי אין עבודה עכשיו, מי יחפש עבודה?

אנטאנס שחאדה: הם מחכים למקום העבודה שלהם.

אנטאנס שחאדה: אז אתה גורע אותם מהמונה ומשאיר אותם במכנה.

אנטאנס שחאדה: זה מקטין באופן מלאכותי את אחוזי האבטלה.

אסף וסרצוג: לא, לא, מי שמחכה לחזור למקום העבודה שלו נמצא תחת ההגדרה של נעדר זמנית משוק העבודה.

אנטאנס שחאדה: אבל כמה זמן?

אנטאנס שחאדה: אם הוא יותר מחודש מחכה - - -

אסף וסרצוג: לא, לא, הגדרות של הלמ"ס מדברות על מי שהוא מפוטר, הנתון הרשמי, ולזה הוספנו עכשיו את הנתון של נעדר זמנית משוק העבודה בגלל קורונה.

אסף וסרצוג: מי שלצורך העניין נמצא בחל"ת ומחכה לחזור למקום עבודתו, לא צריך - - -

אנטאנס שחאדה: חלק מאותם צעירים בגיל הזה, בואו נודה, לא - - -

משה גפני: אוקיי, תודה.

משה גפני: מאיר, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: זה מעוות את הנתונים, אדוני היושב-ראש.

אסף וסרצוג: לא בהכרח - - -

משה גפני: בסדר, תודה.

נעה בן שבת: אנחנו לא יודעים מה הנתונים העדכניים של האבטלה.

נעה בן שבת: אולי כדאי לשאול את הלמ"ס מה הנתונים של חודש יולי.

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: מאיר, בבקשה.

מאיר שפיגלר: כבוד היושב-ראש, במצב הפוך, כאשר שכיר הפך להיות עצמאי ולא הצליח וסגר את העסק שלו – הוא זכאי לקבל דמי אבטלה במשך שנתיים אחורה על בסיס ההכנסות שהיו לו מתוקף היותו שכיר.

מאיר שפיגלר: זאת אומרת, מצב שתקף לגבי שכיר שהפך להיות עצמאי וחדל לעסוק כעצמאי, לא חל לגבי המצב ההפוך.

מאיר שפיגלר: אני פשוט מעדכן אותך שאלה פני הדברים נכון לעכשיו.

שלמה קרעי: נכון, ולכן דיברתי על עצמאים שהפכו לשכירים.

משה גפני: מה התשובה לעצמאים שהפכו להיות שכירים?

מאיר שפיגלר: אין פתרון, אנחנו לא יכולים לתת להם כרגע דמי אבטלה.

משה גפני: איך פותרים את זה?

משה גפני: בתיקון חקיקה?

מאיר שפיגלר: רק בחוק.

קרן טרנר: אם כבר אז כמענק לעצמאי.

שלמה קרעי: שיהיה מענק לעצמאי, זה גם בסדר.

נעה בן שבת: או שלאדם כזה לא תהיה צורך בתקופת אכשרה.

נעה בן שבת: זאת בעצם הבקשה.

קרן טרנר: אני חושבת שזה יהיה מאוד מורכב לתת דמי אבטלה - - -

משה גפני: קרן, אז שאדם כזה לא יצטרך תקופת אכשרה.

קרן טרנר: אנחנו צריכים לבחון את זה, זאת סוגיה מורכבת.

משה גפני: קרן, לא יכול להיות שיש בתקופה הזאת קבוצת אנשים שאנחנו אומרים שהרמנו ידיים ואנחנו לא יכולים לעזור להם.

קרן טרנר: לא, לא, אני אומרת שנחשוב על פתרון.

משה גפני: אם הקבוצה הזאת – והיא בלבד – לא תצטרך את תקופת האכשרה אז הם כן יוכלו לקבל.

משה גפני: למה אי אפשר להחריג אותם?

קרן טרנר: כי אז זאת כבר לא קבוצה קטנה, זה פתח ל...

קרן טרנר: אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מגדרים את זה כדי לתת מענה בדיוק לאוכלוסייה הזאת.

משה גפני: במשרד האוצר קוראים לזה השלכת רוחב.

קרן טרנר: לא, זה לא השלכת רוחב.

קרן טרנר: פשוט ברגע שאתה פותח את תקופת האכשרה אתה לא - - -

משה גפני: בסדר, אבל אי אפשר להרים ידיים.

קרן טרנר: אני לא מרימה ידיים, אני רק אומרת שאנחנו צריכים לדון על פתרון לזה.

משה גפני: בסדר, אז אני רוצה תשובה על זה.

קרן טרנר: בסדר.

שלמה קרעי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': היושב-ראש, יש לי שאלה.

בצלאל סמוטריץ': אם אני מבין נכון, הרציונל של תקופת האכשרה הוא רציונל ביטוחי.

בצלאל סמוטריץ': אתה עושה ביטוח ויש לך איזושהי תקופת אכשרה.

בצלאל סמוטריץ': אבל פה אנחנו בעצם עוברים לעולם אחר; כל דמי האבטלה שאנחנו נותנים עכשיו הם לא תחת הרציונל הביטוחי, הרציונל של אדם פרטי שקנה את הביטוח מול הביטוח הלאומי, אלא המדינה כמדינה מבינה שיש משבר והיא נותנת כסף לאזרחיה דרך מנגנונים של הביטוח הלאומי.

בצלאל סמוטריץ': אגב, מאותה סיבה נתנו גם לעצמאים למרות שתשלום הביטוח הלאומי שלהם לא כולל את הרכיב הביטוחי של דמי אבטלה.

קרן טרנר: גם הרחבנו את הכיסוי הביטוחי, ובנוסף, לעצמאים עשינו את מה שאתה אומר.

בצלאל סמוטריץ': לכן יכול להיות שהפתרון בשבילם הוא דרך העצמאים.

בצלאל סמוטריץ': אין להם את הרכיב של תקופת אכשרה, אז לתת להם מענק כאילו הם עצמאים גם עכשיו.

משה גפני: תודה רבה.

אנדרי קוז'ינוב: מה שאני הולך להגיד מתחבר לתקופת האכשרה ומתחבר גם למה שחבר הכנסת קושניר הזכיר.

אנדרי קוז'ינוב: 7,000 איש עלו מספטמבר 2019.

אנדרי קוז'ינוב: מ-2019 ועד היום עלו 33,247 עולים.

אנדרי קוז'ינוב: אותם 7,000 איש, שזה 6,200 בתי אב, סל הקליטה שלהם נגמר.

אנדרי קוז'ינוב: הם יהיו זכאים לתוספות ממשרד הקליטה, דמי מחיה, אבל - - -

משה גפני: איך זה קשור לדמי אבטלה?

אנדרי קוז'ינוב: תכף אני אגיד.

אנדרי קוז'ינוב: הם יקבלו איזושהי תוספת, אבל למעשה החל מינואר הם כבר לא יקבלו שום דבר – לא אבטלה, לא מחיה, לא הבטחת הכנסה.

אנדרי קוז'ינוב: לא הייתה להם יכולת לצבור את תקופת האכשרה.

אנדרי קוז'ינוב: מדובר על 6,200 בתי אב, בפריסה מגיל 18 עד גיל 70.

אנדרי קוז'ינוב: לחלקם תהיה קצבת זקנה.

אנדרי קוז'ינוב: אני מבקש לבחון את תקופת האכשרה לאותם עולים, שמינואר 2021 לא יוכלו לקבל תמיכה - - -

משה גפני: מה אתם עונים לו?

איציק דניאל: צריך לבחון את הסוגיה.

אנדרי קוז'ינוב: אני העליתי מכתב לשר האוצר וחשוב להעלות את זה גם פה.

אנדרי קוז'ינוב: זאת אוכלוסייה שנופלת בין הכיסאות ולא מקבלת שום תמיכה - - -

משה גפני: הוא לא קרא את המכתב שלך, הוא עסוק במכתבים קודמים.

משה גפני: תבחנו את העניין הזה בבקשה.

אנדרי קוז'ינוב: אני מדבר על ביטול תקופת האכשרה לקבוצה מאוד ספציפית של אנשים, כי לא היה להם שום סיכוי לצבור תקופה כזאת.

משה גפני: תודה רבה.

נעה בן שבת: אז אתה מגיש את זה כהסתייגות?

אנדרי קוז'ינוב: ההסתייגות כבר אצלכם.

ינון אזולאי: אני רוצה לדבר לגבי אדם שעבד חמישה חודשים, היה בחופשת מחלה חודש וחצי, ואז פרצה הקורונה.

ינון אזולאי: מה קורה איתו?

ינון אזולאי: הוא מקבל את האבטלה למרות שמתוך השישה חודשים הוא היה חודש וחצי בחופשת מחלה?

טלי ארפי: בתקופת האכשרה נכללים גם ימי המחלה.

בצלאל סמוטריץ': אז אין בעיה.

מאיר שפיגלר: השאלה אם הוא היה חולה או היה בסגר.

ינון אזולאי: היה חולה.

מאיר שפיגלר: אז הוא נכלל.

מאיר שפיגלר: זה חלק בלתי נפרד מדיני העבודה.

ינון אזולאי: ואם הוא היה בסגר?

מאיר שפיגלר: אז לא.

מאיר שפיגלר: לפחות למיטב ידיעתנו.

איציק דניאל: מה זה סגר?

איציק דניאל: באיזה מצב משפטי הוא נמצא?

מאיר שפיגלר: הכוונה היא לבידוד.

איציק דניאל: בידוד זה כמו מחלה.

ינון אזולאי: ואם הוא היה בסגר ולא בבידוד?

אסף וסרצוג: אם הוא היה בסגר אז או הוא שפוטר או שהוא בחל"ת.

ינון אזולאי: לא, אני מתכוון לסגר על עיר מסוימת, על אזור מוגבל.

קרן טרנר: מי שילם על היום הזה?

ינון אזולאי: הוציאו אותם לחופשה ללא תשלום.

טלי ארפי: תכף נדבר על חופשה ללא תשלום.

ינון אזולאי: דבר שני, כאלו שאמרו להם שהם מפוטרים.

ינון אזולאי: אני מדבר על מקרים שהגיעו אלינו, במיוחד מאזורים חרדיים או מאזורים ערביים.

טלי ארפי: אם הוא מפוטר אז הוא מקבל.

ינון אזולאי: הבעיה שלו הייתה שהסגר נפל לו בדיוק בתוך ששת החודשים האלה.

ינון אזולאי: זה ייכלל לו?

איציק דניאל: לא.

קרן טרנר: ומה הוא עשה לפני חצי השנה הזאת?

ינון אזולאי: הוא לא עבד לפני זה.

אסף וסרצוג: זה לא חצי שנה לפני זה, זה חצי שנה מתוך 18 החודשים שלפני זה.

אסף וסרצוג: אם הוא לא עבד חצי שנה בתוך 18 החודשים שלפני והוא פוטר בקורונה, אז אין תקופת אכשרה.

ינון אזולאי: אבל בידוד כן נחשב לו?

אסף וסרצוג: תקופת אכשרה הייתה 12 חודשים והיא קוצרה לשישה חודשים.

אלכס קושניר: אבל למי היא לא קוצרה?

אלכס קושניר: יש אוכלוסייה אחת שלא קיצרתם לה את תקופת האכשרה – החיילים המשוחררים.

אסף וסרצוג: נכון.

אסף וסרצוג: כי אתה - - -

אלכס קושניר: רגע, תן לי לסיים את השאלה.

אלכס קושניר: לפי החוק שישה חודשים מתוך השירות מוכרים לתקופת האכשרה.

אלכס קושניר: זאת אומרת, אם אתה משליך את אותו קיצור לכלל האוכלוסייה בישראל, גם החיילים המשוחררים צריכים להיות באוכלוסייה הזאת.

אלכס קושניר: וזה שאתם לא עושים את זה זה לא הוגן בעיניי.

אסף וסרצוג: אבל זה היה בתקופה של 12 חודשי אכשרה.

אסף וסרצוג: ברגע שהורדנו את התקופה לשישה חודשים אכשרה, היה דיון על העניין הזה, ושם הוחלט מה שהוחלט.

אלכס קושניר: דיונים איפה?

אסף וסרצוג: היו על זה כמה דיונים בוועדת העבודה, בממשלה.

אסף וסרצוג: אני מזכיר שאתם תדונו היום בשחרור כספי פיקדון חיילים משוחררים.

אלכס קושניר: תעצור, אני לא רוצה שתערב את זה בזה.

אלכס קושניר: כסף שנמצא בפיקדון של החיילים זה כסף של החיילים.

משה גפני: לא, לא, לא, הוא גרר אותך עכשיו.

אלכס קושניר: אני לא רוצה להיגרר.

משה גפני: אל תיגרר.

משה גפני: יהיה סעיף שנדבר על זה.

אסף וסרצוג: לחיילים בודדים ניתן מענה.

אסף וסרצוג: אתם רוצים לתת עכשיו לכל החיילים המשוחררים דמי אבטלה?

משה גפני: אסף, אני לא אמרתי לכם לענות, אז אל תענה.

אלכס קושניר: אדוני, אני לא יודע להבדיל בין חייל שהשתחרר לפני דקה לבין חייל שהשתחרר לפני שנה והצליח לצבור תקופת אכשרה כי הוא עבד.

אלכס קושניר: החייל ששירת בצה"ל, לא הייתה לו הזדמנות לצבור תקופת אכשרה.

אלכס קושניר: ולכן אנחנו כמדינה כן צריכים לתת לזה פתרון.

אלכס קושניר: אם קיצרת לכולם אז אנא ממך תקצר גם לחיילים.

אלכס קושניר: הם שלוש שנים שירתו אותך ואין שום סיבה שלא תעשה את זה.

אלכס קושניר: אתה עכשיו דופק אותם.

משה גפני: היועצת המשפטית, בבקשה.

נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר פה לגבי התיקון שנעשה בוועדת העבודה.

נעה בן שבת: בתקנות שעת החירום גם שירות המילואים וגם השירות הסדיר לא הובאו בחשבון בתקופת האכשרה לעניין ההוראות המיוחדות של תקופת הקורונה.

איציק דניאל: אבל שירות המילואים תוקן.

טלי ארפי: זאת הייתה טעות.

נעה בן שבת: במסגרת התיקון של 216 היה תיקון לגבי שירות מילואים בלבד, לא לגבי שירות סדיר.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: תסבירו לי איזה הזדמנות הייתה להם לצבור תקופת אכשרה?

אלכס קושניר: איפה הם יכלו לעשות את זה?

אסף וסרצוג: לא צריך לצעוק.

אלכס קושניר: הוא היה בצבא, אני לא מבין את ההיגיון של זה.

משה גפני: אלכס, מספיק.

אלכס קושניר: אבל אני לא מבין את ההיגיון פה.

משה גפני: תכף תשמע.

משה גפני: אומרת היועצת המשפטית שזה תוקן לגבי שירות מילואים אבל לא תוקן לגבי שירות סדיר.

משה גפני: למה?

טלי ארפי: כי מלכתחילה לא התכוונו לכלול את אלה שהיו בשירות מילואים, זאת הייתה טעות בנוסח והיא תוקנה במסגרת התיקון שהיה.

טלי ארפי: יש הבדל בין מישהו שעושה שירות מילואים לבין חייל סדיר.

איציק דניאל: אין הכוונה לתת לכל חייל בשירות סדיר דמי אבטלה ברגע שהוא משתחרר.

איציק דניאל: לחייל בשירות סדיר יש תנאים, ואמרתם שאתם רוצים עוד מעט לדבר על פיקדון - - -

קריאות: לא אמרנו את זה.

איציק דניאל: אין כוונה להכיר ב - - -

משה גפני: בסדר, הטענה שלך היא טענה.

משה גפני: אפשר להקריא הלאה.

טלי ארפי: כאן יש תיקון שלא מופיע בנוסח, שמנכ"ל הביטוח הלאומי - - -

משה גפני: רגע, רגע, רגע, חשבתי שאתם נורמליים.

משה גפני: איפה אנחנו נמצאים?

טלי ארפי: סעיף קטן (ב).

טלי ארפי: זה תיקון שמופיע מולכם.

טלי ארפי: הוא לא היה בהצעת החוק שפורסמה.

טלי ארפי: אנחנו הסכמנו לתיקון הזה, ולכן אני מקריאה אותו: בסעיף 179ד, בסעיף קטן (ב), אחרי "שזכאי לדמי אבטלה לפי סעיף זה" יבוא "סעיף 171 או סעיף 171א".

טלי ארפי: הסעיף הזה מדבר על מי שבמהלך התקופה הקובעת חלפו לו 12 חודשים, ובעצם כאשר חולפים 12 חודשים הוא צריך להגיש תביעה חדשה שוב וצריכים לבדוק שוב את כל תנאי הזכאות שלו.

טלי ארפי: המשמעות של התיקון היא שעכשיו הוא לא יצטרך להגיש את זה.

טלי ארפי: זאת הקלה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לברך את מנכ"ל הביטוח הלאומי על ההקלה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': זה סתם בירוקרטיה.

טלי ארפי: וגם את משרד האוצר, שהסכים לתיקון.

מאיר שפיגלר: גם את משרד האוצר, שהסכים לתיקון.

מאיר שפיגלר: זה היה בצוותא חדא, בעצה אחת.

מאיר שפיגלר: הרעיון הוא פשוט לבער ככל שניתן את הבירוקרטיה שלא לצורך ואת הטרחה.

מאיר שפיגלר: זה אומר שהחודש השוטף שבו הוא הגיש את התביעה פלוס 11 חודשים, לעניין החוק לא יהיו רלוונטיים למהלך כל התקופה עד יוני 2021.

מאיר שפיגלר: זאת אומרת שהם לא יצטרכו להגיש תביעה חדשה ולא יצטרכו לעבור את הבדיקות שכרוכות בקבלת אישור לקבל דמי אבטלה.

נעה בן שבת: עורכת דין טלי ארפי הקריאה את הנוסח, אבל אנחנו הצענו נוסח אחר, שהמטרה שלו הייתה להבהיר שמדובר באנשים שעדיין יש להם זכאות וכרגע הסתיימו להם 12 החודשים האלה, ולא כאלה שזה חלף להם מזמן.

נעה בן שבת: אני לא יודעת למה לא קראתם את הנוסח החלופי שהצענו.

טלי ארפי: תגידי מה היה הנוסח החלופי.

נעה בן שבת: "בסעיף 179ד האמור בסעיף קטן (ב) יסומן "(1)", ואחריו יבוא: '(2) הוראות פסקה (1) יחול גם על מבוטח הזכאי לדמי אבטלה לפי סעיף 171 או לפי סעיף 171א ש-12 חודשים מהתאריך הקובע שנקבע לגביו הסתיימו במהלך התקופה הקובעת'".

טלי ארפי: הנוסח מקובל עלינו.

משה גפני: הלאה.

טלי ארפי: זה מתייחס לתקופת החל"ת.

טלי ארפי: היום, כולל בתיקון האחרון, רק מי שיצא לחופשה ללא תשלום לתקופה רציפה של לפחות 30 יום יהיה זכאי לדמי אבטלה, וכאן אנחנו משנים את זה ל-14 ימים לפחות.

בצלאל סמוטריץ': ולמה זה חל רק מיוני 2020 ולא מתחילת התקופה?

טלי ארפי: זה מ-15 ביולי.

אסף וסרצוג: כי בשבילם כבר עברו 30 יום ממזמן.

בצלאל סמוטריץ': לא, זה לא מדויק.

בצלאל סמוטריץ': כשאני הייתי שר התחבורה היו נהגים שיצאו לחל"ת כי התחבורה הציבורית רודדה, וכשהחזרנו אותה הנהגים חזרו, אבל הם הפסידו את החל"ת שלהם.

בצלאל סמוטריץ': זה יצר קושי, הרבה נהגים לא הסכימו לחזור.

בצלאל סמוטריץ': הם בעצם יצאו לחל"ת כשהתחיל המשבר ודיללנו תחבורה ציבורית.

בצלאל סמוטריץ': כשהחזרנו את התחבורה הציבורית הם חזרו לעבודה ובעצם הם לא קיבלו שום דבר על הימים שהיו בחל"ת.

משה גפני: בבקשה תשובה למה שאומר שר התחבורה לשעבר.

טלי ארפי: אנחנו מדברים על תקופה רציפה ולא על תקופה של - - -

בצלאל סמוטריץ': אני מדבר על תקופה רציפה.

בצלאל סמוטריץ': הם היו, נניח, 20 יום בחל"ת ואחר כך חזרו לעבודה.

בצלאל סמוטריץ': פראיירים או אנשים בעלי אחריות?

טלי ארפי: הם יצאו שוב לחל"ת?

בצלאל סמוטריץ': לא.

טלי ארפי: אז אם הם לא יצאו שוב לחל"ת - - -

בצלאל סמוטריץ': אז הם הפסידו על 20 הימים האלה.

טלי ארפי: כי הם לא היו בחל"ת 30 יום לפחות.

טלי ארפי: אבל אם עכשיו הם יצאו ל-14 יום רצופים - - -

בצלאל סמוטריץ': אני שואל, אם הרציונל הזה נכון עכשיו, אז למה לא להחיל אותו מתחילת המשבר.

משה גפני: מאיר, בבקשה.

מאיר שפיגלר: קודם כול, לפני יותר מארבעה חודשים הביטוח הלאומי ביקש בדיוק את מה שאמרת, אבל צערי הרב זה לא הסתייע בידינו.

מאיר שפיגלר: לפחות כעת זה מופחת ממינימום של 30 למינימום של 14 יום, וזה בוודאי הרבה יותר מהמצב שהיה קיים.

מאיר שפיגלר: אני מקווה מאוד שזה יסייע בחזרת - - -

משה גפני: בצלאל שואל למה זה לא רטרואקטיבי.

מאיר שפיגלר: מכיוון שזה לא עומד כרגע על הפרק.

מאיר שפיגלר: אבל זה יסייע מאוד בחזרת עובדים לשוק העבודה, גם אם בצורה חלקית.

קרן טרנר: יש לזה יתרונות וחסרונות.

קרן טרנר: אנחנו שלמים עם המהלך ולכן גם מציעים אותו פה, אבל זה גם יכול לגרום ליותר הוצאה לחל"ת.

קרן טרנר: יש כאן גמישות למעסיק שיש בה יתרונות וחסרונות.

בצלאל סמוטריץ': האלטרנטיבה של הגמישות הזאת היא שהוא יישאר בחל"ת, הרי נהגי אוטובוסים לא הסכימו לחזור.

קרן טרנר: או שהוא יישאר בעבודה.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': נהגים לא הסכימו לחזור כי הם חיכו את ה-30 יום.

משה גפני: הלאה.

אלכס קושניר: מה זה אומר?

טלי ארפי: זה לעניין החישוב של דמי האבטלה.

איציק דניאל: בנוסח הנוכחי של דמי האבטלה, לאחר 126 ימים יש הפחתה, ופה אנחנו מבטלים את זה לעד תום התקופה הקובעת.

נעה בן שבת: מבטלים את ההפחתה, כלומר זאת הוראה מקילה.

טלי ארפי: יש בחוק הביטוח הלאומי הבחנה בין שתי תקופות.

טלי ארפי: בתקופה הראשונה הם זכאים לסכום מסוים, ואחרי 126 יום הם זכאים לסכום אחר.

טלי ארפי: בתקופה הקובעת המוצעת כאן אנחנו מציעים לבטל את המגבלה הזאת.

טלי ארפי: כך שמדובר בהקלה.

אלכס קושניר: אני חייב להבין איך קיבלתם את ההחלטה הזאת.

אלכס קושניר: מה הקשר לילד?

בצלאל סמוטריץ': שר האוצר אמר פה - - -

אלכס קושניר: בצלאל, מה הקשר לילד?

אנטאנס שחאדה: מה זה הגיל הזה 28?

טלי ארפי: היום יש - - -

אלכס קושניר: אני מכיר את המצב היום.

טלי ארפי: אבל יש פה חברי כנסת שלא מכירים, אני מסבירה להם.

טלי ארפי: היום לפי החוק יש הבחנה מבחינת סכום דמי האבטלה בין מי שטרם הגיע לגיל 28 לבין מי שמעל גיל 28.

טלי ארפי: ההצעה היא לבטל את ההבחנה הזאת לגבי מי שהוא בן 28 ויש לו ילד.

אלכס קושניר: למה?

טלי ארפי: מתוך הבנה שהגם שהוא בגיל צעיר, הוא עדיין צריך לפרנס משפחה.

טלי ארפי: אגב, זה תואם הוראות אחרות בתוך הפרק שמתייחסות - - -

הילה שי וזאן: היושב-ראש, אני רוצה לשאול שאלה.

משה גפני: בבקשה.

הילה שי וזאן: הם בדיון פרטי.

אלכס קושניר: אני רוצה להבין מה השיקול בקבלת ההחלטה לגבי הילד.

משה גפני: אבל היא שואלת שאלה.

משה גפני: אני מבקש להקשיב.

משה גפני: הילה, בבקשה.

הילה שי וזאן: קרן, רציתי לשאול מה האוצר חושב על התוכנית שהציג היום שר הכלכלה לגבי אנשים שיצאו לחל"ת – שבמקום שהם יצאו לחל"ת הם יחזרו, יקבלו חצי, והמדינה תשלים את החצי.

הילה שי וזאן: כך את משאירה אותם במקומות העבודה שלהם ועוזרת למשק להמשיך להתגלגל.

הילה שי וזאן: רציתי לדעת מה אתם חושבים על זה.

אלכס קושניר: אבל הייתי באמצע דיון אחר לגמרי.

הילה שי וזאן: אז תחזור לזה אחר כך, אני מצטערת.

קרן טרנר: קודם כול, לא קראתי עדיין את ההצעה שלו, אבל אני מניחה שהוא מדבר על משהו שדומה למודל הגרמני.

קרן טרנר: המודל הגרמני שווה דיון מעמיק יותר על יתרונותיו וחסרונותיו.

קרן טרנר: לכל מודל יש את היתרונות ואת החסרונות שלו.

קרן טרנר: בגדול, המודל שלנו, כולל התיקון שעשינו כאן

קרן טרנר: שנותן יותר גמישות באמצעות שבועיים חל"ת, אומר למעסיקים שבתוך האקורדיון הזה שאנחנו עושים, העובדים הם עלינו, על המדינה, ואתם, המעסיקים, צריכים לסגור ולפתוח בהתאם לבעיית הקורונה.

קרן טרנר: המודל הגרמני אומר שכולם ממשיכים לעבוד והמדינה מסבסדת את השכר.

קרן טרנר: קודם כול, יהיו לזה עלויות יותר גבוהות.

קרן טרנר: בנוסף, קחי לדוגמה את אולמות האירועים: מצב שבו כל העובדים יישארו שם והמדינה תממן 50% מהעלות שלהם – עדיין העסק יפסיד במצב כזה.

קרן טרנר: כך שלגבי עסקים שנסגרים או עסקים עם הפסד מאוד משמעותי, המודל שלנו הרבה יותר טוב להם.

הילה שי וזאן: אולי זה צריך להיות מודל מותאם.

הילה שי וזאן: לגבי אולמות האירועים אני מסכימה איתך, אבל לגבי מסעדות – שנפתחות, נסגרות, פועלות בצמצום וכן הלאה – ולגבי עוד ענפים כאלו זה יותר רלוונטי.

קרן טרנר: יש גם את הצד התפעולי.

קרן טרנר: אבל גם אם הצד התפעולי היה פתור, לאו דווקא היינו הולכים עליו, כי הרעיון עצמו - - -

הילה שי וזאן: אבל תקציבית זה עדיף לכם, לא?

קרן טרנר: לאו דווקא, תלוי כמה.

קרן טרנר: אופן הדיווחים היום במערכות המחשוב – איך מדווחים על מועסקים – שונה אצלנו מהעולם.

קרן טרנר: רשות המיסים מקבלת פעם בחצי שנה, כלומר פעמיים בשנה, ניתוח שמי על המועסקים.

קרן טרנר: אז המחשבה שנצטרך לקחת מביטוח לאומי את הנתונים, להעביר את זה לרשות המיסים וכן הלאה.

קרן טרנר: ..

קרן טרנר: זאת אומרת שגם מבחינה תפעולית זה כבר אירוע מסוג אחר, כי הדיווחים לרשות המיסים פר עובד הם באגרגטים ופעם בחצי שנה.

הילה שי וזאן: אבל יש חשיבות ממש גדולה לניסיון להשאיר - - -

קרן טרנר: אבל ברגע שאת נכנסת להבחנות בין ענף כזה לבין ענף אחר זה כבר מודל לא פשוט.

קרן טרנר: אנחנו מדברים פה הרבה על החשיבות המאוד גדולה שהכסף יעבור ויעבור מהר, אבל במודל הזה הכסף לא עובר מהר בכלל.

קרן טרנר: יכול להיות שבגרמניה שיטת הדיווח היא שונה, אבל - - -

הילה שי וזאן: אבל אתם בוחנים את זה?

הילה שי וזאן: בחנתם את זה?

קרן טרנר: אנחנו מכירים את המודל הזה, אבל חשבנו על מודל אחר של חל"ת.

קרן טרנר: אנחנו כן חושבים על עוד מודלים של לתמרץ לחזור אחרי חל"ת.

קרן טרנר: אבל לא לסבסד באופן גורף מההתחלה את השכר לכל המועסקים.

קרן טרנר: לכל מודל יש יתרונות וחסרונות.

אסף וסרצוג: חשוב להגיד שהמודל הגרמני מיושם רק בגרמניה, לא בשום מקום אחר בעולם.

אלכס קושניר: הם בדרך כלל טובים במה שהם עושים.

הילה שי וזאן: אבל הציע אותו בבוקר שר הכלכלה - - -

קריאות: - - -

אחמד טיבי: חברים, תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת הערה ליועצת המשפטית.

אלכס קושניר: רגע, היינו באמצע דיון על הגבלת הגיל.

אחמד טיבי: נא להקשיב ליועצת המשפטית.

אחמד טיבי: בבקשה.

נעה בן שבת: לפני שנחזור לדיון המהותי, יש לי הערת נוסח.

נעה בן שבת: קודם דיברנו על התיקון בסעיף 179ד.

נעה בן שבת: עורך דין שלומי מור מהביטוח הלאומי ביקש להוסיף עוד כמה מילים שיבהירו שאנשים שקיבלו דמי אבטלה בתקופה הקובעת - - -

טלי ארפי: לא שמעתי.

טלי ארפי: מקובל עלינו.

אחמד טיבי: קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: לגבי הגבלת הגיל ל-28, אני לא מצליח להבין מה ההבדל בין מישהו שהוא בן 29 ואין לו ילדים לבין מישהו שהוא בן 27 ואין לו ילדים.

אלכס קושניר: למה זה מקבל 20% יותר וההוא מקבל 20% פחות?

אלכס קושניר: הרי אנחנו לא נמצאים במצב רגיל.

אלכס קושניר: אני יכול להבין במצב העניינים הרגיל למה צעירים מקבלים פחות – כי יש להם הזדמנות הרבה יותר גדולה לחזור לשוק העבודה, ואנחנו כמדינה רוצים לייצר להם תמריץ.

אלכס קושניר: אבל אנחנו לא במצב העניינים הרגיל, ולכן אני לא מבין למה יש הפליה.

אסף וסרצוג: בוא נעשה קצת סדר באירוע.

אסף וסרצוג: יש הרבה מספרים והרבה דברים שרצים מסביב, יש איזו דרמה מאוד גדולה, אבל צריך לעשות קצת סדר.

אסף וסרצוג: קודם כול, היום יש למעלה מ-50,000 משרות פנויות במשק.

אסף וסרצוג: שיעור האבטלה, גם אם אתה סופר את אלה שכאילו לא מחפשים, לא משנה מאיזו סיבה, הוא עדיין מתחת ל-12%.

אסף וסרצוג: כך שהמצב הוא לא קטסטרופלי.

אסף וסרצוג: הוא אומנם לא טוב, אנחנו גם יכולים להיכנס לעוד משבר, אנחנו רק בדרך החוצה, ייקח עוד זמן, אבל צריך לשים את הדברים בפרופורציות, כי בסופו של דבר אתה פועל מתוך מגבלת משאבים מסוימת.

אסף וסרצוג: ובנוסף, על אף דברים שנאמרו כאן, דמי אבטלה הם תמריץ שלילי.

אסף וסרצוג: כך שיש כאן איזשהו רציונל.

אסף וסרצוג: ככל שאדם יותר צעיר, בדרך כלל הוא גם מרוויח משכורת יותר נמוכה, כמו שראינו גם במשבר הזה, ואז, ככל שאתה נותן לו דמי אבטלה יותר גבוהים הפער שיש לו לכסות הוא מאוד קטן; מספיקה לו איזושהי עבודה זמנית קצרה כדי לכסות את הפער.

אלכס קושניר: וכשנולד לו ילד פתאום הדברים משתנים?

אסף וסרצוג: יש הבדל כשיש ילד - - -

קרן טרנר: אני רוצה להוסיף ולומר שהמחקרים מראים שבתחילת תקופת העבודה בחיים הבוגרים, אם תהיה שנה שבה לא יעבדו זה יכול להשפיע על הדור הזה לכל החיים קדימה.

קרן טרנר: אז אני מבינה שזה קשה לחיילים ולאנשים הצעירים, אבל אנחנו חייבים להשאיר תמריץ דווקא לדור הצעיר לא להיות יותר מדי זמן באבטלה.

קרן טרנר: וזה לא אפס או אחד, זה לא שאין עבודה במשק.

קרן טרנר: יש עבודה במשק, אבל צריך להתאמץ יותר.

קרן טרנר: מי שיש לו ילד – כאן יש כבר איזון קצת שונה.

אלכס קושניר: למה?

קרן טרנר: אפשר גם לרדת מזה.

אלכס קושניר: אני רוצה להבין משהו.

אלכס קושניר: אתם לוקחים פה שתי אוכלוסיות, כולם צעירים, למשל סטודנטים שעבדו חצאי משרות – אין להם עדיין ילדים, אבל הם צריכים לשלם שכירות, הם צריכים לשלם לימודים, הם צריכים - - -

אסף וסרצוג: נתנו 100 מיליון שקל לסטודנטים.

אסף וסרצוג: הסטודנטים קיבלו מענה של 100 מיליון שקל - - -

אנטאנס שחאדה: איזה מענה?

אלכס קושניר: במה מתבטא המענה הזה?

אסף וסרצוג: מלגות רבות.

אלכס קושניר: עזוב מלגות, הם עכשיו צריכים לעבוד.

אלכס קושניר: כרגע אתם לוקחים את הסטודנטים ואת החיילים ואתם מחליטים שהם מחוץ לתמונת הסיוע.

אסף וסרצוג: לא נכון - - -

אלכס קושניר: בטח שכן.

אלכס קושניר: איך החיילים בתוך הסיוע?

אלכס קושניר: בוא תסביר.

אסף וסרצוג: לתת באופן גורף לכל החיילים המשוחררים דמי אבטלה - - -

אלכס קושניר: זה לא באופן גורף.

אלכס קושניר: למי שעובד אל תיתן.

אסף וסרצוג: ברור שלא, כי הוא עובד.

אלכס קושניר: אז מי שלא עובד, תיתן לו.

אסף וסרצוג: אבל גם חייל שהרגע השתחרר מהצבא לא עובד.

אלכס קושניר: ברור.

אלכס קושניר: אבל לאותו בן אדם לא הייתה שום הזדמנות לצבור תקופת אכשרה.

אסף וסרצוג: אבל אני אומר לך שיש 50,000 משרות במשק.

אסף וסרצוג: דווקא במשרות לואו-טק אין בעיה למצוא עבודה.

אלכס קושניר: אדוני, הם החליטו שסטודנטים, צעירים וחיילים מחוץ לגבולות הסיוע.

משה גפני: אז תגיש הסתייגות ונצביע על זה במליאה.

אלכס קושניר: זה מה שאני עושה.

משה גפני: הלאה.

טלי ארפי: אני לא מקריאה מהנוסח של הוועדה, משום שאין הסכמה.

טלי ארפי: אני מקריאה מהנוסח שלנו.

אנטאנס שחאדה: כמה אחוזים?

אנטאנס שחאדה: אצלנו עדיין כתוב 75%?

טלי ארפי: נכון, יש פה הקלה.

טלי ארפי: שר האוצר קבע 90% במקום 75%.

טלי ארפי: יש פה הקלה.

נעה בן שבת: מ-75% זה הפך להיות 90%.

נעה בן שבת: זאת הטבה, מקטינים את ההפחתה.

נעה בן שבת: אבל אני רציתי לשאול האם אנחנו מדברים על "90% מהסכום ערב הודעת הלשכה" או "משיעורם".

נעה בן שבת: השאלה היא מה ירד ל-90%?

טלי ארפי: משיעורם.

נעה בן שבת: האם אנחנו ניקח את השיעור, נעשה את כל החישובים לפי לוח ז' וכו', נעשה 90% מהשיעור, כלומר 90% מה-7.5?

נעה בן שבת: או 90% מהסכום?

נעה בן שבת: כלומר, מה שקיבלת קודם, מפחיתים לך את זה ב-10%?

טלי ארפי: מהשיעור.

נעה בן שבת: לכן אנחנו מציעים את המונח "סכומם".

נעה בן שבת: כי הוא יקבל 10% פחות ממה שהוא קיבל קודם.

טלי ארפי: אנחנו רוצים להיצמד לנוסח של החוק, שמדבר על שיעור דמי הביטוח ולא על סכום.

הילה שי וזאן: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להגיד משהו לפני הסעיף הבא.

הילה שי וזאן: אני הגשתי הצעת חוק בנושא של ה-30% הורדה מדמי אבטלה לאנשים שיוצאים להכשרות מקצועיות, כי זה באמת היה אבסורד שמי שכבר גילה את הרצון לצאת ולעשות הכשרה מקצועית, קיזזו לו.

הילה שי וזאן: אני שמחה שאסף והצוות של האוצר והביטוח הלאומי גילו תושייה וביטלו את זה - - -

משה גפני: יישר כוח, תודה רבה.

משה גפני: אבל מה שהיא אומרת זה לא גורף, זה רק מקומי.

טלי ארפי: אני רוצה להקריא את הסעיף - - -

נעה בן שבת: רגע, אנחנו בכל זאת מבקשים שזה יהיה יותר ברור, כדי שאנשים ידעו מה הם מקבלים ולא יתחילו לעשות איזשהם משחקים עם השיעורים.

נעה בן שבת: כי יש לנו שיעורים פה בהרבה מאוד מקומות.

נעה בן שבת: בלוח ז' יש שיעורים – האם גם שם מפחיתים 90%?

נעה בן שבת: ואפשר להפחית גם בשיעור הזה, גם בשיעור ההוא וכו', ואז ההפחה יכולה להיות הרבה יותר גדולה.

נעה בן שבת: לכן אנחנו מבקשים, כמו שגם ביקש עורך דין שלומי מור מהביטוח הלאומי - - -

טלי ארפי: אני עונה שחוק הביטוח הלאומי כפי שהוא קבוע היום מדבר במינוחים של "שיעור", ואנחנו רוצים להיצמד למונחים שקבועים היום בחוק, ולא - - -

נעה בן שבת: אז אולי נגיד "יהיה זכאי לדמי אבטלה בשיעור 90% מדמי האבטלה ששולמו לו ערב הודעת.

נעה בן שבת: .."? בלי להגיד לא "שיעור" ולא "סכום".

משה גפני: בסדר, קיבלנו את מה שמציעה היועצת המשפטית.

טלי ארפי: לא, אנחנו לא.

טלי ארפי: אנחנו רוצים להיצמד למונחים הקבועים היום בחוק.

משה גפני: מה המונחים הקבועים בחוק?

משה גפני: מאיר, בבקשה.

מאיר שפיגלר: אני מקווה שאני מבין טוב.

מאיר שפיגלר: אני מבין שאם מישהו היה זכאי לקבל 5,000 שקל דמי אבטלה, אז הוא יהיה אמור לקבל 4,500.

מאיר שפיגלר: את זה אנחנו נכניס לתוך המערכת מבחינת הסכום שהוא זכאי לקבל בתור דמי אבטלה.

מאיר שפיגלר: זה מה שאנחנו נעשה.

מאיר שפיגלר: אני מקווה שזה לא מסורבל ולא מורכב יותר מזה.

משה גפני: נעה, זה בסדר מה שהוא אומר?

טלי ארפי: אדוני, אני מציעה שאתה תיתן לנו לנסח - - -

ינון אזולאי: כמה אבטלה הוא מקבל עד גיל 28?

מאיר שפיגלר: יש בחוק מראש קביעה שמגיל 20 עד 28 מקבלים במקסימום 20% פחות ממי שמעל גיל 28.

מאיר שפיגלר: מבחינת הרמה המינימלית הוא מתחיל מ-31% ולא 42% - - -

משה גפני: אבל ביטלנו את זה.

מאיר שפיגלר: לא, זה נותר על כנו.

מאיר שפיגלר: הם רק אמרו שלגבי משפחה עם ילד הם לא ישנו את ההפחתה מתחת לגיל 28, וייתנו לו בדיוק את מה שיש למישהו מעל גיל 28, כפי שגם אמר שר האוצר בישיבה הקודמת.

משה גפני: המציאות היא שאם יש לו ילד, אז גם אם הוא מתחת לגיל 28 זה יהיה אותו דבר, הוא יהיה כמו מי שמעל גיל 28.

מאיר שפיגלר: נכון.

טלי ארפי: אדוני, אני מציעה שתסמיכו אותנו למצוא נוסח - - -

משה גפני: נעה, מה את מציעה?

משה גפני: מתחיל להימאס עליי העניין הזה.

טלי ארפי: לא, אדוני - - -

משה גפני: לא רוצה לשמוע, די, מספיק.

משה גפני: אני לקחתי בחשבון שזה ייקח הרבה פחות זמן, וגם עומד לנו עכשיו חוק המענקים - - -

טלי ארפי: אני רק מציעה שתיתן לי וליועצת המשפטית של הוועדה למצוא את הנוסח.

משה גפני: מקובל עליי, תנסחו ביחד.

נעה בן שבת: אבל אדוני, אני רוצה להזכיר עוד עניין אחד.

נעה בן שבת: בסעיף הזה אנחנו מדברים מצב שבו מספר הבלתי מועסקים החודשי ירד מ-10% ועדיין הוא מעל ל-7.5%.

נעה בן שבת: זאת אומרת שגם פה יש את הבעיה שמרגע שאנחנו נוגעים ב-7.5% ההפחתה הזאת נמשכת, גם אם אחר כך שיעור הבלתי מועסקים עולה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא שמענו כלום.

משה גפני: אז שיקשיבו, שלא יפריעו.

משה גפני: נעה, תגידי עוד הפעם.

נעה בן שבת: רציתי להזכיר שכל הסעיף הזה חל כשמספר הבלתי מועסקים החודשי בתקופת הקורונה פוחת מ-10% ולא פוחת מ-7.5%.

נעה בן שבת: זאת אומרת, ברגע שאנחנו מגיעים לפחות מ-10% בלתי מועסקים חודשי בתקופת הקורונה, מאותו רגע מתחילה ההפחתה והיא ממשיכה כל התקופה, גם אם אחר כך השיעור שוב עולה מעל.

נעה בן שבת: אז אני רוצה לחזור על מה שאמרתי קודם, שיכול להיות מצב - - -

משה גפני: טוב שאת אומרת את זה, זה נרשם בפרוטוקול.

משה גפני: אני אומר שמשרד האוצר לא הוגן בעניין הזה.

משה גפני: הוא היה יכול לקבל את אחת ההצעות שלנו, אבל הוא לא קיבל.

משה גפני: זוהי זכותו.

משה גפני: זה המצב.

משה גפני: אני לא מבין למה, אבל אני לא הולך להתווכח.

משה גפני: יש לי כל כך הרבה ויכוחים, שיש ויכוחים שאני משאיר אותם באוויר.

משה גפני: האוצר, אתם לא צודקים בעניין הזה; היה צריך או לקבוע פעמיים בדיקה או להחזיר חזרה אם האחוז עולה בחזרה.

משה גפני: אבל אני לא פותח ויכוח.

משה גפני: אתם לא בסדר, מה יש פה לדבר?

משה גפני: רשום בפרוטוקול שיושב-ראש הוועדה הזמני – כי הכול פה זמני – אמר שאתם לא בסדר, כי לא הייתה שום סיבה לא לקבל את אחת ההצעות האלה.

ינון אזולאי: אני מוכן שנצביע על זה.

ינון אזולאי: אתה תראה שיש לך רוב.

משה גפני: לא, לא, לא, אני הולך איתם.

משה גפני: ינון, כמה אתה רוצה שאני אריב איתם, כמה?

ינון אזולאי: אני אריב במקומך אם אתה רוצה.

משה גפני: הלאה, חבל על הזמן.

ינון אזולאי: רגע, יש לי שאלה.

ינון אזולאי: לגבי מובטלי ינואר-פברואר, הוסיפו אותם להסדר של עד 2021, אבל רק למי שהיה 12 חודשים, ולא למי שהיו שישה חודשים, כמו אלה שיצאו במרץ.

מאיר שפיגלר: לא, ההחלטה שהתקבלה אז בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת, בתיאום עם אגף התקציבים, היא שמי שהיה מובטל ובעצם סיים את ימי הזכאות בינואר או בפברואר, יקבל דמי אבטלה החל מחודש יולי, וכל התקופות שמוארכות כאן אמורות להיות רלוונטיות לגבי אותה אוכלוסייה, בדיוק כמו כל מובטל שקיבל במהלך תקופת הקורונה את דמי האבטלה.

ינון אזולאי: כלומר, זה פותר את הבעיה של ינואר ופברואר?

מאיר שפיגלר: אם הם היו זכאים ליולי ואם מאריכים את התקופה אז למיטב ידיעתי הם יהיו זכאים עד לתום תקופת ההארכה, שכרגע עומדת על יוני 2021.

נעה בן שבת: אדוני, יש עוד שאלה שעולה.

נעה בן שבת: אנחנו כרגע לא יודעים מה שיעור הבלתי מועסקים היום, בנקודת הזמן הנוכחית שבה אנחנו מקיימים את הדיון הזה.

נעה בן שבת: אנחנו לא יודעים אם אנחנו כרגע מעל או מתחת ל-10%, ויכול להיות שאנחנו בעצם מחוקקים פה הסדר שכאילו נותן דמי אבטלה מלאים לכל התקופה בעוד שבעצם מהיום הראשון שההסדר הזה יחול אנחנו כבר מתחת ל-10%, כך שמאותו רגע שיחוקקו זה כבר יהיה 90% מדמי האבטלה.

נעה בן שבת: לכן כדאי לשאול את הלמ"ס מה מצבנו היום, כדי שהוועדה תדע על מה היא מצביעה.

משה גפני: הלמ"ס, מה אחוזי האבטלה שלנו היום?

מרק פלדמן: ההודעה הרשמית שעליה מסתמך החוק הזה תפורסם ביום חמישי.

מרק פלדמן: חלק ממנה כבר פורסם לפני שבוע, והנתונים הם 9.8% של בלתי מועסקים כרגע.

מרק פלדמן: לחודש יוני.

אנטאנס שחאדה: 9.8% אבטלה בלבד?

מרק פלדמן: בלתי מועסקים ונעדרים זמנית מהעבודה.

משה גפני: גברתי המנכ"לית, אני רוצה להגיד לך שאני פשוט מותש, אבל בצעירותי הייתי מכסח אתכם חבל על הזמן.

משה גפני: 9.8% אבטלה היום.

משה גפני: זאת אומרת שבעוד שלושה ימים זה יכול להיות 10.1%.

אסף וסרצוג: לא, לא, לא, שנייה - - -

נעה בן שבת: - - - ממחר כבר תהיה הפחתה בדמי האבטלה.

אסף וסרצוג: הרב גפני, זה היה ביוני.

אסף וסרצוג: צריך לזכור שמאז נסגרו אולמות - - -

משה גפני: תעשו מה שאתם רוצים, אני לא מתווכח.

משה גפני: אבל אם הייתי מנכ"לית משרד האוצר הייתי דופק על השולחן ואומר: שתי בדיקות.

נעה בן שבת: רגע, אדוני, אם ככה, הפרסום צריך להיות מכאן ואילך, כי לא יכול להיות שהפרסום של יוני כבר מכניס אותנו - - -

אנטאנס שחאדה: הוא אמר שביום חמישי יתפרסם הנתון החדש.

נעה בן שבת: אבל החוק בעצם אומר עכשיו שכבר ממועד תחילת החוק מקבלים 90% מדמי האבטלה.

נעה בן שבת: זאת אומרת, אנשים מקבלים פחות ממה שהם קיבלו אתמול.

נעה בן שבת: זאת המשמעות של זה.

נעה בן שבת: בהצעת החוק הזאת יש כל מיני הטבות, אבל בסוף היא מורידה את דמי האבטלה שהאנשים מקבלים.

משה גפני: קרן, את רוצה לבדוק את זה עוד הפעם?

משה גפני: אנחנו מרגישים שאנחנו עושים את מלאכתנו רמייה.

משה גפני: יש פה מצב שפשוט הולך להיות בלתי נסבל.

משה גפני: אני אלך לבית הכנסת, אני אצא החוצה אחרי התפילה, ייגש אליי מישהו ויגיד לי: "תגיד לי, אתה חוקקת את החוק הזה שעכשיו אני מקבל פחות?".

משה גפני: מה אני אגיד לו?

משה גפני: מה אני אגיד לו?

משה גפני: שאני לא יודע לחוקק?

עאידה תומא סלימאן: תגידו לו שככה רוצה האוצר.

קרן טרנר: אנחנו נענה עוד מעט.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: אפשר להמשיך להקריא?

מאיר שפיגלר: הרב גפני, שתי הערות.

מאיר שפיגלר: אחת, אנחנו רוצים לתקן שני תאריכים, שבמקום אמצע יולי יהיו ל-1 באוגוסט: גם לעניין הפחתת ימי החל"ת המינימליים מ-30 ל-14, כי לעשות את זה מאמצע החודש במערכות שלנו זה בוקה ומבולקה; וגם לעניין של מתן מענה של 100% דמי אבטלה למי שנכנס לתקופת הכשרה.

מאיר שפיגלר: אנחנו רוצים שזה יהיה מ-1 באוגוסט ולא מאמצע יולי.

טלי ארפי: עלינו זה מקובל.

משה גפני: אוקיי, בסדר.

מאיר שפיגלר: וגם שיהיה ברור שאם האבטלה תרד מתחת ל-10% או מתחת ל-7.5%, אז מי שיש לו ימי זכאות על פי החוק שהיה נהוג עד כה, כמובן שהוא ימשיך ליהנות מהזכאות שלו לדמי אבטלה מלאים באופן רגיל.

נעה בן שבת: מה שאתה מקריא זה בקשה שלכם או החלטה?

טלי ארפי: זאת בקשה להבהיר את העניין.

טלי ארפי: לדעתי הנוסח כן משקף את זה.

משה גפני: אתם יכולים להמשיך להקריא?

טלי ארפי: אני כבר מכניסה פה את התיקון שמאיר ביקש לגבי 1 באוגוסט:

משה גפני: לא הבנתי.

טלי ארפי: זה רק תיקון נוסח, אדוני.

נעה בן שבת: זה אומר שלא מפחיתים למי שנמצא בהכשרה מקצועית.

משה גפני: טוב, הלאה.

משה גפני: אני ממתין בדריכות לשמוע מקרן טרנר האם היגיון גבר ומחליטים שיהיו שתי בדיקות במקום אחת; או שאם נסתפק בבדיקה אחת, אז אם זה עולה חזרה אז אנחנו מחזירים חזרה גם את דמי האבטלה.

משה גפני: אחת מהשתיים.

משה גפני: נראה לי שקרן היא אישה חכמה והיא לא תשאיר לשטות הזאת שאישרנו להישאר על השולחן.

נעה בן שבת: אני רוצה להבהיר את מה שמאיר אמר.

נעה בן שבת: אתה אומר שמי שמראש נותרו לו ימי זכאות גם בלי ההארכות הנוספות - - -

מאיר שפיגלר: בוודאי.

מאיר שפיגלר: מי שלא מיצה את ימי הזכאות שלו, כמובן שכל ההחלטות לעניין גריעה לא חלות עליו.

מאיר שפיגלר: עוד דבר אחד.

מאיר שפיגלר: מה שאתה ביקשת זה דבר חשוב מאוד לביטוח הלאומי, כי אנחנו לא יכולים לשגע את המערכות שלנו, זה טירוף אחד שלם.

משה גפני: הייתה לי החלטה פנימית שאני לא רב עם משרד האוצר, שזה דבר שלא קורה לי כל יום.

משה גפני: החלטתי שבסעיף הזה אני לא רב איתם.

נעה בן שבת: כל שאר האנשים שעד היום קיבלו דמי אבטלה מכוח ההארכה של תיקון 216 – בגלל שאנחנו ירדנו מתחת ל-10%, יפחיתו להם את שיעור דמי האבטלה ב-10%.

משה גפני: המנכ"לית צריכה לתת לנו תשובה האם אנחנו נשארים עם זה.

משה גפני: אני מעריך שלא נישאר.

משה גפני: אבל אם נישאר אז הבהרת את הדברים.

משה גפני: אנחנו עוברים לפרק ג', מענק לבני 67 ומעלה.

נעה בן שבת: לפני זה, כדאי להבהיר בנוסח את מה שאמר מר שפיגלר לגבי מי שנותרו לו ימי אבטלה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: עוברים למענק לבני 67 ומעלה.

משה גפני: מי מקריא?

טלי ארפי: כאן אנחנו מבקשים להוסיף הבהרה לנוסח, אבל קודם אסביר.

טלי ארפי: מדובר על מענק הסתגלות לבני 67 ומעלה שפוטרו או הוצאו לחל"ת כתוצאה מהקורונה.

טלי ארפי: אנחנו הענקנו להם מענקים עד 16 באוגוסט, ועכשיו אנחנו רוצים להאריך את התקופה הזאת עד לדצמבר 2020.

ינון אזולאי: למה לא עד יוני 2021 כמו קודם?

איציק דניאל: מענק ההסתגלות הוא לא דמי אבטלה, זה איזשהו מענק שנתנו לתקופה מסוימת.

איציק דניאל: ככל שנראה שבאמת יש צורך, נאריך אותו.

איציק דניאל: אבל אנחנו לא רוצים לקבוע כרגע איזשהן מוסכמות - - -

ינון אזולאי: אבל למה באבטלה כן קבעת ופה אתה לא קובע?

ינון אזולאי: הרי הסיכוי שלו לחזור לעבודה יותר קטן מאשר לאותו צעיר.

טלי ארפי: אנחנו מתאימים את עצמנו לצרכים המשתנים.

טלי ארפי: התחלנו עם המענק הזה באפריל, אחרי אפריל הוספנו למאי ואחר כך ליוני.

טלי ארפי: אנחנו מסתכלים מה קורה, מסתכלים על שיעור החזרה שלהם - - -

ינון אזולאי: אבל אלה אנשים מבוגרים.

ינון אזולאי: זה צריך להימשך עד יוני 2021.

טלי ארפי: ככל שנראה שבאמת לא חל שינוי ועדיין צריך להאריך לאותם אנשים את המענק, אני מניחה ששר האוצר ישקול את העניין ונביא לכאן תיקון.

אופיר כץ: סליחה, מה ההבדל בינם לבין כל אלה שאישרנו להם עד 2021?

טלי ארפי: כאן אנחנו מדברים לא על דמי אבטלה.

טלי ארפי: בני 67 ומעלה אינם זכאים לדמי אבטלה.

טלי ארפי: המענק הזה הוא מענק הסתגלות חד-פעמי כדי לתת להם הזדמנות להסתגל לסיטואציה החדשה.

אופיר כץ: אבל הראייה של הממשלה היא שכרגע אנחנו בבעיה, אנחנו במצב שהאזרחים צריכים הכנסה עד יוני 2021, שזה תאריך שהממשלה הגדירה כתאריך שעד אליו אנחנו נותנים מענה לעסקים - - -

טלי ארפי: זה לא מדויק, כי בפרק של ביטוח אבטלה ראינו שזה לא רק לפי יוני 2021 אלא גם לפי עלייה של שיעור הבלתי מועסקים.

אופיר כץ: אז תעשו גם כאן לפי עלייה, אני לא מצליח להבין את ההבדל.

טלי ארפי: אבל אלה לא דמי אבטלה.

טלי ארפי: הממשלה כן מסתכלת על אותם אנשים, ולמעשה מאפריל אנחנו כל הזמן מאריכים.

טלי ארפי: אבל צריך להסתכל איך המשק משתנה, מה קורה לגבי החזרה של האנשים האלה למעגל התעסוקה, ובהתאם לזה לעשות שינויים.

אופיר כץ: אז להם יש יותר סיכוי לחזור מאשר למישהו בן 28 או 29?

איציק דניאל: אנחנו אומרים שבלוחות הזמנים האלה אנחנו לא יודעים.

איציק דניאל: אנחנו פשוט רוצים להסתכל על הנתונים - - -

אופיר כץ: אבל על הכול אנחנו לא יודעים.

אופיר כץ: בגלל זה עשינו עד יוני 2021.

איציק דניאל: בעניין דמי האבטלה עשינו מנגנון מותנה –ב-10% הפחתה, וב-7.5% הפסקה אוטומטית.

איציק דניאל: כך שהמנגנון של דמי האבטלה הוא מנגנון יותר מורכב, יותר ארוך והוא מנגנון קיים.

איציק דניאל: פה מדובר על מענק אד-הוק, מענק נקודתי שניתן.

איציק דניאל: אנחנו לא אומרים שהוא לא יוארך מעבר, אנחנו רק אומרים שכרגע אנחנו עושים את ההארכות לתקופות קצובות - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לפני שאנחנו ממשיכים אני מבקש מחברת הכנסת עינב קאבלה להעלות את הסעיף שאמרו לי שהוא מוסכם על שר האוצר ועל כולם.

משה גפני: תעלי אותו בבקשה.

טלי ארפי: השיפוע מוסכם?

עינב קאבלה: להבנתי השיפוע מוסכם.

טלי ארפי: להבנתי השיפוע לא הוסכם.

משה גפני: מה לא הוסכם?

משה גפני: רגע, אני אוהב את הוויכוחים האלה.

משה גפני: הוסכם או לא הוסכם?

טלי ארפי: אין ויכוחים - - -

משה גפני: עינב, תעלי את זה.

עינב קאבלה: אני מודה לאדוני שאיפשר את הדיון הזה.

עינב קאבלה: אנחנו מדברים על הנושא של דיסריגרד בקצבאות הנכות.

עינב קאבלה: יש מצב שבו אנשים עם מוגבלות שיוצאים לעבודה נפגעים כי קיים היום בחוק רף שכר מאוד נמוך שממנו מתחילים לקזז בקצבת הנכות.

עינב קאבלה: אני חושבת שלטווח הארוך נכון לחשוב על הפסקה של הקיזוז הזה, כי בסופו של דבר כשאדם עם מוגבלות יוצא לעבוד זה לא משהו שהוא חיובי רק כלפי עצמו אלא זה משהו שהוא מאוד נכון לחברה הישראלית כחברה צודקת יותר.

עינב קאבלה: לעניין שמובא כרגע, אני מבקשת שבמסגרת התוכנית הכלכלית שמובאת כאן ייכנס תיקון שלפיו רף השכר שממנו מתחיל הקיזוז, הדיסריגרד, יהיה לכל הפחות בגובה שכר המינימום, שהיום עומד על 5,300 שקלים.

עינב קאבלה: אני חושבת שהדבר הזה צריך להיכנס כבר בגמלת יולי 2020.

טלי ארפי: ב-1 באוגוסט, בעבור חודש יולי.

נעה בן שבת: אתם מבקשים שהתיקון הזה ייכנס מגמלת יולי?

עינב קאבלה: כן.

משה גפני: מה הנוסח?

טלי ארפי: אנחנו לא מסכימים על השיפוע.

עינב קאבלה: רגע, אני רוצה להבין, יש איזושהי מחלוקת לגבי השיפוע?

עינב קאבלה: אנחנו רצינו להיטיב עוד יותר, אבל הבנתי ש - - -

נעה בן שבת: מגמלת יולי ועד איזו גמלה?

טלי ארפי: עד יוני 2021.

טלי ארפי: ההוראה שמדברת על הדיסריגרד תחול עד יוני 2021.

טלי ארפי: אני רק אזכיר שלפי הוראות חוק הביטוח הלאומי אמור לבוא תיקון למתווה הנכים, הפעימה השנייה, ואת זה שר האוצר מתכוון לשלב במסגרת דיוני התקציב שיבואו עלינו לטובה.

טלי ארפי: אבל כרגע מדובר על הוראה שמתייחסת רק עד ליוני 2021, מתוך הבנה שהמתווה של הנכים שיבוא אחר כך יתייחס גם לעניין הזה.

עינב קאבלה: הכוונה היא שבעזרת השם נסדיר את זה גם שם ואפילו ניטיב עוד יותר.

עינב קאבלה: זאת האמירה שלי.

נעה בן שבת: אז זה החל מיולי 2020 ועד - - -

טלי ארפי: ב-1 באוגוסט ביטוח לאומי מתכוון לשלם בעד הגמלה של חודש יולי, וזה יימשך עד יוני 2021.

טלי ארפי: אני מציעה להקריא את זה.

נעה בן שבת: אני שואלת עד איזו גמלה זה יחול?

טלי ארפי: עד יוני 2021.

נעה בן שבת: זאת אומרת שגמלת יוני 2021 תהיה גם בתוך ההסדר הזה?

טלי ארפי: נכון.

משה גפני: תקריאי בבקשה.

טלי ארפי: תיקון חוק הביטוח הלאומי (הוראת שעה לעניין קצבות נכות):

טלי ארפי: בתקופה שמיום י"א באב התש"ף (1 באוגוסט 2020) עד יום ט"ז בטבת התשפ"א (30 ביוני 2021) יקראו את חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995 (להלן – חוק הביטוח הלאומי) כך: פסקה (1) יש בנוסח כאן תיקון נוסף שלהבנתי הוא לא מוסכם.

נעה בן שבת: סליחה, טלי, זאת אומרת שאנחנו מתחילים את זה מ-1 באוגוסט 2020 ועד 30 ביוני 2021.

נעה בן שבת: אנחנו צריכים להבהיר שזה יחול גם על הקצבה של יוני 2021 וגם על הקצבה של יולי 2020.

טלי ארפי: את שואלת האם סוף התקופה תתייחס לחודש יוני או לחודש יולי, נכון?

נעה בן שבת: כן.

טלי ארפי: להבנתי יוני.

נעה בן שבת: אז אני מציעה שהמועדים יהיו יותר מאוחרים, כי אנחנו יודעים שהביטוח הלאומי משלם את הקצבה בעד חודש יוני ביולי.

טלי ארפי: ביולי הוא משלם בעד חודש יוני.

נעה בן שבת: אז אם את מסיימת את התקופה שלה ב-30 ביוני אז את בעצם מפספסת את מועד התשלום.

טלי ארפי: שביטוח לאומי יתייחס לזה.

מאיר שפיגלר: דמי אבטלה אנחנו משלמים באופן קבוע עד ל-17 בחודש, וכרגע הקדמנו את זה ל-12 בחודש, ואנחנו עושים את זה בצורה מדורגת מתחילת החודש.

מאיר שפיגלר: עבור חודש יוני הביצוע יהיה בחודש יולי.

טלי ארפי: בסדר.

משה גפני: עינב, אני יכול לדעת על כמה כסף אנחנו מדברים בסעיף הזה?

עינב קאבלה: אני לא יודעת להגיד, בשביל זה יש פה את נציגי האוצר.

טלי ארפי: 84 מיליון.

טלי ארפי: זה תלוי איזה שיפוע נקבע פה.

משה גפני: אני תומך בהצעה, אני חושב שהיא חשובה, אני רוצה לדעת כמה כסף זה עולה.

טלי ארפי: הסכום תלוי בתיקון שאנחנו מציעים לשיפוע.

טלי ארפי: השיפוע אומר מה שיעורי הניכוי מקצבת הנכות.

טלי ארפי: יש היום מדרגות.

טלי ארפי: בנוסח שאנחנו הבאנו הסכום הוא 84 מיליון, ומה שמציעה כאן חברת הכנסת קאבלה זה לעגן שיפוע אחר - - -

עינב קאבלה: אני מבקשת לקבוע שהשיפוע יישאר כפי שהוא, ואת הסכום הראשון להעלות ל-5,300 שקלים, שזהו שכר המינימום.

עינב קאבלה: משרד האוצר רוצה אומנם לברך אבל גם לעשות משהו אחר - - -

נעה בן שבת: אני רוצה לתת הסבר קצר לדיסריגרד.

נעה בן שבת: יש לנו הוראה בסעיף 200 שאומרת שמי שזכאי לקצבה זה נכה שקצבתו אינה עולה על השיעור מהשכר הממוצע.

נעה בן שבת: את ההוראה הזאת תיקנו.

נעה בן שבת: בנוסף לכך, בלוח ח'1 יש פירוט של הניכויים במקרה שיש הכנסה מעבודה לאותו אדם שמקבל קצבת נכות.

נעה בן שבת: כלומר, יש הפחתות שנעשות מתוך קצבת הנכות.

נעה בן שבת: הדרגה הראשונה אומרת עד איזה סכום לא מפחיתים שום דבר מקצבת הנכות.

נעה בן שבת: היום יש עוד שתי מדרגות נוספות, אחת שבה יש הפחתה של 30% ואחת שבה יש הפחתה של 40%.

נעה בן שבת: ה-30% חל עד 68% מהשכר הממוצע, וה-40% חל מאותו סכום ועד 93% מהשכר הממוצע.

נעה בן שבת: המדרגה האחרונה היא הפחתה של 60% על כל שקל נוסף מעבר להכנסה הזאת.

נעה בן שבת: כרגע המחלוקת בין האוצר לבין מציעת ההסתייגות היא האם להשאיר שתי מדרגות.

נעה בן שבת: האוצר אמר שמדרגות הביניים יאוחדו למדרגה אחת, שבה במקום הפחתה של 30% או 40% תהיה הפחתה אחת של 45%.

נעה בן שבת: זאת אומרת, הפחתה הרבה יותר גדולה למי שמקבל מעל שכר המינימום.

נעה בן שבת: במקום שיפחיתו לו רק 30% על כל שקל מעבר לשיעור שנקבע, יפחיתו לו 45% על כל שקל מעבר לזה.

משה גפני: עינב, מקובל עלייך?

עינב קאבלה: שוחחתי עם אנשי האוצר, ואנחנו מדברים בעצם על הדירוג הקיים היום עם שינוי של השורה הראשונה ל-50.25, ובשורה השנייה 50.25 עד 68.

עינב קאבלה: נכון, נעה?

נעה בן שבת: ההסתייגות שלך ביקשה לתקן רק את השורה הראשונה ואת השורה השנייה ולהשאיר את ארבע המדרגות על כנן.

עינב קאבלה: נכון.

עינב קאבלה: תקנו אותי, אבל אני מבינה שכן יש על זה הסכמה.

טלי ארפי: היועץ המשפטי של משרד האוצר נמצא בזום, הוא רוצה לדבר על העניין הזה.

ינון אזולאי: ברגע שהוא רוצה לדבר סימן שאין הסכמה.

עינב קאבלה: אז יש לי הסתייגות אחרת, אל תדאג.

משה גפני: אסי מסינג בזום, בבקשה.

אסי מסינג: את ההערה שלי על איך שהוועדה מתייחסת לפקידים במשרד האוצר אני אשאיר לפעם אחרת.

משה גפני: לא, אני מציע שתגיד עכשיו.

אסי מסינג: לטעמי זה לא מתקבל על הדעת שאני צריך לעמוד כמו עני בפתח - - -

משה גפני: אני באמת לא יכול לנהל ישיבה ככה, אבל אני לא בעל הבית.

משה גפני: בעל הבית זה קצין הכנסת.

אסי מסינג: אבל היות שהוועדה - - -

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: אני חבר של הפקידים, וחוץ מפליטת פה מפעם לפעם אני בסדר איתכם.

משה גפני: ותאמין לי, אני באמת לא יכול לנהל ככה את הישיבה, אני צריך אותך כאן עכשיו.

אסי מסינג: האמת שזה לא נראה לי מקובל.

משה גפני: אסי, דקה, אני רוצה להסביר לכולם.

משה גפני: אומר קצין הכנסת שכשנכנסים לוועדה אנשים, יכולים להיכנס רק חמישה ממשרדי הממשלה.

משה גפני: נכנסו חמישה - - -

אסי מסינג: בהקראת חוק שהעלות שלה 50 מיליארד שותפים בדיון בוועדה אולי שניים-שלושה אנשים ממשרד האוצר.

ינון אזולאי: אני מסכים עם אסי מסינג בעניין הזה, קצין הכנסת לא יכול לתת לנו הוראה בחוק כזה חשוב שהפקידים לא יהיו פה.

קרן טרנר: זה באמת לא סביר.

משה גפני: אני הייתי נאבק על הנושא הזה, אבל יש בעיה, כי אחרי זה אומרים – גם מנכ"ל הכנסת, גם קצין הכנסת וגם היושב-ראש – שאם חס וחלילה מישהו נדבק - - -

קרן טרנר: אבל חמישה אנשים זה לא משהו שמגיע מאיזשהו חישוב שהתוצאה שלו היא חמש - - -

משה גפני: אני לא מופקד על זה.

משה גפני: אני לא אלך להתווכח איתם.

משה גפני: אני חושב שזה לא בסדר וזה גם מפריע לי לנהל את הישיבה.

משה גפני: תארי לעצמך שאני לא אוכל להגיד בדיחות לאנשי האוצר, זה נראה לך סביר?

אופיר כץ: הכתובת זה לא גפני, הכתובת זה שר האוצר.

אופיר כץ: האנשים שלו צריכים לדאוג שיהיו לכם פה יותר נציגים, לא יושב-ראש הוועדה.

קרן טרנר: איך אנחנו יכולים לדאוג כשאומרים לנו לא?

קרן טרנר: אנחנו מבקשים ואומרים לנו לא.

אופיר כץ: היו פעמים שלמשרדים אחרים אמרו לא אבל הם כן נכנסו, אחרי שביקשו.

נעה בן שבת: אנחנו ביקשנו מתחילת הישיבה להכניס נציג של הביטוח הלאומי, ולא נתנו לנו.

אופיר כץ: נראה לי שהשר שלכם יכול להעלות את כמות האנשים.

קרן טרנר: השר יכול וחבר הכנסת גפני לא יכול?

אופיר כץ: זה לא התפקיד שלו, זה התפקיד של אנשי השר.

משה גפני: אסי, אתה שומע אותי?

משה גפני: לפני שאתה מתחיל אני מבקש ממך שבערב יום כיפור תסלח לי, אני לא אשם.

משה גפני: הוצאתי חיוך מאסי מסינג, זה משהו דרמטי.

משה גפני: אסי, בבקשה.

ולא בצחוק: דבר שני, בדיונים הקודמים הבעת את חוסר שביעות רצונך מהעובדה שמתקנים את חוק המסגרות בכל מה שקשור ל-2021.

ולא בצחוק: אנחנו לא מסוגלים להוסיף תיקונים שחלים ב-2021 ללא תיקון של חוק המסגרות.

ולא בצחוק: אחרת המשמעות היא שהממשלה מפירה את חוק הנומרטור ללא מקור.

ולא בצחוק: ולכן יש חשיבות לתקן את חוק המסגרות בכל מה שקשור ל-2021, לרבות תיקונים שמתבצעים כרגע בוועדה, כמו למשל תיקון הדיסריגרד.

ולא בצחוק: ולכן זה מותנה אחד בשני.

נעה בן שבת: אז מה השורה התחתונה?

אסי מסינג: ככל שהתיקון של חוק המסגרות יוחל על 2021, כמו שביקשנו, ניתן יהיה להכניס גם את התיקון של הדיסריגרד עד חודש יוני.

משה גפני: ועכשיו אתה יכול לדבר על החוק עצמו?

נעה בן שבת: אבל אם לא, אז מה?

משה גפני: אז אי אפשר.

נעה בן שבת: אי אפשר בכלל?

אסי מסינג: אפשר עד סוף 2020.

אסי מסינג: מעבר לזה הממשלה לא תוכל לתמוך בהצעה.

משה גפני: שלא תתמוך, מה אכפת לי.

משה גפני: במיוחד כשזה פגיעה בחוק הנומרטור, שאני עשיתי את זה פה ואני חוזר על זה בתשובה.

משה גפני: חוק הנומרטור הוא חוק שעבר פה באופן לא ראוי.

אסי מסינג: אבל הוא חוק קיים.

משה גפני: ומה לגבי החוק שאנחנו דנים בו עכשיו?

משה גפני: מה לגבי השיפוע?

אסי מסינג: טלי התייחסה לזה.

משה גפני: אלון מסר, איפה היית?

משה גפני: אנחנו עובדים כמו חמורים ואתה עושה חיים.

משה גפני: אלון מסר, בוא תחכים אותנו לגבי השיפוע.

 << אורח >> אלון מסר: אנחנו בעצם מעלים פה ל-5,300 את סכום הדיסריגרד שמאפשר לנכים לצאת לעבוד בלי שתיפגע קצבת הנכות.

 << אורח >> אלון מסר: עלתה בקשה נוספת מצד הוועדה וגורמים נוספים להעלות גם את השיפוע.

 << אורח >> אלון מסר: כלומר, לא רק שנקודת הכניסה תהיה 5,300, אלא שגם בהכנסות של מעל 5,300 הקיזוז יהיה יותר נמוך.

 << אורח >> אלון מסר: אני אתן רגע לטלי להקריא את המספרים המדויקים.

טלי ארפי: אני אקריא, אבל אני קודם אומר שוב שסעיף 1 הוא מ-1 באוגוסט עד 31 בדצמבר 2020, אלא אם כן - - -

עינב קאבלה: אני לא מקבלת את זה, אדוני.

טלי ארפי: אבל זו ההצעה של הממשלה.

נעה בן שבת: אני רק אזכיר שאנחנו מדברים על קצבאות מקצבת יוני 2020 ועד קצבת דצמבר 2020.

טלי ארפי: לא, אנחנו מדברים על התחלה ב-1 באוגוסט 2020 - - -

נעה בן שבת: אבל זה על גמלת יולי.

טלי ארפי: בסדר, נגיע לסעיף 2, נעה.

טלי ארפי: אני מקריאה עוד פעם את סעיף 1:

נעה בן שבת: לא, זה המצב הקיים - - -

טלי ארפי: סליחה.

טלי ארפי: "חלק ההכנסה שעד 50.23% מהשכר הממוצע" - - -

עינב קאבלה: למה 23?

עינב קאבלה: צריך להיות 25.

טלי ארפי: 23.

עינב קאבלה: אתם בטוחים?

עינב קאבלה: אני אשמח אם תבדקו שוב.

 << אורח >> אלון מסר: אנחנו נבדוק שוב.

 << אורח >> אלון מסר: זה התחשיב שעשינו.

טלי ארפי: אם התחשיב לא נכון נשנה את זה.

טלי ארפי: אני ממשיכה לקרוא: "חלק ההכנסה שעד 50.23% מהשכר הממוצע – שיעור הניכוי מהקצבה באחוזים יעמוד על אפס; חלק ההכנסה שמעל 50.23% ועד 68% מהשכר הממוצע – שיעור הניכוי מהקצבה באחוזים יעמוד על 30; חלק ההכנסה שמעל 68% ועד 93% מהשכר הממוצע – שיעור הניכוי מהקצבה באחוזים יעמוד על 40; חלק ההכנסה שמעל 93% מהשכר הממוצע – שיעור הניכוי מהקצבה באחוזים יעמוד על 60.

טלי ארפי: תחולה 2.

טלי ארפי: סעיף 1 יחול על קצבה משתלמת לפי הוראות סימן ג' בפרק ט' ועד יום 1 ביולי 2020 ואילך.

טלי ארפי: "

משה גפני: על מה את חולקת?

עינב קאבלה: אני חולקת על כך שהם שמים את תקופת התוקף בסוף שנת 2020.

עינב קאבלה: אני חושבת שצריך לחזור למה שדיברנו עליו בתחילה, שזה יהיה עד יוני 2021.

עינב קאבלה: זה גם מה שעמד בבסיס הסיכומים.

נעה בן שבת: אסי מסינג מסביר שאפשר עד סוף 2020, ואת אומרת שצריך להוסיף עוד שישה חודשים בשנת 2021.

עינב קאבלה: נכון.

עינב קאבלה: אני חייבת להגיד שאני חושבת שבכלל צריך לעשות את זה לצמיתות ולבטל את החוק האומלל הזה.

עינב קאבלה: אבל זה לא לדיון הזה, קודם כול נשיג פה את מה שאפשר להשיג לטובת אנשים עם מוגבלות.

עינב קאבלה: לכן אני מבקשת, אם צריך, גם להגיש הסתייגות בעניין, שאומרת שזה יחול עד יוני 2021.

משה גפני: רגע, לפני שאת מגישה הסתייגות אני מבקש שאתם תשבו ותנסו להגיע להסכמות.

משה גפני: אם לא תגיעו להסכמות נצטרך להצביע על זה כאן, ואז נראה למי יש רוב.

שלמה קרעי: אפשר שיהיה לזה אותו מנגנון שאומר שאם האבטלה ירדה מתחת ל-7.5% - - -

עינב קאבלה: לא, לא, לא, לאנשים עם מוגבלות לא צריך מנגנונים.

עינב קאבלה: קרעי, זה לא קשור.

שלמה קרעי: אוקיי.

משה גפני: על כמה כסף אנחנו מדברים?

משה גפני: אני שואל את זה כבר פעם שלישית.

ינון אזולאי: גפני, גם ביקשתי שמעל 67 - - -

משה גפני: שנייה, אנחנו עכשיו מדברים על משהו אחר.

משה גפני: אפשר לדעת בבקשה על כמה כסף מדובר?

 << אורח >> אלון מסר: העלות היא 84 מיליון שקל.

מאיר שפיגלר: לא, 40 מיליון שקל תוספת.

 << אורח >> אלון מסר: 84 זה לא השינוי ב - - -

מאיר שפיגלר: התוספת כתוצאה מהשינוי של השיפועים שהוקרא כעת היא 40 מיליון שקל.

מאיר שפיגלר: במקום 44 מיליון, 84 מיליון.

משה גפני: גם לפי דברי עינב?

 << אורח >> אלון מסר: דמי השיפוע זה 84 מיליון, ועוד ה-40 מיליון שמאיר אמר עכשיו.

מאיר שפיגלר: לא, 40 זה ההפרש.

מאיר שפיגלר: במקום 44 בשיפועים היותר חדים, שהשאירו את נקודת היציאה מהדיסריגרד באותו מקום שהיה עד כה, כרגע השיפועים נותנים תוספת שמתבטאת בתוספת של 40 מיליון שקל.

משה גפני: אני מבקש שתנסו להגיע להסכמות כדי שלא תהיה פה הצבעה ויצטרכו להגיש הסתייגות.

עינב קאבלה: לא רק זה.

עינב קאבלה: גם בדירוג, שהסכמתי ללכת בו לפי מה שקיים, אפשר להיטיב.

עינב קאבלה: אבל אני מבינה שכרגע צריך לעשות משהו מאוזן.

משה גפני: אז תדברי איתם ותגיעו לפתרון.

עינב קאבלה: אני רק אומרת שחוץ מהתוקף אפשר לשנות עוד דברים.

עינב קאבלה: אבל אם רוצים להגיע להסכמה מאוזנת, הדרך היא לא - - -

 << אורח >> אלון מסר: אני חושב שהגענו פה להסכמות בנושא השיפוע - - -

עינב קאבלה: זה לא מה שסיכמנו בדיונים הקודמים וזה לא מה שנכון לעשות.

נעה בן שבת: בינתיים יש עוד סעיף ששייך לפרק הביטוח הלאומי, ונציג המוסד לביטוח לאומי אמר שהגיעו להסכמה לגביו - - -

קריאות: - - -

משה גפני: רגע, רק שנייה.

ינון אזולאי: הרב גפני, כדאי שתשמע הפליה שאלכס מעלה פה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אלון, איפה אנחנו עומדים?

 << אורח >> אלון מסר: אנחנו ממשיכים את השיח בינינו, כבוד היושב-ראש.

משה גפני: אז אני מבקש שתגיעו להסכמה, יש לנו מספיק בעיות גם בלי זה.

משה גפני: אני תומך בזה, אני חושב שזה דבר חיובי, למרות שזה עולה הרבה כסף.

אלכס קושניר: אדוני, אני יכול להעיר משהו לגבי החוק?

משה גפני: קודם נעה תגיד מה שהיא התחילה.

נעה בן שבת: יש לנו תיקון שנציג הביטוח הלאומי ביקש להוסיף, לגבי הוראות מיוחדות לעניין תביעה לדמי אבטלה.

נעה בן שבת: הוא יציג את התיקון.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: בינתיים, איפה קרן?

משה גפני: היא צריכה לתת לנו תשובה.

משה גפני: הינה.

משה גפני: אני רוצה תשובה.

משה גפני: היועץ המשפטי של הביטוח הלאומי, בבקשה.

שלומי מור: מכיוון שאנחנו עוברים עכשיו למנגנון שלפיו גם 14 ימי חל"ת יכולים לזכות בדמי אבטלה, אנחנו רוצים לאפשר מעט יותר גמישות לאנשים, כדי שלא יצטרכו בו-ביום להגיע ללשכת התעסוקה ולהירשם.

שלומי מור: ולכן, בהסכמה עם האוצר, הגענו להבנה שבן אדם יוכל עד שבעה ימים לאחר שהופסקה עבודתו להירשם בלשכת התעסוקה.

שלומי מור: שבעת הימים האלה לא ייפגעו.

שלומי מור: הניסוח שהעברנו ליועצת המשפטית אומר שאנחנו נראה בו כמובטל גם אם לקח לו עוד שבעה ימים להירשם בלשכת התעסוקה.

משה גפני: מאיר, בוא נקריא.

נעה בן שבת: זה יתחיל מ-1 באוגוסט או מהמועד שבו הופסקה העסקתו כמובן.

טלי ארפי: זה מוסכם עלינו.

מאיר שפיגלר: כן.

מאיר שפיגלר: למרות שרצינו יותר.

משה גפני: אלכס, בבקשה.

אלכס קושניר: לעניין פרק ג', מענק לבני 67 ומעלה, אני חושב שההגדרה שלכם של בן 67 זה פשוט הפליה נגד נשים.

אלכס קושניר: אנחנו הרי יודעים שנשים זכאיות לקצבת הזקנה מגיל 62, ולכן אין שום סיבה שבעולם שהמענק הזה יוגדר אך ורק מגיל 67.

אלכס קושניר: יש פה הפליה על בסיס מגדר.

טלי ארפי: לא, זה לא נכון, הן זכאיות לדמי אבטלה.

משה גפני: אנחנו לא נאפשר פגיעה בנשים בשום פנים ואופן.

משה גפני: אישה מתחילה לקבל מגיל 62.

משה גפני: משרד האוצר ביקש כאן בוועדה להעלות את הגיל, ואני הסכמתי וגם הבאתי את החתימה של כל חברי הוועדה.

משה גפני: אלא שדרשתי שיהיו פתרונות לאותן נשים עניות, אותן נשים שעובדות בעבודות קשות וכל מה שנלווה לזה.

משה גפני: אבל האוצר לא הסכים.

משה גפני: אז בינתיים זה 62.

משה גפני: אבל היא ממשיכה לקבל, בניגוד לגבר, שהוא מ-67 מפסיק לקבל.

משה גפני: כך שאין הפליה.

נעה בן שבת: היא תפנה לקבל דמי אבטלה.

נעה בן שבת: היא זכאית לדמי אבטלה עד גיל 67.

מאיר שפיגלר: צריך להסביר משהו.

מאיר שפיגלר: בעוד שמענק הסתגלות מתחשב אך ורק בנושא של פנסיה, במצב שבו עובדת הפסיקה לעבוד בגיל 62 ומעלה כתוצאה מהמצב הקיים והיא מקבלת דמי אבטלה, אז דמי האבטלה הם הכנסה לכל דבר ועניין והם בהחלט יכולים לפגוע לה בקצבת אזרח ותיק.

מאיר שפיגלר: זאת הנקודה.

משה גפני: ולכן מה?

מאיר שפיגלר: זה לא אותו דבר.

טלי ארפי: היום החוק קובע שמי שזכאי לקצבת פרישה, מנכים מדי האבטלה את הסכום של קצבת הפרישה.

טלי ארפי: אנחנו לא תיקנו - - -

אלכס קושניר: אז תגדירו לתקופת המשבר שאין דיסריגרד.

טלי ארפי: לא.

אלכס קושניר: למה לא?

 << אורח >> אלון מסר: אני אסביר את הרציונל.

 << אורח >> אלון מסר: המענק הזה הוא מענק תקדימי, הוא לא שולם מעולם, הוא לא היה קיים מעולם, הוא ניתן אך ורק בתקופת הקורונה, בגלל הנסיבות המיוחדות שגרמו לזה שהרבה אנשים איבדו את עבודתם בן רגע בנסיבות מאוד מיוחדות ולא שגרתיות.

 << אורח >> אלון מסר: אבל בשגרה נשים וגברים מעל גיל 67 לא זכאים לדמי אבטלה.

 << אורח >> אלון מסר: קצבת אבטלה היא עד הגיל הזה, ואחריו מקבלים קצבת זקנה.

 << אורח >> אלון מסר: המטרה של המענק הזה היא אך ורק לתת מענה ייחודי למצב שנוצר, שבו אנשים שלא מקבלים דמי אבטלה פוטרו ואין להם כרגע שום יכולת להסתגל למצב החדש שבו הם נמצאים.

אלכס קושניר: אני מבין, אלון, אבל יש לי שאלה.

אלכס קושניר: אישה בת 62, 63 או 67 שפוטרה מעבודתה והיום היא זכאית לדמי אבטלה ואתה מקזז לה את קצבת הזקנה – מה הסיכויים שלה למצוא עבודה?

אלכס קושניר: יותר גבוהים משל גבר בן 68?

אלכס קושניר: כנראה שלא.

אלכס קושניר: לכן אני מבקש - - -

 << אורח >> אלון מסר: אבל - - - דמי אבטלה.

 << אורח >> אלון מסר: לרוב זה יותר גבוה מהמענק הזה.

אלכס קושניר: אבל ככה היא קיבלה גם קצבת זקנה וגם משכורת, נכון?

 << אורח >> אלון מסר: לא בהכרח.

 << אורח >> אלון מסר: תלוי במשכורת.

אלכס קושניר: לא משנה.

אלכס קושניר: אז לפחות תגבילו את זה.

אלכס קושניר: או שתבטלו את הדיסריגרד או שתיתנו מענק מגיל 62 למי שזכאי לקצבת הזקנה.

נעה בן שבת: אני רוצה להסביר את הנקודה.

נעה בן שבת: עלו פה כמה דברים ביחד.

נעה בן שבת: אחד, אישה זכאית לדמי אבטלה עד גיל 67, גם אם גיל הפרישה שלה יותר מוקדם.

נעה בן שבת: הנושא של קיזוז מקצבת הזקנה תוקן במסגרת תיקון 216, ומכיוון שאנחנו מאריכים את התקופה הקובעת אז גם כפל הגמלאות ממשיך לחול.

אלכס קושניר: כולל קצבת זקנה?

 << אורח >> אלון מסר: לא, זה לא אותו כפל קצבאות.

 << אורח >> אלון מסר: התיקונים שעשינו בזמנו ממשיכים, אבל זה לא מה שמדובר עליו כאן.

טלי ארפי: אנחנו לא משנים את הכללים הבסיסיים האלה, אלא - - -

נעה בן שבת: לא משנים את הכללים הבסיסיים, אבל כפל הגמלאות עדיין חל גם על קצבת הזקנה, קצבת אזרח ותיק.

טלי ארפי: אבל הם מדברים על סעיף 175, זה שונה.

אלכס קושניר: בהחלט יש כאן פגיעה, ולכן צריך לבטל את הדיסריגרד, אדוני.

משה גפני: אבל זה לא דווקא לנשים, זה לכל מי שפרש קודם.

נעה בן שבת: זה לכל מי שיש לו קצבת פרישה.

נעה בן שבת: אפשר להגיד שמגיל 62, שזה גיל הפרישה, אפשר לבטל.

משה גפני: מה אתם אומרים?

טלי ארפי: אנחנו אומרים שתנאי הזכאות הבסיסיים לא שונו.

טלי ארפי: אנחנו לא מדברים על כפל קצבאות, אנחנו מדברים על מצב שבו - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: ינון, בבקשה.

ינון אזולאי: קודם לא קיבלתי תשובה לגבי גיל 67 – למה אנחנו לא מאריכים להם את זה עד סוף יוני 2021, כמו שעשינו באבטלה.

 << אורח >> אלון מסר: בגלל הייחודיות של המענק הזה.

 << אורח >> אלון מסר: הוא לא היה קיים לפני הקורונה והוא ניתן אך ורק כמענה הסתגלותי למי שלא - - -

ינון אזולאי: אבל גם האבטלה ניתנה כמענה הסתגלותי.

 << אורח >> אלון מסר: אני אסביר.

 << אורח >> אלון מסר: אנחנו יזמנו אותו, אנחנו תיווכנו אותו, ואנחנו פה - - -

ינון אזולאי: אני הבנתי את מה שהסברתם, אבל אני לא מקבל את זה.

ינון אזולאי: אני רוצה שתבינו מה אותם אנשים עוברים.

ינון אזולאי: פשוט אנחנו אלה שמקבלים את הפניות מהם, ואנחנו רוצים שתבינו מה הם עוברים.

 << אורח >> אלון מסר: אנחנו מבינים.

 << אורח >> אלון מסר: אנחנו מאריכים את זה עד סוף השנה, ולקראת סוף השנה נבחן את המצב - - -

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: תעשה את זה עד 2021, ובסוף השנה תבחן את המצב, ואם הכול בסדר אז תוריד להם את זה.

 << אורח >> אלון מסר: בדרך כלל להוריד את הזכאות זה הרבה יותר מורכב וקשה - - -

ינון אזולאי: אם באבטלה אתה מוריד אז גם בזה תוריד.

משה גפני: זה רעיון טוב מה שינון מציע.

 << אורח >> אלון מסר: האבטלה היא מנגנון בסיסי שקיים - - -

משה גפני: אלון, ההצעה שלו היא הצעה טובה.

משה גפני: התוצאה היא אותה תוצאה הרי, כי אם לא מגיע לו - - -

 << אורח >> אלון מסר: זו לא הצעה טובה, כבוד היושב-ראש.

 << אורח >> אלון מסר: אנשים יחשבו שיש להם את זה ואז יבטלו להם את זה.

 << אורח >> אלון מסר: זה יותר גרוע.

ינון אזולאי: לא, אנחנו נודיע להם שהאוצר אמר שיש סיכוי שזה יירד להם בינואר.

 << אורח >> אלון מסר: מאז שהתחיל משבר הקורונה אנחנו יזמנו את המענק הזה וכל פעם שהיה צריך להאריך אותו, הארכנו אותו.

 << אורח >> אלון מסר: ואני אומר גם כאן שאם יהיה צורך - - -

מיקי לוי: אז שיגיד לפרוטוקול שאם יהיה צורך, יאריכו אותו.

 << אורח >> אלון מסר: זה מה שאני אומר.

טלי ארפי: אני רוצה להזכיר שאנחנו נתנו את המענק לראשונה באפריל ומאז הארכנו אותו, לחודש מאי ואחר כך לחודש יוני - - -

ינון אזולאי: אז תגידי לפרוטוקול שבאותם תנאים שיש כרגע מבחינת אבטלה - - -

 << אורח >> אלון מסר: לא בהכרח באותם תנאים.

ינון אזולאי: למה לא?

 << אורח >> אלון מסר: כי זה לא דמי אבטלה, זה מענק שהוא באמת שונה - - -

ינון אזולאי: הרב גפני, אתה מבין מה שהם עושים?

אופיר כץ: הרי גם המענק לעצמאים שונה מאבטלה.

משה גפני: אלון, אני לא מבין למה אתם צריכים להתעקש על זה.

מיקי לוי: אלון, תגיד שבתנאים האלה אתה מאריך.

אופיר כץ: נכון.

אופיר כץ: גם המענק לעצמאים שדנו בו אתמול ונאשר אותו היום הוא גם שונה וייחודי ולא היה לפני כן.

 << אורח >> אלון מסר: אני אחדד.

 << אורח >> אלון מסר: מדובר בדמי אבטלה, ולכן המנגנון הוא אותו מנגנון.

 << אורח >> אלון מסר: לעומת זאת, באופן שגרתי אין דמי אבטלה לאנשים אחרי גיל פרישה, זה יוצר עיוותים, ולא כדאי להיכנס לזה כרגע אם אין בזה צורך.

ינון אזולאי: אבל אתה בעצם לוקח פה אוכלוסייה חדשה, אוכלוסייה שהסיכוי שלה לחזור נעשה נמוך יותר, כי שנה הבאה הוא כבר יהיה בן 68 אם לא בן 68 וחצי.

ינון אזולאי: אז מה זה לבוא ולהגיד שבדצמבר תראה אם תאריך לו?

ינון אזולאי: תאריך לו עכשיו, או שלפחות תתחייב שאתה תאריך לו באותם תנאים שראינו פה ובאותם תנאים שאתה מאריך למובטלים.

אופיר כץ: רגע, היושב-ראש, אם הבעיה היא משפטית אז אנחנו מבקשים למצוא איזושהי חלופה - - -

טלי ארפי: לא, הבעיה היא לא משפטית.

ינון אזולאי: הבעיה היא לא משפטית.

מיקי לוי: תצהירו שאתם תבחנו את זה בתום התקופה באותם תנאים - - -

 << אורח >> אלון מסר: לא בהכרח באותם תנאים, זה לא אותו דבר - - -

מיקי לוי: אלא אם הקורונה תעבור מהעולם ושוק העבודה יחזור לקדמותו.

מיקי לוי: במצב כזה לא יהיה צורך בהארכה.

משה גפני: אנחנו מבקשים לכתוב שאם התנאים לא ישתנו, ממשיכים את זה.

טלי ארפי: להאריך את זה ליוני 2021?

משה גפני: כן.

משה גפני: אם התנאים לא ישתנו.

ינון אזולאי: באותם תנאים של עכשיו, של ה-7.5%.

בצלאל סמוטריץ': היושב-ראש, אני מבקש להגיד משפט בעניין הזה.

משה גפני: בבקשה, בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאנחנו, עם כל הרצון הטוב של חבריי, שאני מבין אותו, נשיג את ההפך הגמור.

בצלאל סמוטריץ': יש ביטוי "נותנים לך אצבע, אתה רוצה את כל היד".

בצלאל סמוטריץ': התוצאה תהיה שהאוצר יביא פחות ופחות תוכניות.

בצלאל סמוטריץ': אומרים לך, תשמע, זאת תוכנית חדשה, אנחנו לא מכירים אותה, לא מבינים את השלכותיה, יש לה עלויות תקציביות, אנחנו באירוע שאנחנו עוד לא יודעים איך הוא ייראה מבחינה תקציבית.

בצלאל סמוטריץ': לכן עשו את זה במידה, במשקל, במשורה.

בצלאל סמוטריץ': אם ככה, אני בכלל מציע שגם הביטוח שהעברנו בפרק הקודם, ביטוח האבטלה, נאריך אותו לא עד יוני 2021 אלא עד יוני 2022, ואני גם יכול לתת נאום חוצב להבות ואש שיסביר למה זה נכון וצודק ולמה אנשים חייבים את זה.

בצלאל סמוטריץ': האוצר לא נעלם, הכנסת לא נעלמת, ועדת הכספים לא נעלמת, ולא הייתי רב על זה.

ינון אזולאי: בצלאל, כמו שאני מכיר אותך, אם אתה מציע דבר כזה, צריך לראות למה.

בצלאל סמוטריץ': יש לי שני הורים מעל גיל 67, אל תהיה חוצפן.

בצלאל סמוטריץ': יש לי שני הורים מעל 67, אל תהיה חוצפן.

ינון אזולאי: מה הקשר לחוצפן?

משה גפני: טוב, חבר'ה, די, לא להגיע לזה.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה, תתווכח לגופו של עניין.

בצלאל סמוטריץ': ינון, לא מתאים לך, לא מתאים לך.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי טיעון ענייני, אל תרמוז שום דבר אישי.

ינון אזולאי: - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, אתה חוצפן, תתנצל עכשיו, תתנצל עכשיו.

ינון אזולאי: לא - - -

בצלאל סמוטריץ': אני אמרתי טיעון ענייני.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה להתווכח איתו?

בצלאל סמוטריץ': תתווכח, אל תרמוז רמזים אישיים בחוצפה, למה מי אתה?

בצלאל סמוטריץ': חוצפן.

ינון אזולאי: אני לא אמרתי שיש לך עניין בזה, אל תלך למקום הזה.

בצלאל סמוטריץ': חוצפן, חוצפן אתה.

ינון אזולאי: תגיד עוד פעם חוצפן - - -

בצלאל סמוטריץ': אמרתי טיעון ענייני - - -

משה גפני: די, ינון, בצלאל, די.

בצלאל סמוטריץ': היושב-ראש, אני אומר לך, חאלס כבר עם הפופוליזם הזה.

בצלאל סמוטריץ': יושבים פה חברי כנסת, "בואו נחלק כסף לאזרחים, בואו נלך עם מסוקים ונזרוק כסף".

בצלאל סמוטריץ': די כבר.

ינון אזולאי: - - - בסדר, בצלאל - - -

בצלאל סמוטריץ': אמרתי טיעון ענייני, אפשר להסכים, אפשר להתווכח, אבל אל תהיה חצוף, אל תרמוז רמיזות אישיות.

משה גפני: די כבר, למה להגיע לטונים האלה?

מיקי לוי: מה קרה?

מיקי לוי: מה הפסדתי?

בצלאל סמוטריץ': שמעת מה הוא העיר?

בצלאל סמוטריץ': מה זאת החוצפה הזאת?

משה גפני: בצלאל, די, די.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לנהל פה דיונים ענייניים?

משה גפני: אפשר, אפשר.

בצלאל סמוטריץ': אני יושב פה מהבוקר, משתדל להיות ענייני.

בצלאל סמוטריץ': מותר לי לחלוק על הוד מעלתו ירום הודו, עם כל הכבוד.

משה גפני: בצלאל, די, אני מבקש להמשיך הלאה.

ינון אזולאי: אתה לוקח את זה למקום לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': לא, אתה אמרת משהו שלא היית צריך להגיד, תתנצל עליו, זה הכול.

ינון אזולאי: אני לא אתנצל כי אתה לקחת את זה למקום לא נכון.

משה גפני: אפשר להמשיך הלאה?

בצלאל סמוטריץ': לקחתי את זה למקום לא נכון?

בצלאל סמוטריץ': הדבר היחיד שעומד מאחורי זה זה השכל הישר שלי והמחשבה שלי שאתם חסרי אחריות.

משה גפני: די, בצלאל, לא לחזור על זה.

ינון אזולאי: רק לך יש שכל ישר, אתה צודק, כולנו פה עם שכל עקום.

בצלאל סמוטריץ': לא, ממש לא.

בצלאל סמוטריץ': יש לך הערה ואני מכבד אותה.

בצלאל סמוטריץ': ביקשתי להעיר הערה, תכבד אותה גם, זה הכול.

משה גפני: את יכולה בבקשה לקרוא?

משה גפני: אולי זה יקטע את הוויכוח המיותר הזה.

טלי ארפי: אני מקריאה שוב את פסקת משנה (ג) - - -

יעל סלנט: רגע, טלי.

יעל סלנט: דובר על להכניס לנוסח שהתוקף יהיה עד יוני 2021 או עד - - - ?

טלי ארפי: לא, אנחנו לא מסכימים.

 << אורח >> אלון מסר: הממשלה לא מסכימה לזה.

משה גפני: תכף נראה ונחליט.

משה גפני: להמשיך לקרוא.

טלי ארפי: "בפסקת משנה (ג), אחרי "30 ימים לפחות" יבוא "ולעניין מענק הסתגלות מיוחד לפי סעיף 8 – הוא פוטר מעבודתו בשל התפרצות נגיף הקורונה" – וכאן אנחנו מבקשים להוסיף 'ולא מחמת הגיעו לגיל פרישה' – "או הוצאה לחופשה ללא תשלום ביוזמת מעסיקו לתקופה רצופה של 14 ימים לפחות".

טלי ארפי: גם כאן אנחנו משנים את תקופת החל"ת מ-30 יום ל-14 יום לפחות.

טלי ארפי: אנחנו גם רוצים להבהיר שבן 67 שהגיע עכשיו לגיל פרישה והוא פרש, לא יהיה זכאי למענק.

טלי ארפי: המענק הזה מיוחד לאותם אנשים שעבדו ונפלטו ממעגל העבודה בגלל הקורונה ולא בגלל שהם פרשו.

מאיר שפיגלר: את משנה את המצב שהיה נהוג עד כה?

טלי ארפי: מכאן והלאה.

נעה בן שבת: את יכולה לקרוא שוב את הנוסח שהקראת?

נעה בן שבת: אנחנו ביקשנו למחוק את המילים "בשל התפרצות נגיף הקורונה", כי אנחנו חושבים שהמילים "בשל התפרצות הקורונה" הם תנאי שלא היה בעבר.

נעה בן שבת: אנשים פוטרו, אין להם מקום לעבוד ואין להם אפשרויות עבודה, ולכן חשבנו למחוק את המילים האלה.

נעה בן שבת: ועכשיו לא רק שהם הפכו, אלא גם הוסיפו תוספות.

משה גפני: למה אתם רוצים למחוק?

נעה בן שבת: עד היום החוק דיבר על מצב שהוא פוטר מעבודתו או הוצא לחופשה ללא תשלום.

נעה בן שבת: הם מבקשים שמכאן ואילך ייאמר "הוא פוטר מעבודתו בשל התפרצות נגיף הקורונה", כלומר אם התקיים התנאי הזה.

נעה בן שבת: חוץ מזה הוספתם עוד תנאי.

טלי ארפי: הוספנו את התנאי שזה לא מחמת הגיעו לגיל פרישה.

טלי ארפי: אני מזכירה שוב, המענק הזה יוחד לאותם אנשים שנפלטו ממעגל העבודה בגלל הקורונה.

טלי ארפי: הכוונה לא הייתה לתת לכל מי שהגיע לגיל פרישה לקבל את המענק.

משה גפני: למה יש בעיה בזה?

יעל סלנט: אני רוצה להסביר.

יעל סלנט: החוק של המענקים עבר בוועדת העבודה והיה גם קודם בתקש"ח.

יעל סלנט: התנאי שם דיבר על זה שהבן אדם פוטר מעבודתו או הוצא לחופשה ללא תשלום לתקופה של 30 ימים לפחות.

יעל סלנט: באה הצעת החוק הנוכחית ועשתה שני דברים.

יעל סלנט: אחד, היא דיברה על להפחית את התקופה של ה-30 ימים לתקופה של 14 ימים חל"ת.

יעל סלנט: זה דבר מבורך, כי זה מקצר את התקופה ומגדיל את מעגל הזכאים.

יעל סלנט: אבל הדבר השני הוא הוספה של תנאי מהותי שלפיו הבן אדם יצטרך להוכיח שהפיטורים או היציאה לחל"ת שלו הם בעקבות משבר הקורונה.

משה גפני: מה הבעיה בזה?

יעל סלנט: דבר ראשון, זה תנאי מהותי שלא היה קודם, ודבר שני, זה תנאי שמאוד קשה - - -

משה גפני: אבל הם מדברים על זה שהם נתנו את זה בגלל נגיף הקורונה.

יעל סלנט: כל המסגרת שלנו היא נגיף הקורונה, על זה החוק הזה.

יעל סלנט: עכשיו, לא רק שהם רוצים להוסיף את התנאי המהותי של התפרצות נגיף הקורונה ושזה יחול רק מאוגוסט, הם גם רוצים להוסיף תנאי שאם הוא יצא לפרישה על רקע הגיל שלו אז הוא לא יהיה זכאי.

משה גפני: היא טוענת טענה שאומרת שאלה שפוטרו קודם לא צריכים להוכיח שזה נגיף הקורונה, ואלה שיפוטרו מעשיו כן יצטרכו להוכיח.

טלי ארפי: לא, זה לא מדויק.

טלי ארפי: שוב, התכלית של המענק הזה הייתה נגיף הקורונה.

טלי ארפי: אף אחד לא התכוון לתת את המענק לכל מי שממילא פורש.

טלי ארפי: לגבי דרך ההוכחה – אנחנו מסכימים לזה שמספיק שהוא יצהיר על כך שהוא פוטר עקב נגיף הקורונה.

טלי ארפי: לא צריכה להיות עם זה בעיה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש להוסיף בחוק שזה קרה עקב נגיף הקורונה ושהוא יצטרך למסור תצהיר על זה.

נעה בן שבת: רק נגיף הקורונה?

נעה בן שבת: ללא קשר לגיל?

טלי ארפי: גם וגם.

משה גפני: יהיה תצהיר והוא לא יצטרך להביא הוכחות למה שהוא כותב בתצהיר.

טלי ארפי: נכון.

נעה בן שבת: אבל רק נגיף הקורונה נשאר בתנאי המהותי.

טלי ארפי: לא.

טלי ארפי: גם וגם.

טלי ארפי: הוא יצטרך להצהיר על כך שהוא פוטר בשל התפרצות נגיף הקורונה ולא מחמת הגיעו לגיל פרישה.

משה גפני: אני מקבל את זה.

משה גפני: אם הוא לא צריך להביא הוכחה אלא רק הצהרה, הוא צריך להצהיר שהוא פוטר בגלל נגיף הקורונה, נקודה.

טלי ארפי: ולא בגלל הגיעו לגיל פרישה.

נעה בן שבת: אז הוועדה לא מקבלת את התיקון הזה, נכון?

טלי ארפי: למה לא? היא כן מקבלת.

יעל סלנט: היא מקבלת את גיל הפרישה?

טלי ארפי: כן.

משה גפני: לא, גיל פרישה אנחנו לא מקבלים.

משה גפני: יכולים לכתוב את זה בחוק, אבל לא בתצהיר.

יעל סלנט: טלי, צריך לכל הפחות את ההבהרה שאנחנו ביקשנו – שזה יחול רק לעניין - - -

טלי ארפי: לעניין מענקים חדשים.

טלי ארפי: רגע, אבל אני רוצה שוב - - -

יעל סלנט: אם ככה אז צריך להפריד את זה.

יעל סלנט: צריך להוריד בפסקה (ב) את "בשל התפרצות נגיף הקורונה" - - -

טלי ארפי: לא, ממש לא.

יעל סלנט: רגע, שנייה, טלי.

יעל סלנט: ולכתוב את זה בפסקה (ג), כדי להבהיר שזה רק על בקשות חדשות.

יעל סלנט: את חייבת להפריד את זה מפסקה (ב), אחרת משתמע שזה חל על כל הבקשות.

יעל סלנט: צריך להגיד את זה כך: "לעניין מענק הסתגלות מיוחד לפי סעיף 8 שהבקשה לקבלו הוגשה מחודש אוגוסט 2020 ואילך – העסקת העובד הופסקה בשל התפשטות נגיף הקורונה".

טלי ארפי: וגם להוסיף "ולא מחמת הגיעו לגיל פרישה".

טלי ארפי: הוא בסך הכול צריך להצהיר על כך, אנחנו לא מבקשים ממנו להגיע לביטוח הלאומי או משהו כזה.

נעה בן שבת: אם את רוצה להוסיף את זה בהצהרה זה בסדר, אבל פה את מוסיפה את זה כתנאי מהותי.

טלי ארפי: לא, לא נכון.

נעה בן שבת: וחוץ מזה, זה לא "גיל פרישה" אלא "גיל פרישת חובה".

טלי ארפי: נכון.

טלי ארפי: אבל עדיין, יש פה תנאי מהותי - - -

טלי ארפי: אנחנו לא - - -

אסי מסינג: יושב-ראש הוועדה, יש כאן - - -

משה גפני: לא צריך להתווכח על דברים כאלה.

משה גפני: האם הוא פוטר בגלל שהוא הגיע לגיל פרישה או לא זה הרי משהו שרואים בעיניים.

משה גפני: הוא מצהיר הצהרה שהסכמנו עליה - - -

טלי ארפי: הצהרה שהוא הפסיק בגלל נגיף הקורונה ולא בגלל שהוא פרש.

משה גפני: תתווכחי איתי, בסדר, יש לנו עוד שבועיים כדי לחוקק את זה, מה הבעיה?

אופיר כץ: שמענו את ההסברים, ומאחר שאמרת שאין פה שום בעיה משפטית ואתם חושבים שזה משהו חדש ושונה, אנחנו בכל זאת מתעקשים שגם המענק לגיל 67 יהיה כמו שאר המענקים, עד יוני 2021.

אסי מסינג: יושב-ראש הוועדה, אני רוצה להעיר משהו בהיבט המשפטי - - -

קריאות: - - -

אופיר כץ: אדוני יושב-ראש הוועדה, לא שמעת מה שאמרתי קודם.

אופיר כץ: אמרתי להם שלמרות ההסברים, חברי הוועדה לא מקבלים את זה.

אופיר כץ: אנחנו לא רואים שוני מבחינת המועדים, ואנחנו רוצים שגם המענקים לבני 67 ומעלה יהיו עד יוני 2021.

אופיר כץ: אנחנו רוצים לשנות את זה בחוק.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: כן, אסי.

אסי מסינג: אם יורשה לי, יש פה בכל זאת היבט מהותי.

אסי מסינג: אני מזכיר שהיום במדינת ישראל יש חובת פרישה בגיל 67 ויש את הקביעות מתי אדם זכאי לקצבת זקנה, בין אם הוא גבר ובין אם הוא אישה, ומה התשלומים שמגיעים לו מהמדינה.

אסי מסינג: אין כאן שום רצון, וגם לא מוצע כאן, לפתרון אוניברסלי כך שכל האנשים מעל גיל 67 יקבלו איזשהו מענק מסוים, בשונה למשל מתוכנית המענקים שהגיע השבוע לכנסת.

אסי מסינג: ולכן, ככל שמעצימים את התשלום לאנשים שפוטרו אגב קורונה לתקופה ארוכה יותר, זה מעלה את הקושי ואת החשש מול אנשים שסיימו את עבודתם בגיל 67 בתקופת הקורונה ולא פוטרו או אנשים שפרשו לפני כן.

אסי מסינג: ולכן, בהינתן המצב שלא מגדילים כרגע את קצבאות הזקנה, הדרך לתת פתרון נקודתי שמיועד לתת מענה להסתגלות של אנשים ליציאה שלהם מהעבודה – ככל שפרק הזמן ארוך יותר מתשעת החודשים, כך זה מעצים את הקושי ואת ה - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אסי, הדברים המקצועיים שלך נשמעו על ידנו, אבל מה שקובע זה מה שמחליטים פה.

משה גפני: ופה ההחלטה היא לדחות את זה.

משה גפני: בבקשה, ינון.

ינון אזולאי: לפני מספר דקות היה לי ויכוח עם חברי בצלאל סמוטריץ' ויכול להיות שדבריי כוונו אישית אליו.

ינון אזולאי: חס ושלום, אני לא התכוונתי לזה.

ינון אזולאי: אני ובצלאל חברים, נישאר חברים ונמשיך שיתוף פעולה ביחד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יפה.

בצלאל סמוטריץ': גפני, יש לי שאלה.

בצלאל סמוטריץ': מנכ"ל הביטוח הלאומי, תשמע גם אתה.

בצלאל סמוטריץ': מורי דרך מוחרגים מהרציונל של מעל 67.

בצלאל סמוטריץ': למה לא להחיל את זה גם עליהם?

בצלאל סמוטריץ': הרי זה אותו רציונל בדיוק.

מאיר שפיגלר: כי מורי דרך הם בצו סיווג מעסיקים לעניין היותם שכירים, והצו הזה בעצם מעניק להם את האפשרות לקבל דמי אבטלה, לא מענק הסתגלות.

מאיר שפיגלר: זה פשוט לא אותה קטגוריה בכלל.

בצלאל סמוטריץ': אבל עד גיל 67 זה מכוח הצו.

בצלאל סמוטריץ': אני שואל למה בחוק הזה לא לתת להם - - -

מאיר שפיגלר: הבנתי.

מאיר שפיגלר: כי כרגע זה לא עלה על הפרק.

בצלאל סמוטריץ': למה אדם שעבד במשרד ופוטר כן יקבל את מענק ההסתגלות הזה, אבל בן אדם שהיה מורה דרך - - -

מאיר שפיגלר: לא, הוא יקבל.

מאיר שפיגלר: אם הוא מעל גיל 67 והוא עבד לפחות שלושה חודשים ברצף עד לאותה נקודת זמן והוא פוטר או הוצא לחל"ת, הוא יקבל מענק הסתגלות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אפשר להמשיך לקרוא, ומהר?

יעל סלנט: יושב-ראש הוועדה, אני רוצה להקריא את הסעיף שוב, כי היו כאן כל מיני וריאציות.

יעל סלנט: אני אקריא את פסקה (ב):

טלי ארפי: אבל את הורדת את התפרצות נגיף הקורונה.

יעל סלנט: אני לא הורדתי את זה, אני שמתי את זה בסעיף נפרד כדי להבהיר על מה זה חל.

יעל סלנט: "לעניין מענק הסתגלות מיוחד לפי סעיף 8 שהבקשה לקבלו הוגשה מחודש אוגוסט 2020 ואילך – העסקת העובד הופסקה בשל התפשטות נגיף הקורונה".

יעל סלנט: בסדר?

טלי ארפי: כן.

טלי ארפי: דילגת על פסקה (2).

יעל סלנט: נכון.

יעל סלנט: זאת אומרת שמי שהגיש את הבקשה למענק הסתגלות, דורשים ממנו שהוא יהיה עובד שכיר בתקופה של שלושה חודשים רצופים לפחות.

יעל סלנט: מעין תקופת אכשרה.

יעל סלנט: מה שרוצים להגיד פה זה שבפעם הראשונה מספיק שהוא עמד בתנאי הזה, ואם הוא יוצא ואז חוזר, התנאי נשמר לו מהפעם הראשונה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נמשיך.

משה גפני: מה זה?

טלי ארפי: זאת ההכנסה של האדם שממנה גוזרים את סכום המענק.

מאיר שפיגלר: מענק ההסתגלות.

מאיר שפיגלר: ההכנסה לענייננו זה רק הפנסיה.

משה גפני: לא הבנתי את המילים.

משה גפני: "אינה עולה על 2,000 שקלים חדשים"?

טלי ארפי: גובה המענק הוא בהתאם לגובה ההכנסה שלו, כאשר ההכנסה שלו היא רק ההכנסה מקצבת הפנסיה.

טלי ארפי: זאת אומרת, אם ההכנסה שלו לא עולה על 2,000 שקלים חדשים הוא יקבל את הסכום המקסימלי, שזה 4,000 שקלים.

טלי ארפי: אם ההכנסה שלו עולה על 2,000 ולא עולה על 3,000 הוא יקבל 3,000 שקלים, ומי שההכנסה שלו עולה על 3,000 ולא עולה על 4,000 יקבל - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: נעה, יש לכם הערות?

יעל סלנט: רק העניין של התוקף שביקשתם מאיתנו להכניס, שיהיה כמו בדמי אבטלה – יוני 2021.

משה גפני: בסדר גמור.

איציק דניאל: אני רוצה להזכיר נקודה נוספת.

איציק דניאל: אנחנו ביקשנו שבהצהרת העובד הוא יצטרך להצהיר שהוא לא פרש מחמת גיל.

איציק דניאל: כי אין הכוונה פה לתת מענק פרישה לכל עובד שפורש מחמת גיל, אלא רק לעובדים שפוטרו או הוצאו לחל"ת בעקבות הקורונה.

משה גפני: יש כאלה שלא הולכים אחורה.

משה גפני: אני למשל לא הולך אחורנית.

איציק דניאל: זה בסעיף האחרון שהוקרא.

משה גפני: הוא מצהיר בתצהיר שהוא פרש רק בגלל הקורונה - - -

איציק דניאל: ולא מחמת גיל.

משה גפני: מה דעתך על זה שכל המוסיף גורע?

משה גפני: בוא נתחיל ויכוח עכשיו.

משה גפני: בשביל מה?

משה גפני: לאיזה צורך?

משה גפני: תן לגמור את החוקים.

משה גפני: נעה, לאן את הולכת?

נעה בן שבת: עוברים לפרק אחר, פרק ד'.

משה גפני: תודה רבה לך, נעה.

טלי ארפי: כן.

משה גפני: אנחנו כבר קבענו את זה.

קריאה: לא תצהיר.

קריאה: הצהרה.

מאיר שפיגלר: התכוונתי להצהרה כמובן.

מיקי לוי: אדוני מסכם את הדיון?

מיקי לוי: כי אני רוצה להכניס בסיכום את דברי מנכ"ל הביטוח הלאומי לגבי רכב אשכול.

מיקי לוי: אני מאוד מעריך את השקיפות ואת האמת שהוא הפגין כאן.

מיקי לוי: מאיר, אם תוכל להחזיר תשובה לוועדה בהקדם אני מאוד אודה לך.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: אמרתי את זה קודם ואני אומר את זה גם עכשיו.

משה גפני: אני מבקש תשובה.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו עוברים לנושא החיילים המשוחררים.

משה גפני: מי מציג את זה?

אסף וסרצוג: אפרת פרוקצ'יה.

אפרת פרוקצ'יה: מדובר בתיקון של הוראת שעה שנכנסה לתוקף ב-21 ביולי.

אפרת פרוקצ'יה: הוראת השעה הזאת בעצם אפשרה לחיילים משוחררים למשוך מהפיקדון, ללא מטרה ובלי צורך להעיד על מטרה מסוימת, בשל הקורונה עד לגבול של 5,300 שקלים למי שהוא חייל משוחרר 18 חודשים, ו-3,500 שקלים למי שהוא חייל משוחרר תקופה שעולה על 18 חודשים.

אפרת פרוקצ'יה: מוצע עכשיו לתקן את הוראת השעה ולהגדיל את הסכומים.

אפרת פרוקצ'יה: מה שבעצם עשינו, אנחנו נבטל את הוראת השעה הקודמת ביום 10 באוגוסט.

אפרת פרוקצ'יה: במועד הזה חיילים משוחררים יוכלו למשוך סכומים גבוהים יותר.

אפרת פרוקצ'יה: אבל יש לי שתי קבוצות, תהיה לי את הקבוצה שכבר משכה לפי הוראת השעה הקודמת.

אפרת פרוקצ'יה: ולכן לגביה הם יוכלו למשוך עד סך של 5,700 שקלים, או סך של 4,000 שקלים בהתאם לקבוצה שבה הם היו לפי ה-18 חודשים.

אפרת פרוקצ'יה: מי שלא משך בפעימה הראשונה, הסכומים המעודכנים יעלו ל-11,000, אם הוא משוחרר 18 חודשים, או 7,500 שקלים אם הוא משוחרר מעל 18 חודשים.

אפרת פרוקצ'יה: אז זה התיקון שחשבנו להביא.

משה גפני: למה עושים את זה?

אפרת פרוקצ'יה: בעצם מגדילים את הסכומים בגלל הקורונה.

משה גפני: למה עושים את החוק הזה?

משה גפני: מה הוא קשור לפה?

אפרת פרוקצ'יה: אנחנו בעצם מגדילים את הסכומים שחייל משוחרר למשוך, כדי לממן את עצמו בתקופת הקורונה.

אפרת פרוקצ'יה: עד היום בהתאם להוראות הפיקדון, ניתן למשוך רק למטרות מסוימות, כמו רכישת דירה, השכלה.

משה גפני: ולמה עושים את זה עכשיו?

אפרת פרוקצ'יה: בתקופת הקורונה צריך להגדיל את הנזילות.

משה גפני: אבל המשמעות של העניין שלחיילים לא יהיה כלום?

משה גפני: מה המשמעות של העניין?

ינון אזולאי: את הנזילות של מי אתם רוצים להגדיל?

אפרת פרוקצ'יה: לא, הסכום נשאר אותו סכום.

אפרת פרוקצ'יה: השאלה אם עכשיו מגבילים את משיכת הכספים רק למטרות שמצוינות בחוק, או שמאפשרים להם למשוך גם למטרות נוספות, שהם בעצם המימון המיידי שלהם בתקופת הקורונה.

משה גפני: אבל כן מכפילים את הסכום, במקום 5,3000 – 11,000.

אפרת פרוקצ'יה: נכון.

מיקי לוי: לחודשיים?

אפרת פרוקצ'יה: לא, עד ה-30 ביוני 2021.

ענת מימון: את יכולה להסביר לנו איזה חלק זה מהפיקדון הממוצע?

ענת מימון: כלומר, מה הסכום הממוצע של פיקדון שיש היום לחייל, וה-11,000 האלה איזה אחוז זה מהפיקדון?

אפרת פרוקצ'יה: אני מניחה שמשרד הביטחון יודע טוב יותר ממני את הנתונים.

חיים ניר: החוק הזה, מאחר שלחיילים המשוחררים לא הייתה אפשרות לקבל אבטלה, אז המליצו לתת להם כסף מהפיקדון, שיהיה להם ממה לחיות בתקופה הראשונית.

חיים ניר: בחוק הקודם אפשרו להם 3,500 ו-4,000, התחיל לפני שבוע.

חיים ניר: עד עכשיו 25,000 חיילים משכו את הסכום הראשוני.

חיים ניר: ביקשנו מהם שיחכו לסכום המוגדל, להמשיך את המשיכה.

חיים ניר: אם תאשרו את הסכומים, אנחנו נוכל לתת להם החל ממחר את הסכומים המוגדלים.

חיים ניר: מי שירצה הפרשים, ייקח לנו איזה במחשוב לתקן את זה.

חיים ניר: הסכום הממוצע של הפיקדון – לחיילים הלוחמים זה 25,000 שקל, ללא לוחמים יש בסביבות ה-18,000 שקל.

חיים ניר: מי שלא הוציא כלום, זה בסביבות ה-50% מהסכום.

חיים ניר: מי שכבר הוציא, יכול להיות כל היתרה שנשארת לו בפיקדון.

חיים ניר: יש לנו את החשבונות של כולם ביום השחרור.

חיים ניר: 20% מחליפים את החשבונות, אנחנו שולחים אותם לדואר.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: יש לי שאלת המשך בעניין הזה, מכיוון שאני חוקקתי את החוק הזה.

מיקי לוי: החוק שהיה אפשר לקבל את הכסף עבור ארבעה תובנות, כמו דירה, עסק, חתונה, לימודים, בין שלוש לחמש שנים – זה היה פעם שבע.

מיקי לוי: ובחוק הזה רשום באופן אוטומטי כאשר הכסף לא נדרש, כשבדקתי באוצר לפני שלוש שנים – היועצת המשפטית מניעה את הראש כי היא הייתה שותפה לעניין הזה – אז התברר ש-50 מיליון שקל לא נלקחו על ידי חיילים.

מיקי לוי: האם השתפרתם וכל הכסף הולך אחרי חמש שנים אוטומטית לחשבונות?

חיים ניר: היום אחרי חמש שנים מועבר הכסף אוטומטית לחשבון בנק שיש לו או שולחים לו סמ"ס אם החליף מספר חשבון, אנחנו מעבירים לו לבנק הדואר.

מיקי לוי: אני אסביר ליושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה על התשובה שלך.

מיקי לוי: בדקתי לפני שלוש שנים, התגלה שיש 50 מיליון שקל של חיילים באוצר שלא באו לקחת את הכסף.

מיקי לוי: לא ידעתי.

מיקי לוי: הכול התחיל מזה שמישהו נסע לטיול, חזר אחרי שבע שנים, אמרו לו: אתה לא יכול לקבל.

מיקי לוי: מה קרה?

מיקי לוי: ואז הגשתי הצעת חוק שאומרת: בין שלוש לחמש שנים, אם הוא לא מנצל את זה, באופן אוטומטי אחרי חמש שנים אתם תכניסו לו את הכסף, לא מחכים יותר לשבע.

משה גפני: מה אתה מציע לעשות עם זה?

מיקי לוי: זה נראה בסדר גמור, אני מצביע בעד.

משה גפני: אבל לא יישאר להם כסף?

מיקי לוי: אבל אין להם ברירה.

מיקי לוי: מוטב שייתנו להם חצי.

מיקי לוי: זה לא סכומים גדולים, שיהיה להם ממה לחיות ביום-יום.

מיקי לוי: אותו דבר אתה תגיד על קרן ההשתלמות, ששם אני אומר: לא יהיה כסף בכלל.

שלמה קרעי: לא, הקטנו ל-7,500, מיקי.

מיקי לוי: אבל פה הסכומים הם קטנים, 18,000 ו-25,000 לחיילים.

מיקי לוי: אני הייתי נותן את זה.

רם בן ברק: לא התכוונו לתת דמי אבטלה למשך כמה חודשים?

מיקי לוי: כי עכשיו זה לחוקק חוק.

רם בן ברק: אנחנו עכשיו מחוקקים את החוק, בוא נעשה את זה עכשיו.

מיקי לוי: רם, הם לא נופלים במגבלה של השישה חודשים.

מיקי לוי: אני בעד.

רם בן ברק: לא.

מיקי לוי: לא, מכיוון שהם משתחררים ואין להם עבודה, הם לא נופלים בתוך חוק.

משה גפני: אוקיי, נחליט בהצבעה.

משה גפני: מי מקריא את זה?

שלמה קרעי: מיקי, לגבי קרן ההשתלמות הורדנו ל-7,500.

מיקי לוי: אני אוריד עוד יותר.

מיקי לוי: אני הלכתי לישון על זה בלילה, אני חולה מזה.

משה גפני: תקריאי בבקשה.

ענת מימון: פה למעשה מאריכים את הוראת השעה הקודמת עד ל-10 באוגוסט.

אפרת פרוקצ'יה: אפשר רק שנייה להעיר, יעל?

אפרת פרוקצ'יה: תיקנתי את זה פשוט ה-9 באוגוסט, כדי שלא תהיה חפיפה, אחרת ב-10 באוגוסט זה גם מועד הסיום וגם מועד התחילה.

אפרת פרוקצ'יה: אז אם אפשר רק שזה יהיה 9 באוגוסט, בחלק שמבטל את הוראת השעה הקודמת.

ענת מימון: בסדר גמור.

ענת מימון: אוקיי.

ענת מימון: כלומר, המקסימום לגבי מי שטרם חלפו 18 חודשים זה 11,000, ולגבי מי שחלפו 18 חודשים התקרה תהיה 7,500 שקלים בסך הכול משני התיקונים שעשינו.

ענת מימון: אתה רוצה להצביע עכשיו?

משה גפני: לא, מצביעים הכול יחד.

משה גפני: אני רק רוצה שתדע, לגבי הנושא הזה של חיילים, הוא גם דיבר פה בזום, אבל דיבר איתי גם מיכאל ביטון.

משה גפני: הוא אומר: אני הסכמתי לחלק, אבל לא שלוקחים את הכול.

משה גפני: יש בזה היגיון, זה לא דבר פשוט.

מיקי לוי: תראה, אם הייתי סגן שר הביטחון הייתי אומר להם: תמצאו לי כמה מיליונים, אני רוצה לתת בתקופת הקורונה למשתחררים, תעזבו לי את הכסף הזה.

רם בן ברק: אבל האוצר יכול להגיד את זה גם כן.

משה גפני: טוב, אני מאוד מודה לך.

רם בן ברק: המנכ"לית, למה שהאוצר לא יעזור - - -

משה גפני: אנחנו חוזרים עכשיו לשאלות לגבי הפרק הראשון שדיברנו עליו?

מיקי לוי: אתה רוצה להקטין את הסכומים לחיילים?

מיקי לוי: אני איתך.

משה גפני: כן, יש לך הצעה?

משה גפני: מה אתה מציע?

מיקי לוי: אם נקטין גם ב-20%, 25%, נוכל לחיות בשני העולמות.

משה גפני: כלומר?

מיקי לוי: היא הקריאה את הסכומים, אחד זה 4,000, אחד 7,000.

מיקי לוי: כדי שזה לא יהיה נמוך מדי ולא גבוה מדי, 20%, 25%, 30% הקטנה יהיה בסדר.

מיקי לוי: 25%.

משה גפני: טוב.

משה גפני: 25%?

מיקי לוי: - - - אם זה הולך.

מיקי לוי: 20%, 25%.

מיקי לוי: תסתכל על הסכומים.

מיקי לוי: - - - 18, 50% מזה.

מיקי לוי: מצאת את הסכומים?

משה גפני: מיקי, כשנגיע להצבעה אתה תציע את זה?

משה גפני: הצעת פשרה.

מיקי לוי: מה אתה רוצה, 20 או 25?

משה גפני: 25.

מיקי לוי: איזה פרק עכשיו דנים?

מיקי לוי: אני יכול ללכת לקורונה?

מיקי לוי: יש לי שם צרות.

משה גפני: לא, רגע.

משה גפני: איזה צרות יש בקורונה עכשיו?

מיקי לוי: הגבלת פעילות.

מיקי לוי: אני נגד הגבלת פעילות, אז אני רוצה להיות שם.

מיקי לוי: אני בצד הכלכלי שם.

משה גפני: אבל יש בזה גם סכנה בריאותית.

מיקי לוי: בתי מלון – הצבעה.

משה גפני: רבותיי, בכבוד, איזה שאלות נשארו לנו?

שגית אפיק: לחזור על השאלות?

משה גפני: כן, לחזור על השאלות.

משה גפני: אני רוצה תשובות.

שגית אפיק: טוב, אז מגזר שלישי, אדוני היושב-ראש, ביקשת פתרונות ביחס לעמותות.

משה גפני: שאלה היועצת המשפטית לגבי הנושא של המגזר השלישי.

משה גפני: מה ההצעות שלכם?

משה גפני: אני רוצה תשובות.

משה גפני: גיא, אני רוצה לדעת תשובה, שאלה היועצת המשפטית לגבי המגזר השלישי, זו הייתה אחת השאלות המרכזיות שהיו פה.

משה גפני: מתברר שהעמותות לא מקבלות שום סיוע.

קריאה: מחוץ לחוק.

משה גפני: כן, ברגע שאומרים שליש, לרוב העמותות אין את השליש הזה.

משה גפני: אז הפירוש כאילו אתה אומר: הם לא יקבלו שום סיוע.

משה גפני: ביקשנו הצעה לגבי הנושא הזה.

משה גפני: תגידו מה אתם מציעים.

אסף וסרצוג: ניסינו, כבוד היושב-ראש, לגבש הרבה מאוד הצעות, הרבה מאוד כיוונים.

משה גפני: אין הרבה מאוד, אנחנו צריכים להצביע באיזשהו שלב.

אסף וסרצוג: אז רגע, יש פה גם עניין של טיפול רשות המיסים.

אסף וסרצוג: מה שאנחנו יכולים להציע זה להפחית את השליש היום שקיים בחוק - - -

משה גפני: אתם יכולים להוריד את השליש?

אסף וסרצוג: לא להוריד לגמרי, כי רשות המיסים לא יודעת – רגע, אני אסביר.

קריאה: לא, להפחית, לא להוריד.

אסף וסרצוג: בסדר, ברגע שמורידים את השליש זה אומר שרשות המיסים צריכה לבדוק גם תרומות בכמויות מאוד גדולות.

אסף וסרצוג: היא לא יודעת תפעולית לעשות את זה, כי הבדיקות הן ידניות לא אוטומטיות.

אסף וסרצוג: דבר נוסף שיש איתו בעיה, שבגלל שמדובר בתרומות, עמותות הן לא מחזוריות כמו חברה שיש לה בעצם פעילות עסקית חודשית אלא התרומה יכולה להתקבל בבת אחת נגיד בדצמבר, אי-אפשר ללכת בהכרח דו-חודשי, כל מנגנון הבדיקה הוא אחר.

אסף וסרצוג: לכן מה שאנחנו מציעים זה להוריד את השליש ל-25%, ובכך להכניס יותר עמותות.

משה גפני: מה זה, את השליש ל-25%?

רם בן ברק: 25% כאילו הכנסות - - -

שגית אפיק: משליש לרבע.

משה גפני: האמת היא שבגלל הליבה אני לא יודע לעשות את החשבון.

משה גפני: יש פער גדול בין שליש לרבע?

משה גפני: פער גדול כזה?

אסף וסרצוג: יש 8% פער.

משה גפני: תגיד לי, אבל אתה לא מבין שאני לא לבד פה?

משה גפני: אם אני הייתי לבד, היית יכול לעבוד עליי.

קרן טרנר: לא, אבל זה מכלול, אנחנו באמצע ההצגה.

משה גפני: בסדר, לי יש זמן, אנחנו יכולים לאשר את החוק בעוד שבועיים.

קרן טרנר: אנחנו מבקשים לתקוף את הבעיה מכמה כיוונים.

משה גפני: חבר'ה, לא יכול להיות דבר כזה בשום פנים ואופן.

משה גפני: העלה את זה ינון, ואנחנו כולנו מסכימים איתו, המציאות היא שאתה לא יכול - - -

אסף וסרצוג: אני רק רוצה לתאר - -

משה גפני: תשמע כשאני מתעצבן.

משה גפני: תשמע.

משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה, העמותות האלה הן עמותות שמסייעות לציבור.

משה גפני: בדיוק בתקופה הזאת אנחנו קורעים להן את כל העניין הזה, לא מסייעים להן, לא כלום.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לעמוד בעניין הזה.

משה גפני: אז אם אתה אומר שאתה מוריד משליש לרבע, אני רוצה להגיד לך שזה נדיבות גדולה מצידך, אבל אני לא מסכים.

קרן טרנר: אבל, חבר הכנסת גפני, לא סיימנו את הפתרון.

משה גפני: הבנת?

משה גפני: הוא מוריד משליש לרבע.

קרן טרנר: לא, אבל לא סיימנו להגיד.

משה גפני: בבקשה, בכבוד.

קרן טרנר: רגע, לא סיימנו.

משה גפני: ינון, מה אתה אומר?

ינון אזולאי: אני אגיד לכם את הקשיים שהיו.

ינון אזולאי: קרן, כדאי שתשמעי גם את הצד שלי.

אסף וסרצוג: לא, רגע, אבל יש דבר נוסף.

אסף וסרצוג: אנחנו גם הצענו להקים נוהל ייעודי דומה לנוהל שיש היום במשרד הרווחה, רק מותאם לכל אותן עמותות שלא מקבלות את המענה דרך רווחה או תרבות וכן הלאה, שיקבלו את המענה מפה, להקצות לזה סכום כסף של 100 מיליון שקל, כדי שהם יוכלו לקבל מענה באותו רוח, ללא הגבלה של אוכלוסיות יעד, בדומה לרווחה וכן הלאה, כדי שוב לפתוח את זה - - -

משה גפני: באיזה משרד?

קרן טרנר: מה שיוחלט.

קרן טרנר: אנחנו מבקשים להקצות 100 מיליון שקלים, לקבוע נוהל יציאה - - -

משה גפני: היה מדובר על 200 מיליון בשעתו.

משה גפני: מה קרה עכשיו?

רם בן ברק: דובר על 200 מיליון לזמן קצר, ועל 400 מיליון עד יולי 2021.

משה גפני: עכשיו היה צריך להעלות את זה ל-400, אז את מורידה ל-100?

משה גפני: אתם לא מורידים כלום.

משה גפני: אל תגידו את זה אפילו, זה לא צחוק.

קרן טרנר: אז רשות המיסים בצד.

קרן טרנר: מירי בטח עכשיו פותחת בקבוק שמפניה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מורידים משליש לרבע?

קרן טרנר: אוקיי, אז נשאיר שליש.

משה גפני: תורידו ל-10%, ל-5%.

קרן טרנר: אז יש לנו כמה בעיות עם זה.

קרן טרנר: כפי שהציגה נציגת המגזר השלישי בדיון הקודם, ניסינו בימים האלה למצוא פתרונות שונים.

קרן טרנר: אנחנו מציעים כרגע לשריין כסף בצד, לקבוע נוהל תמיכות on top ה-200 מיליון שיש היום.

משה גפני: כמה זמן ייקח כל העניין הזה של לקבוע נוהל?

משה גפני: כמה זמן זה ייקח?

משה גפני: אנחנו מקווים שתיגמר הקורונה.

קרן טרנר: לפני התקציב.

משה גפני: לפני התקציב?

משה גפני: זה פרק זמן מאוד מוגדר.

משה גפני: לפני התקציב זה ממש מוגדר.

קרן טרנר: כל זמן שתקציב לנו.

קרן טרנר: חבר הכנסת גפני, אנחנו צריכים נוהל שיהיה נוהל שוויוני - - -

משה גפני: כן, ברור.

קרן טרנר: ברגע שהקצינו את הכסף, אנחנו רוצים שהוא יצא כמה שיותר מהר.

קרן טרנר: כל לוח זמנים שתקציב לנו הוא לוח זמנים שמקובל עלינו.

רם בן ברק: המנכ"לית, את מתכוונת 100 מיליון מעל ה-200?

רם בן ברק: את מתכוונת להגדיל את זה ל-300 מיליון?

ינון אזולאי: לא, לא להגדיל ל-300 מיליון - - -

קריאה: כן, לא בהכרח באותו מנגנון.

קרן טרנר: כן, הם מבקשים למנגנון אולי מרחיב יותר מבחינת הזכאות, מבחינת תנאי הסף.

קרן טרנר: כן, נכון, היו 200 בתוכנית הכלכלית, מתוכם אצל השר שמולי יש מבחן תמיכה מסוים.

קרן טרנר: אפשר או את אותו מבחן תמיכה או מבחן תמיכה אחר, או בכמה משרדים או במשרד אחד.

קרן טרנר: אפשר מה שרוצים.

רם בן ברק: חזרנו לימי מפא"י – הם רוצים 400, הם רוצים עוד 200, תיתנו 100.

קרן טרנר: הם רוצים עוד לא 100 – עוד 200, כנראה.

משה גפני: כן, ינון.

קרן טרנר: אנחנו אפילו לא יודעים להגיד ש-100 זה לא מספיק.

ינון אזולאי: נתחיל ונאמר שהבעיה היא לא הכסף כרגע, אם זה 100 מיליון או מיליארד או חצי מיליארד.

ינון אזולאי: לא דיברנו בכלל על ה-100 מיליון, זה מה ששר האוצר אמר, מה שמשרד האוצר אמרו, שיגדילו מ-20 ל-100 מיליון או לפתוח קרן של 100 מיליון.

משה גפני: לא 100 מיליון.

משה גפני: זה לא יהיה פחות משנה שעברה.

רם בן ברק: לא, זה 100 על ה-200.

משה גפני: 200.

שלמה קרעי: לא, בנוסף ל-200.

משה גפני: נוסף על ה-200.

קרן טרנר: ה-200 שהיו בתוכנית הכלכלית – עוד 100.

ינון אזולאי: היושב-ראש היטיב להסביר עד כמה העמותות נמצאות במקום הכי קשה היום.

ינון אזולאי: ואני חושב שהבאנו פשרה הגיונית – אני מבקש שהיועצת המשפטית גם תשמע את הפשרה שהבאנו והיא תחווה את דעתה בעניין – אמרנו:

ינון אזולאי: למה אני צריך לפתוח קרן חדשה במשרד אחר?

ינון אזולאי: בוא נשים את זה פה בחוק הזה, ובסעיף 1, במקום שיהיה כתוב "כפי שדווחה באותו דוח, לא היה מתמיכות ותרומות" – תמחק תרומות.

ינון אזולאי: סוף סוף אולי המדינה תכיר בתרומות כהכנסה לעמותה, שנוכל לפצות אותם בזה.

ינון אזולאי: וברגע שאת אומרת את זה אני לא צריך את השליש.

קרן טרנר: ברור, העברת את השליש לאפס.

ינון אזולאי: יפה.

ינון אזולאי: ולמה זה בא מהמקום הזה?

ינון אזולאי: כי רוב העמותות היום מוכרות שירותים, וההכנסות שלהן ממכירת שירותים היא אפסית, כ-5%, 10%.

ינון אזולאי: הם לא מגיעים אף פעם - - - כלומר, מראש את אומרת:

ינון אזולאי: אני לא רוצה לעזור לעמותות האלה, במילים אחרות.

קרן טרנר: אני רוצה, בנוהל סיוע.

ינון אזולאי: ולכן אנחנו אומרים - - - אנחנו נגדיר רק עמותות מעל סכום X - - - שבעצם הם באים ועוזרים.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שאלה הפועלים הגדולים.

ינון אזולאי: עמותות גדולות, אני לא מדבר איתך על עמותות קטנות.

ינון אזולאי: כמו שהגבלת לעסקים מעל 300,00, תגבילי פה מעל - - -

קרן טרנר: לא, אבל טיפלתי גם באפס עד 300.

קרן טרנר: אתה לא יכול לא לטפל.

ינון אזולאי: אין בעיה, אז תעשי מאפס עד - - - ובמשהו מינימלי.

ינון אזולאי: זו לא הבעיה.

ינון אזולאי: הבעיה היא להכיר שזה צריך להיות פה בחוק, וכשזה פה בחוק אנחנו יודעים להסתכל על זה ולתת את המענה לאותן עמותות שקורסות היום.

משה גפני: שגית, שמעת מה שהוא אומר?

משה גפני: הוא רוצה לשים בחוק את הקרן הזאת.

שגית אפיק: בהגדרה של "מוסד ציבור", שמוציאים ממנה את התמיכות והתרומות לעניין ההכנסה, אם אני מבינה נכון, אתה מבקש, חבר הכנסת אזולאי, לא להחריג את התרומות.

ינון אזולאי: שהתרומות יירשמו להם כהכנסה.

מירי סביון: אפשר להתייחס?

משה גפני: מירי, בבקשה.

מירי סביון: חד משמעית, מבחינת הדרך שבה אנחנו עובדים, רשות המיסים יודעת – שוב, אחרי בדיקה ידנית, צריך לציין – להתייחס לאותם חלקים שהם באמת חלקים של הכנסות של העמותות ממתן שירותים או מכירת מוצרים.

מירי סביון: אנחנו בוודאי לא יכולים ולא מסוגלים לבדוק שינויים או תנודות שיש בתרומות שעמותות מקבלות.

מירי סביון: ובוודאי שסוג כזה של בכלל מענק על ירידה הוא לא מתאים לכל המודל שאנחנו מדברים עליו.

מירי סביון: כשלקחנו על עצמנו את כל הנושא הזה של תשלום מענקים לעמותות, זה הסתובב סביב הנושא שבאמת יש לנו כאן פגיעה בפעילות שהיא מחזורית, שהיא מתמשכת, ולכן המודל הזה הוא נכון עבורה.

מירי סביון: ולכן בתוך המודל הזה, החלק הזה של המודל, אנחנו כן יכולים לשלם מענקים בגין הפגיעה במחזור שהוא כמו עסקי של עמותה, זאת אומרת המחזור שנובע ממכירת שירותים או - - - אבל אין לנו את האפשרות, אין לנו את היכולת התפעולית להתמודד עם ירידות או שינויים בהכנסות מסוגים אחרים, כמו תרומות שהן תנודתיות, שהן לא קשורות.

בצלאל סמוטריץ': למה אין לכם יכולת להתמודד?

בצלאל סמוטריץ': הרי בסוף העמותה מגישה דוח, וכמו שבדוח רואים ירידה מהכנסות נקרא להן סמי עסקיות, כך רואים ירידה בהכנסות מתרומות.

בצלאל סמוטריץ': כמו כל עסק גם העמותה מגישה לכם דוח, ובדוח היא מפרטת את סעיפי ההכנסות השונים.

מירי סביון: לגבי עסקים רגילים, רוב הבדיקות שלנו הן בדיקות ממוחשבות, וחלק גדול מהבדיקות נעשות בצורה מקוונת און-ליין ומאושרות בצורה אוטומטית.

מירי סביון: עמותות, מכיוון שאין לנו דיווח מתאים, כל בדיקה כזאת היא ידנית.

מירי סביון: כרגע הסיבה שיכולנו להתמודד עם זה זה מכיוון שהיה מדובר בכמות מאוד מאוד מוגבלת של עמותות, שבאמת נערכת לגביהן בדיקה ידנית, וההתייחסות היא אך ורק לנושא של ההכנסות העסקיות וזה באמת מתייחס למספר מצומצם על עמותות.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אז זאת התשובה.

בצלאל סמוטריץ': התשובה היא אין הבדל מהותי מבחינת היכולת לוודא את הנתונים, בין אם מדובר בהכנסות עסקיות או הכנסות מתרומות.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה היחידה היא שכשהקריטריון הוא ירידה בהכנסות עסקיות יש לכם מעט מאוד עמותות יחסית שנכנסות אל תוך הקריטריון הזה, ולכן אתם צריכים לבדוק אותן.

בצלאל סמוטריץ': ואם נבטל את התנאי הזה, שאין לו הצדקה עניינית, התוצאה תהיה הרבה מאוד עמותות ותצטרכו עוד כוח אדם.

בצלאל סמוטריץ': אז תביאו עוד כוח אדם, יש הרבה מובטלים עכשיו.

מירי סביון: ההצדקה העניינית היא שכל המנגנון שמתייחס שיש הבדל בין שינוי בפעילות העסקית או הסמי-עסקית של העמותות לבין פעילות מסוג אחר שקשורה לתרומות ותמיכות.

מירי סביון: אני אסביר.

מירי סביון: המנגנון הזה שונה לחלוטין, כי בניגוד למנגנון עסקי שיש לו מחזוריות ואיזושהי רוטינה, מנגנון של תמיכות ותרומות נובע מדברים אחרים.

מירי סביון: ולכן משרד האוצר, גם יש הצעה משלימה שנותנת תמיכה ישירה במנגנונים של התמיכות הרגילות; שהמנגנון כרגע, שהוא בעצם מנגנון שמתאים לעסקים או לפעילות שהיא כמו עסקית, הוא המנגנון שאותו אנחנו יכולים לתפעל ויכולים בצורה סבירה.

מירי סביון: לא, יש הבדל גם במהות.

קרן טרנר: יש 14,000 עמותות עם ניהול תקין.

קרן טרנר: אי-אפשר באמת לגייס את האנשים האלה.

בצלאל סמוטריץ': אז תמצאו מנגנון אחר יותר ידידותי למשתמש.

בצלאל סמוטריץ': המשמעות היא שההבחנה היא לא הבחנה מהותית אמיתית, אלא יצרתם קריטריון שילכוד בתוכו מספר מצומצם של עמותות, כדי שמצד אחד תוכלו להגיד: הינה נתנו מענה למגזר השלישי, ומצד שני תוכלו לעמוד בעומס שזה מייצר.

בצלאל סמוטריץ': אין כאן הבחנה אמיתית.

בצלאל סמוטריץ': אני רק רוצה רגע להוסיף את מה שאמרתי בדיון קודם:

בצלאל סמוטריץ': רוב העמותות שאנחנו חושבים שצריך לתת להן, שעסוקות בחברה ורווחה וכו', זה עמותות שאין להן הכנסות עסקיות.

בצלאל סמוטריץ': עמותות רבות, נניח תיאטרון הבימה או כאלה, שמאוגדות כעמותה ולא כעסק אבל מוכרות שירותים לציבור, אני חושב שהחשיבות החברתית שלהן, אולי גם מבחינת כמות המועסקים אצלן, הן פחות חשובות.

אופיר כץ: הסקטור הכי חשוב של המגזר השלישי שבסוף הוא זה שנושא בנטל של כל מה שהמדינה לא מצליחה לעשות בשגרה, עושה את כל הפעילות החברתית החשובה, נמצאות היום במצוקה מטורפת בגלל הירידה בהכנסות, ולא מקבלות.

קרן טרנר: אבל הכי נכון לתת להם דרך נוהל תמיכות, כי בעצם מה רשות המיסים עושה?

קרן טרנר: אנחנו קצת מנסים לכפות עליה יצור אחר.

בצלאל סמוטריץ': אז תנו לכולם.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אבל השאלה היא מתי הוא קורה, והשאלה היא מה הסכום שמוגדר לו.

בצלאל סמוטריץ': וצריך להבין, ברגע שכולם באותו סל – 60 מיליארד, 70 מיליארד, לא יודע כמה – זה בסדר; ברגע שאנחנו מכניסים את זה לסד עצמאי עכשיו, תשימו 300 מיליון, 400 מיליון, אני אומר לך: זה peanuts מול הצורך האמיתי.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, כשמתסכלים על זה לבד זה נראה סכום מאוד גבוה.

קרן טרנר: אבל גם רשות המיסים, כל מה שהיא תוכל לעשות זה עמותה שבסוף עיקר הפעילות שלה זה במתנדבים ופעילות כזאת, כמה הוצאות קבועות יש לה כבר?

בצלאל סמוטריץ': לא דיברתי על מתנדבים.

בצלאל סמוטריץ': אני מדבר עכשיו על כסף, לא על שווה כסף, רק בתרומות ולא בהכנסות.

קרן טרנר: אושר נוהל תמיכות לפני איזה שבוע-שבועיים.

קרן טרנר: אפשר להוסיף לו כסף, אפשר להרחיב את הקריטריונים.

קרן טרנר: וחוץ מזה לגבי העניין התפעולי, להגיד שרשות המיסים עכשיו, בשביל לכפות מין יצור אחר דרך רשות המיסים, עכשיו היא תגייס עוד או תיקח את האנשים שיש לה, אז זה אומר שעסקים לא יקבלו, או שזה אומר שנותנים עיוור בלי הבחנה, כי הם לא יכולים לבדוק - - -

בצלאל סמוטריץ': מי ישפוט את נוהל התמיכות?

קרן טרנר: מה הכוונה?

בצלאל סמוטריץ': איך יהיה לנו כוח אדם?

בצלאל סמוטריץ': הרי יש נוהל תמיכות, יגישו בקשות.

בצלאל סמוטריץ': מי שופט?

קרן טרנר: נוהל התמיכות הוא בהתאם להצהרות.

קרן טרנר: נוהל התמיכות שאושר לפני שבוע - - -

בצלאל סמוטריץ': יש לנו אותו?

בצלאל סמוטריץ': מגישים את זה אליכם, למשרד האוצר?

בצלאל סמוטריץ': למי אני מגיש את הבקשות?

קרן טרנר: כרגע נוהל התמיכות אושר באגף החשב הכללי אבל הוא תחת השר שמולי.

בצלאל סמוטריץ': משרד הרווחה.

קרן טרנר: אז אפשר לעשות בעוד משרדים ואפשר לעשות נהלים אחרים, אבל הנוהל הזה אומר ברגע שרואה החשבון מצהיר את מה שהוא מצהיר, זה אוטומטי.

קרן טרנר: אבל זה לא מתיימר להחזיר הוצאות קבועות כאלה ואחרות, לחשב מה ההוצאות הקבועות של העמותה רק אם מסלול ברשות המיסים הוא רלוונטי.

קרן טרנר: אבל נראה שאנחנו במסיבה הלא נכונה.

בצלאל סמוטריץ': בדיוק.

בצלאל סמוטריץ': רציתי להגיד.

בצלאל סמוטריץ': קרן, איך התמודדתם עם הבעיה של כפל תמיכות בנוהל?

קרן טרנר: הנוהל לוקח בחשבון מה שתוקן לכל עמותה ב-3א, כאילו זה מותנה.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אם עמותה לא מתוקצבת בכלל הוא מקבל יותר, אם הוא מתוקצב אז יקזזו לו את ימה שתוקצב.

קרן טרנר: הנוהל לא נועד לגשר על התקציב ההמשכי - - -

בצלאל סמוטריץ': עמותה שלא מתוקצבת בכלל יכולה לגשת?

בצלאל סמוטריץ': יש מלא עמותות שלא מתוקצבות.

בצלאל סמוטריץ': עמותות מתוקצבות מקבלות את התקציב שלהן - - -

קרן טרנר: יש 21 תבחינים בנוהל הקיים - - - מ-3א - - - מפחיתים - - -

משה גפני: רגע, עכשיו מחכים לאסי?

שגית אפיק: לא, תמשיך.

משה גפני: את הנוסח תגידי.

שגית אפיק: אסי רוצה לשמוע.

קריאה: אסי רוצה לשמוע.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: יש עוד דברים.

משה גפני: מה יש לנו עוד?

קריאה: יש לנו מס רכישה.

שגית אפיק: מס רכישה יש לנו?

משה גפני: כן, הוא אומר שיש לנו.

שגית אפיק: מה, זה נושא חדש, לא?

משה גפני: אמרתי לו שידבר איתך.

שגית אפיק: זה קשור לחוק?

משה גפני: הלאה.

משה גפני: לא קשור לחוק.

משה גפני: הלאה, נו, בסדר, כבר אין לי עצבים.

משה גפני: הלאה, יש עוד בעיות.

שגית אפיק: הנושא של עסק חדש, גיא.

גיא גולדמן: כפי שאמרתי אתמול, אנחנו חושבים שאפשר לעשות שימוש בתקופת הבסיס.

גיא גולדמן: אין לנו בשלב זה פתרונות.

שגית אפיק: עסק שפתח בינואר.

שגית אפיק: הבנו שיש פתרונות.

שגית אפיק: אפשר לעשות את זה בדיוק כמו כל עסק אחר.

שגית אפיק: למה צריך משהו מיוחד?

שגית אפיק: צריך פשוט לתת לו, נקודה, ובואו נפסיק להתווכח על זה.

שגית אפיק: זה הכול, גיא.

גיא גולדמן: לא, הבקשה הייתה עם ה-40% ירידה במחזור.

שגית אפיק: נכון.

שגית אפיק: אז פשוט להוריד את ה-40%.

קרן טרנר: את שואלת לגבי ההוצאות הקבועות?

שגית אפיק: ההוצאות הקבועות.

קרן טרנר: רגע, אבל עלו פה שתי סוגיות.

קרן טרנר: סוגיה אחת – 40% בשביל איזשהו פיקס של סיוע; סוגיה שנייה שהעלתה חברת הכנסת קרן ברק הייתה לגבי תחשיב נוסחתי.

קרן טרנר: זה לא בדיוק עובד ביחד.

שגית אפיק: היא גם ביקשה לוותר על ה-40%.

שגית אפיק: היא הייתה מוכנה שתמצאו משהו אחר.

שגית אפיק: אנחנו מדברים על אותו הדבר.

קרן טרנר: לא, אבל אם אנחנו רוצים על בסיס חישוב של חודשיים.

קרן טרנר: נגיד, עסק חדש, על בסיס חודשיים לדמות איזשהו מחזור, שהוא יקבל 40% כפול הוצאות קבועות – משהו לגביהן – עדיין זה חייב להיות שההכנסות שלו ירדו ב-40%.

שגית אפיק: בסדר, אבל ביחס לחודשיים שהוא פתוח.

שגית אפיק: זאת אומרת, עדיין לתת לו ביחס לתקופה שהוא היה פתוח.

שגית אפיק: כמו עסק רגיל, כאילו במקום לבדוק את שנת 2018 שאין לו.

קרן טרנר: אבל הוא יצטרך להראות את ה-40%.

שגית אפיק: או שכן או שלא.

קרן טרנר: כשדיברתם על לא להצהיר על 40%, התכוונתם למענק רוחבי גורף בהיקף מצומצם, ואמרתם שלא יציג 40%, ומקבלים ממילא רק כמה אלפי שקלים, למרות שזה - - - אז זה לא מעט כסף.

קרן טרנר: אבל אם אתם מדברים על הוצאות קבועות, ברור שצריך לרדת 40%.

קרן טרנר: אלה שתי סוגיות.

שגית אפיק: מה התשובה?

קרן טרנר: זה שאלות קצת שונות.

שגית אפיק: לשתי השאלות.

שגית אפיק: תענו עליהן.

אסף וסרצוג: מה השאלות?

אסף וסרצוג: שגית, סליחה.

שגית אפיק: עסק חדש – איך הוא יקבל את המענק של הוצאות קבועות?

ינון אזולאי: מי אמר שהוא צריך לקבל?

ינון אזולאי: הוא לא יקבל.

שגית אפיק: הוא לא מקבל.

שגית אפיק: לפי הנוסח שלהם הוא לא מקבל.

שגית אפיק: עכשיו - - -

קרן טרנר: ומה, הוא יצהיר שהוא לא עלה?

משה גפני: כן.

קרן טרנר: יצהיר שהוא לא עלה, ויקבל את המענק פיקס, לא חישוב של המענק - - -

משה גפני: איזה חישוב?

שגית אפיק: ביקשנו שהוא יקבל את המענק המלא, מה שמגיע לו.

משה גפני: חישוב ממה?

משה גפני: הוא מצהיר שהוא ירד.

רם בן ברק: אם זה עסק חדש, אם זה מכולת של ירקות שזה עסק חדש, מן הסתם היא לא נפגעה.

משה גפני: לא נפגעה – לא נפגעה.

משה גפני: אתה צריך להצהיר שהיא לא נפגעה.

רם בן ברק: הוא צריך להצהיר שהוא נפגע, ואז הוא יקבל את המענק.

משה גפני: נכון.

שגית אפיק: זה פיקס.

בצלאל סמוטריץ': עד שאנחנו מדברים, אני מבין שניתן פסק דין בבג"ץ בעתירה נגד ההתייחסות לתקופת בידוד כימי מחלה.

בצלאל סמוטריץ': בג"ץ קיבל את העתירה וקבע שאי-אפשר להתייחס – אגב, כך על פי לשון החוק, אין מה לעשות, הם צודקים – שעל פי לשון החוק אי-אפשר להגדיר את תקופת הבידוד כימי מחלה.

בצלאל סמוטריץ': זה אומר שעכשיו צריך למצוא כאן פתרון לסוגיית ימי המחלה.

קריאה: לא, זה ייכנס לתוקף מה-3 בספטמבר.

אסף וסרצוג: הפסיקה של בג"ץ אומרת - - - הגורפת תפסיק לחול ב-30 בספטמבר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אפשר להגיד את זה?

קרן טרנר: הכוונה שלכם זה שלגבי החזר העלויות של 3,000 ו-4,000 שקלים, לגבי האירוע הזה של עסק עד 100,000 - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

קרן טרנר: ה-3,000 וה-4,000, אז לגביהם - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

משה גפני: אבל רגע, עם כל הכבוד לבג"ץ, פתאום אתה מצטט בג"צים?

משה גפני: לא, עם כל הכבוד.

משה גפני: אולי הם קרובי משפחה?

בצלאל סמוטריץ': אבל דיברנו על זה היום.

בצלאל סמוטריץ': לא אולי, בטוח.

משה גפני: בצלאל, שנייה, אני מבקש שתקשיבו למנכ"לית.

משה גפני: חבר'ה, אין לי כבר עצבים לכל הדיונים האלה.

משה גפני: באמת, מספיק.

קרן טרנר: אנחנו מסכימים שלגבי עסק חדש, מה שהצענו שבעוסק פטור זה עד 3,000 שקלים, לא פטור – 4,000 שקלים לעסק חדש.

קרן טרנר: לגביו הוא לא יצטרך להצהיר על 40% פגיעה אלא למלא את הטופס שאומר שהוא נפגע בגלל הקורונה.

גיא גולדמן: במקום 40% ירידה תהיה ירידה.

גיא גולדמן: לא יצטרכו 40%.

שגית אפיק: הוא יצטרך להצהיר שנפגעה הכנסתו.

גיא גולדמן: בדיוק.

שגית אפיק: יפה.

משה גפני: מקובל עלינו.

גיא גולדמן: ההצהרה היא built in.

גיא גולדמן: בחוק ייכתב שבמקום 40% – כל ירידה, גם אם היא פחות מ-40%.

משה גפני: ירידה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: פתרון.

שלמה קרעי: הרב גפני, רק תוסיפו גם עסקים שנפתחו בתחילת מרץ.

שלמה קרעי: אין שום סיבה להחריג אותם.

משה גפני: רגע, אבל אנחנו מדברים על עסק חדש.

שלמה קרעי: לא, מדברים על ינואר-פברואר.

משה גפני: עסק חדש, לא כתוב ינואר-פברואר.

קרן טרנר: לא, העסק חדש יוגדר ינואר-פברואר.

שגית אפיק: עסק שהתחיל ב-1 בינואר 2020.

מיקי לוי: אבל עזוב, בחייכם.

משה גפני: הלאה.

שלמה קרעי: לא, בחוק מופיע רק ינואר-פברואר, שהורדתם.

משה גפני: בסדר, מדברים על עסק חדש.

שלמה קרעי: מופיע רק ינואר-פברואר.

שגית אפיק: לא, אנחנו - - -

שגית אפיק: ואיך אתם פותרים לקרן את הבעיה?

שגית אפיק: ואז כולם ייתנו לו רק X, אתם לא תיתנו לו גם ביחס למחזור שלו?

גיא גולדמן: נכון.

גיא גולדמן: התנאי בהכרח שהוא ירד, לא משנה איזו ירידה.

גיא גולדמן: כל ירידה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: הלאה.

שגית אפיק: הייתה בקשה לקצר את ה-120 ימים ל-90 יום, גיא.

מיקי לוי: גיא, אל תגיד לא, תגיד כן ותמשיך.

גיא גולדמן: אז אני מזכיר, בהחלטת הממשלה שהייתה לגבי המענק הזה, היה 180 יום.

מיקי לוי: נו, אז מה?

גיא גולדמן: לא 120 – 180.

משה גפני: לא הבנתי - - -

מיקי לוי: היושב-ראש עובד אצל הממשלה?

מיקי לוי: אני לא מבין אתכם.

משה גפני: 90 יום.

מירי סביון: כבוד היושב-ראש, אפשר להסביר משהו?

משה גפני: כן.

משה גפני: יש לנו את כל הזמן שבעולם, אפשר להצביע על זה בעוד שבועיים.

משה גפני: בבקשה.

מירי סביון: אני רוצה להזכיר, שלבקשת הוועדה אנחנו הקדמנו את תשלום המקדמות.

מירי סביון: באותם מצבים שבהם התשלום מתעכב מעבר ללוחות הזמנים ומגיע ללוח הזמנים הזה זה בדרך כלל - - -

משה גפני: הקדמתם ל-14 יום.

קרן טרנר: אבל ל-60%.

מירי סביון: אנחנו מגיעים לתשלום של 60% מהמקדמה.

מירי סביון: העסקים שמעוכבים מעבר לזה זה עסקים שבדרך כלל יש כל מיני סממנים שמצביעים על זה שהמענק שהם דרשו זה לא מה שמגיע.

משה גפני: או שהן גדולות.

מירי סביון: ולכן, כדי למנוע תשלומים ביתר, אנחנו חושבים שיותר נכון לאפשר את פרק הזמן הזה כדי שנוכל לבדוק, לשלם את מה שמגיע, ולהימנע מהתחשבנות הלוך וחזור.

משה גפני: 90 יום זה הרבה זמן.

קרן טרנר: ה-60% האלה הם גם מאוד גבוהים.

מיקי לוי: אין בעיה, אני מציע שלעסקים שיש סממנים כאלה או אחרים אחרי 90 יום, למספר הזה תשלחו מכתב שאתם בודקים עוד 30 יום.

מיקי לוי: רק לקטע של הסממנים, בסדר?

קרן טרנר: לא, באופן כללי אנחנו בודקים רק 5% שהמערכת הקפיצה עם סממנים.

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: אז כמה נשאר לנו, סממנים של 5%?

מיקי לוי: אחרי 90 יום, אם לא הספקתם לבדוק אותם, תשלחו להם מכתב שאתם מאריכים בעוד 30 יום.

משה גפני: ההצעה סבירה.

מירי סביון: במצב בפועל אנחנו משלמים ליותר מ-90% מהעסקים תוך פרקי זמן הרבה יותר קצרים מפרקי הזמן שכתובים.

מירי סביון: לבקשתכם, הקדמנו את תשלומי המקדמה שמגיעה ל-60%.

מירי סביון: אותם עסקים שנשארו ועדיין לא שילמנו להם את מלוא הכסף, זה בדרך כלל עסקים - - -

משה גפני: מציע מיקי לוי - - -

מיקי לוי: שישלחו להם מכתב שיש הארכה.

מירי סביון: המשמעות שלא נוכל לעמוד בבדיקה, ונייצר מצבים של חיובים עודפים אחר כך.

מירי סביון: אנחנו חושבים שנכון וצריך להישאר ב-120 יום.

מיקי לוי: ל-10% האלה תשלחי מייל קטן שאת מאריכה ב-30 יום.

מיקי לוי: רק ל-10% האלה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שמענו.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: גיא רוצה להגיד 100, אדוני.

משה גפני: זה יפה, מה שאתה אומר.

משה גפני: לגבי ה-120 יום?

גיא גולדמן: לגבי ה-120 יום, אין לנו אפשרות.

משה גפני: לגבי העסקים הקטנים, הוא אמר שהם ישלמו, לא רק שהם ייתנו תשובות.

שגית אפיק: מה אתה הצעת?

מיקי לוי: אני הצעתי 90, אבל עכשיו הם אומרים שקשה להם, אני אציע 100 ונגמור עניין.

מיקי לוי: די, זה באמת לא מכובד.

קרן טרנר: אנחנו מדברים על אחוזים בודדים שמקבלים מקדמה של 60%.

שגית אפיק: אבל אם זה ככה, ההצעה של חבר הכנסת מיקי לוי היא נכונה.

קרן טרנר: ההצעה לשלוח מכתב היא כמעט אוטומטית, כי אנחנו בשיח עם אותם אנשים לקבלת עוד מסמכים.

קרן טרנר: תבינו שזה שהם מקבלים 60%, ואם 90 יום לא הספקנו לבדוק, אז כנראה שזה שהם קיבלו 60% מקדמה אומר שגם המקדמה היא כבר הרבה מעבר למה שהם - - -

משה גפני: אבל אתם תכתבו לו שאתם לוקחים עוד 30 יום, עוד 40 יום, בגלל שאתם צריכים לבדוק יותר.

קרן טרנר: אבל לגבי ה-14 יום, אנחנו בשיח איתם ממילא.

משה גפני: אז תגידו לו.

מירי סביון: צריך לשלם 120 יום.

משה גפני: לא צריך.

משה גפני: בסדר.

שגית אפיק: את יכולה לבקש מסמכים נוספים.

שגית אפיק: אחרי 90 יום תבקשי מסמכים נוספים ותאריכי לעצמך את התקופה.

שגית אפיק: ההצעה של חבר הכנסת מיקי לוי היא הצעה מאוד סבירה ופשוטה.

משה גפני: בסדר, על מה הדיון?

משה גפני: אז אין לכם פתרון, אז בואו נתפזר וזהו.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: בסדר.

שגית אפיק: אתה מחליט משהו?

שגית אפיק: למה - - - 120, למה ב-40?

שלמה קרעי: מקסימום 120, הרב גפני.

שלמה קרעי: מה אתה מוסיף?

שגית אפיק: למה ב-40?

משה גפני: לא, אפשר להאריך.

משה גפני: אצל רובם גומרים את זה בתוך 100 ימים.

משה גפני: אם יש מקרים, כמו שמירי אומרת, שצריך עוד מסמכים ויש חשד על כל מיני דברים, אז הם מודיעים את זה, ואז מקבלים עוד 30 יום.

שלמה קרעי: מקסימום עד 120 אבל.

שגית אפיק: אבל יש להם סך הכול 120.

שגית אפיק: למה אתה נותן להם עכשיו 140 לא הבנתי.

מיקי לוי: לא, להשלמה.

שלמה קרעי: להשלמה עד 120.

מיקי לוי: להשלמה, גפני.

מיקי לוי: הוא עייף והוא צודק, הרגתם אותו מהבוקר.

שגית אפיק: הבנתי, בסדר.

משה גפני: יש לרשות המיסים 100 ימים, והם צריכים לסיים את זה ב-100 ימים, אלא אם כן יש מקרים חריגים שהם צריכים עוד מסמכים.

שגית אפיק: אז 20 יום.

משה גפני: 20 יום.

משה גפני: הלאה.

גיא גולדמן: אדוני, אנחנו מתנגדים להוריד את ה-120 ימים, אבל מעדיפים מנגנון פשוט על פני מנגנון מורכב שיש סביבו אי ודאות.

גיא גולדמן: אם זה יניח את דעתה של הוועדה, להוריד מספר ימים בודדים, זה הרע במיעוטו, מאשר מנגנון מורכב שאף אחד לא יודע כן הארכה, לא הארכה.

משה גפני: אז אנחנו מורידים את זה ל-100 ימים.

שגית אפיק: מה זה ימים בודדים?

שגית אפיק: רק אומרים - - - ל-120.

גיא גולדמן: לא, ימים בודדים.

גיא גולדמן: בודדים, כאלה שאפשר לספור על יד אחת.

שגית אפיק: 110 זה ימים בודדים?

גיא גולדמן: יד אחת.

גיא גולדמן: 115 למשל.

משה גפני: לא, את יודעת מה, זה מתחיל להיראות - - -

שגית אפיק: אוקיי.

שגית אפיק: תשובות ביחס לנוסחה.

שגית אפיק: האם נזכה לראות דוגמאות?

שלמה קרעי: כן, יש דוגמאות, שגית.

שגית אפיק: יאללה, צאו לדרך.

קרן טרנר: רגע, אבל הדוגמנים שלנו לא פה.

שגית אפיק: הדוגמנים לא פה.

שגית אפיק: אז תגידו לנו מה אתם פותרים לאולמות האירועים ולזוגות הצעירים.

שלמה קרעי: שגית, אני קיבלתי תשובה ממשרד האוצר לשני הדוחות הכספיים שקיבלתי מהם.

שלמה קרעי: הם הציבו את הנתונים בנוסחה.

שלמה קרעי: חשוב לומר, אלה שתי אולמות שאני ביקשתי באקראי, אני מכיר את הבעלים, ביקשתי: תשלחו לי דוחות כספיים של 2018 שלכם.

שלמה קרעי: רציתי לבדוק מה קורה בפועל.

שלמה קרעי: והנתונים הם כדלהלן: אולם אחד שמשלם שכירות של 100,000 שקל בחודש - - -

קריאה: למה הוא מייצג אותם?

קריאה: האוצר לא יודע לתת תשובות?

שלמה קרעי: הינה, עידו הגיע, אני חושב שכדאי שעידו יציג את הנתונים, שגית.

שלמה קרעי: עידו, הם רוצים דוגמאות להצבה בנוסחה ועל מה מדובר, הסבר לנוסחה.

משה גפני: כן, בבקשה, עידו.

עידו סופר: כן, אני מאגף התקציבים.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: לא להתחיל דיונים, להגיד.

משה גפני: עידו, רק שנייה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה, תגיד את דבריך.

אחד חשוב: ההגבלה שנקבעה על ידי משרד האוצר בעצם קובעת שיש 250,000 שקל גם לעסק של 100 מיליון שקל בשנה.

אחד חשוב: אותם בעלי עסקים רבים שפנו אליי – בעלי אולמות וגופים אחרים – הבהירו שמחזור העסק יש לו משמעות ביחס להוצאה הקבועה כדי לתחזק את העסק.

אחד חשוב: לאו דווקא בארנונה, שברוך השם אנחנו פוטרים את בעלי העסקים, אבל למשל בהוצאות שכירות, שבדרך כלל משתנים, למשל בהוצאות אחזקה שוטפת של מבנים ושל מקומות, למשל באין-ספור דברים שאני יכול לקרוא תיכף מן הדף.

אחד חשוב: ואני אומר לכם שהסכום הזה של 250,000 שקל לא יכול להספיק לעסקים של 100 מיליון שקל, של 80 מיליון שקל.

משה גפני: לכן מה אתה מציע?

מכלוף מיקי זוהר: זה פעם אחת.

מכלוף מיקי זוהר: פעם שנייה, אני רוצה להגיד גם עם העובדה שאני יו"ר הקואליציה, משום שאני משמש גם כחבר כנסת וכמי שמטפל בצורכי ציבור, אני לא יכול לחייב פה אף אחד מחברי הקואליציה להצביע בעד או נגד.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני קורא פה לחברי הוועדה ומודיע להם שמדובר, מבחינת הקואליציה לפחות כיו"ר הקואליציה, בהצבעה חופשית.

מכלוף מיקי זוהר: כל אחד יצביע בהתאם לרצון שלו, בהתאם להבנה שלו, בהתאם לנתונים שאני חושף.

בצלאל סמוטריץ': על כל ההסתייגויות?

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי, אני מציע את ההצעה הזאת לא כיו"ר קואליציה – כחבר כנסת.

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל כיו"ר קואליציה אתה נותן חופש הצבעה רק בהסתייגות שלך?

מכלוף מיקי זוהר: רק על ההסתייגות הזאת.

בצלאל סמוטריץ': נו, מה, חוכמה גדולה.

מכלוף מיקי זוהר: לא, מה זאת אומרת - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, אני בעד, שהקואליציה תצביע הצבעה מצפונית על כל אחת מהסוגיות שעלו כאן בארבעה ימי דיונים.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתוך הקואליציה מביא פה הסתייגות.

מכלוף מיקי זוהר: אני מביא פה את ההסתייגות מתוך הבנה שהדבר הזה באמת באמת באמת חשוב, ויש כאן משהו קצת מוזר.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להגיד עוד משפט.

מכלוף מיקי זוהר: אני הייתי פה לפני שבועיים בערך, ושמעתי שהייתה פה תמיכה מקיר לקיר לסיוע לבעלי העסקים.

מכלוף מיקי זוהר: הייתה פה תמיכה מקיר לקיר שהפיצוי של 250,000 שקל לא מספיק.

מכלוף מיקי זוהר: היום זה קצת השתנה.

קריאה: לא, לא היה כזה דבר.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, יש לי תחושה שמשרד האוצר עשה פה עבודה אינטנסיבית על חברי הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: ואני מרגיש שחלק גדול או חלק מסוים מחברי הוועדה פתאום שינו את עמדתם, כי הופעל עליהם לחץ לא להצביע בעד ההסתייגות הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני רוצה להזכיר, שהמקום הזה, ועדת הכספים, זה השלב הראשון.

מכלוף מיקי זוהר: אם ההסתייגות הזאת תיפול, היא תגיע למליאה.

מכלוף מיקי זוהר: וכשהיא תגיע למליאה, אני מאפשר חופש הצבעה גם במליאה.

בצלאל סמוטריץ': תעשה הצבעה שמית.

מכלוף מיקי זוהר: ויצביעו חברי הכנסת כאוות ליבם, כפי שהם מאמינים ורוצים, בעד או נגד ההסתייגות.

מכלוף מיקי זוהר: אם רוב חברי הכנסת במדינת ישראל יחליטו ש-250,000 שקל לעסקים של 60 ו-50 ו-70 ו-80 ו-1000 מיליון שקל זה בסדר, אין לי שום תלונה, אני מקבל בהכנעה ובהכרעה את החלטת הרוב.

אחמד טיבי: תודה, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, תן לי להשלים.

אחמד טיבי: זו הצבעה מצפונית לפעם אחת.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם חברי הכנסת יסברו אחרת, מצופה גם ממשרד האוצר לכבד את הכרעת הרוב, כי אנחנו בדמוקרטיה.

קרן טרנר: אבל אז צריך לתקן את המסגרות.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: חבל שאתה חוזר על זה.

מכלוף מיקי זוהר: ועכשיו, ברשותך, אני אקריא את ההסתייגות.

מכלוף מיקי זוהר: רק להבהיר, שההסתייגות הזאת מותנית בעוד הסתייגות.

מכלוף מיקי זוהר: ההסתייגות השנייה שאני רוצה להעלות קשורה לזוגות הצעירים ששילמו מקדמות לבעלי האולמות.

מיקי לוי: זה ייכנס פנימה, אל תדאג.

מיקי לוי: השר הורה להכניס את זה.

מכלוף מיקי זוהר: מיקי, אני יודע שאתה והשר עובדים שיתוף פעולה.

מכלוף מיקי זוהר: זה בסדר.

מיקי לוי: כן, למה לא? אני והשר ביחסים טובים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני פה לא באתי להציג את עמדת השר, עמדתי שונה מעמדת השר.

מיקי לוי: בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה לומר שההסתייגות שאני רוצה להוסיף תקבע שכל מי שזכאי למענק, יוכל לקבל את המענק רק אם הוא יחזיר את המקדמות לאותם זוגות צעירים ששילמו כסף וכנראה לא יתחתנו בחודשים הקרובים.

משה גפני: טוב.

לסעיף 9: זה עניין החזר לזוגות צעירים.

שלמה קרעי: היושב-ראש, שר האוצר כבר אמר שההסתייגות הזאת תיכנס בכלל לחוק – התחייבות להחזיר לזוגות הצעירים.

שלמה קרעי: יש הסכמה עם שר האוצר על זה.

ניר ברקת: אז אם ככה לא צריך הסתייגות.

משה גפני: אסי, אני מבקש, אם אכן הדברים נכונים, ושר האוצר מסכים עם זה, אני מבקש שתביאו נוסח, תגידו מה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מברך.

אסי מסינג: אני לא יודע מה חבר הכנסת זוהר דיבר עם שר האוצר.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אין לי שום - - -

שלמה קרעי: אני דיברתי עם שר האוצר, אסי.

משה גפני: גם מיקי לוי אומר את זה.

משה גפני: גם שלמה קרעי אומר את זה.

שלמה קרעי: שר האוצר אמר שהנושא הזה של התחייבות להחזר מקדמות לזוגות הצעירים מוסכם עליו, בניגוד לעמדת משרד המשפטים.

שלמה קרעי: אנחנו לא נוותר על זה.

משה גפני: אבל אי-אפשר לשמוע ככה.

שגית אפיק: אז שמשרד האוצר יגיד נוסח שהם מציעים לזה.

מיקי לוי: בבקשה, שיגידו נוסח משפטי.

מכלוף מיקי זוהר: אני את הנוסח הזה לא המצאתי, הוא נכתב על ידי המחלקה המשפטית.

משה גפני: אסי, תקשיב לי רגע.

משה גפני: קודם כול, ברוך הבא, אתה לא בזום, אתה נראה יותר נורמלי.

אסי מסינג: באמת תודה רבה שנתתם לי להיכנס.

בצלאל סמוטריץ': תיכף נראה שאנחנו מצטערים על זה או לא, אסי.

אסי מסינג: - - - הוועדה, באמת לכבוד הוא לי.

משה גפני: אני מבקש ממך, אדוני היועץ המשפטי של משרד האוצר: אני סומך על החברים, שמה שהם אמרו פה בתוך הישיבה זה נכון.

אסי מסינג: אבל עם כל הכבוד, יש עמדה ממשלתית איך מגבשים - - -

משה גפני: בסדר.

אסי מסינג: שיחת טלפון שחבר כנסת כזה או אחר הרים למישהו אחר היא עדיין לא עבודה ממשלתית.

משה גפני: אין בעיה.

משה גפני: הכול בסדר.

בצלאל סמוטריץ': לשר אסור לקבל החלטה בלי אישור של היועץ המשפטי?

אסי מסינג: אני לא מתייחס כרגע למה שאני לא יודע.

משה גפני: אסי, אתה רוצה להקשיב לי?

משה גפני: עם כל הכבוד, תעשה מה שאתה רוצה, אבל תשמע אותי.

משה גפני: אני מבקש, גברתי המנכ"לית, שתבדקי את העניין הזה.

משה גפני: אם אכן, ואני אשמח מאוד אם זה נכון.

משה גפני: ואומרים פה את זה חברים, גם מיקי זוהר וגם שלמה קרעי וגם מיקי לוי.

משה גפני: אני מבקש שתבדקי את זה.

אסי מסינג: אבל רגע, לפני הבדיקה.

משה גפני: הינה, אני הולך לבקש את זה.

אסי מסינג: קודם כול, להתייחס רגע לעניין - - -

משה גפני: רגע, שנייה, תן לי להשלים את הבקשה.

משה גפני: קרן, אני מבקש שתבררי בבקשה, את המנכ"לית, תבררי אם זה נכון.

משה גפני: אני רוצה לחסוך לנו פה דרך.

משה גפני: אם אכן זאת עמדת השר, שלא יינתן המענק לבעלי האולמות, אלא אם כן ביטלו את התביעה שלהם נגד הזוגות הצעירים.

מכלוף מיקי זוהר: לא, דיברנו על 20%.

מכלוף מיקי זוהר: לא כל המענק, חלק מהמענק.

משה גפני: חלק מהמענק, בסדר.

משה גפני: חלק מהמענק יעוכב, אלא אם כן הם מבטלים את התביעות על הזוגות הצעירים.

משה גפני: אם אכן זה נכון, אני מבקש נוסח שלכם.

קרן טרנר: ההצעה הממשלתית עומדת בעינה.

קרן טרנר: ויש גם עמדת משרד המשפטים בעניין הזה.

קרן טרנר: אבל ככל שיש איזשהו נוסח שהבין השר שמציעים חברי כנסת ומקובל על הייעוץ המשפטי של הוועדה, על איזשהו נוסח בנושא, אפשר לדון על זה.

קרן טרנר: אתם רוצים שחלק מהמענק יותנה במשהו - - -

מכלוף מיקי זוהר: אז הינה, יש פה נוסח שנוסח על ידי הייעוץ המשפטי של הוועדה, תדונו בו.

אסי מסינג: אני אבהיר בכל זאת את העמדה שלנו.

אסי מסינג: והעמדה היא, למיטב ידיעתי, על דעת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, משפט אזרחי, שעוסק בנושא, לאחר ליבון קצר שעשינו איתו בשיחה טלפונית.

אסי מסינג: אגב, אנחנו הופתענו מאוד באירוע הזה.

אסי מסינג: אני הבהרתי את זה בדיון הקודם ואני חוזר ואומר: התניה של מענקים על ידי המדינה כריבון בהתערבות של השאלה החוזית בין פלוני לאלמוני, בין אם הוא בעל מקום אירועים ובין אם הוא כל דבר אחר, החוק הזה כידוע עוסק במתן החזר הוצאות קבועות לכל העסקים במשק על כל המגזרים, חוזים רבים סוכלו, בוטלו.

אסי מסינג: כל התייחסות משפטית שאפשר להתייחס לזה אגב הקורונה, לא רק עניין בעלי מקומות האירועים, שהוועדה נתנה להם מקום נכבד פה בעניין, אבל יש סוכנויות נסיעות, ואני יכול לעבור מגזר מגזר שבמסגרתו אנשים שילמו תשלומים, ועולה השאלה מה דינם של אותם תשלומים מקודם לכן, והעסקה לא בוצעה.

אסי מסינג: עכשיו, העניין הזה הוא עניין רחב, הוא לא יכול להיות מותנה במתן מענק כלשהו רק למגזר כזה או אחר.

אסי מסינג: אני מזכיר שלא ניתן כאן מענק מגזרי.

אסי מסינג: ולכן זה צריך להידון בנפרד - - -

משה גפני: הבנו.

משה גפני: תודה רבה, אמרת את זה בישיבה הקודמת.

אסי מסינג: - - - ממשלתי שתוכל להסדיר את הנושא הזה באופן רחב, ולא אגב אורחא, אגב הסתייגות של חבר כנסת בנושא שהוא מאוד מורכב משפטית.

משה גפני: בסדר.

רם בן ברק: אם ככה, אז צריך יהיה להכניס בתוך החוק הגדול הזה שאנחנו מעבירים, איזשהו פיצוי לזוגות צעירים ולאנשים אחרים שהתקשרו בחוזה כזה או אחר, כדי שיקבלו את הפיצויים שלהם.

רם בן ברק: לא יכול להיות שזה לא - - -

קרן טרנר: במה שונה ספק פיתות צעיר - - -

אחמד טיבי: מיקי, יש התפתחויות?

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, יש עכשיו ישיבת סיעה לליכוד, וראש הממשלה כבר מגיע.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני רק מבקש להקריא את ההסתייגות השנייה.

מכלוף מיקי זוהר: ואני מבקש שאת ההצבעה נעשה אחרי ישיבת הסיעה.

משה גפני: נעשה את כל ההצבעות יחד.

מכלוף מיקי זוהר: יופי.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני מקריא את ההסתייגות השנייה.

משה גפני: אז לא מצביעים עכשיו.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר להקריא את ההסתייגות?

מכלוף מיקי זוהר: לא להצביע, רק להקריא.

משה גפני: הקראת.

מכלוף מיקי זוהר: לא, השנייה, יש עוד הסתייגות.

שגית אפיק: שנייה, הוא רוצה להגדיל את הנוסחה.

משה גפני: אה, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: ההסתייגות השנייה זה בהקשר למה שאמרתי בהתחלה, שפיצוי של 250,000 שקל יכול להיות סביר מאוד לעסק של מחזור של 20 מיליון שקל, אבל בטח לא סביר לעסק של 100 מיליון שקל.

משה גפני: לכן מה אתה מסתייג?

לסעיף 10: זה אומר שאם המחזור של העסק גדול יותר מ-20 מיליון שקל והוא עדיין איבד הכנסות רבות, הפיצוי שלו יגדל מחצי מיליון שקל לחודשיים ל-700,000 שקל לחודשיים.

לסעיף 10: ואני חוזר לסיכום במשפט אחרון, אני צריך ללכת לישיבת הסיעה: מבחינת הקואליציה יש גם בוועדה וגם בכנסת חופש הצבעה לטובת הציבור, לפי מה שהציבור מצפה ממנו.

לסעיף 10: זה הכול.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אמרת את זה.

בצלאל סמוטריץ': אבל למה רק בסעיף הזה - - -

משה גפני: אסי, אני לא מקבל את האמירה הזאת שלך, שמביאים פה הסתייגות אגב אורחא.

אסי מסינג: זה אגב אורחא אבל.

משה גפני: מבקש שר האוצר, שאתה עובד אצלו - - -

אסי מסינג: מדינת ישראל יודעת לעשות - - -

אופיר כץ: גם אני דיברתי עם שר האוצר, והוא בעד.

משה גפני: אני מבקש להפסיק.

משה גפני: עם כל הכבוד, מספיק כבר.

משה גפני: מבקש שר האוצר, שאתה עובד אצלו - - -

אסי מסינג: אני אומר שוב - - -

קריאה: רגע, הוא רוצה להביע את העמדה, אם זה אפשר או לא אפשר.

משה גפני: טוב, נו, יאללה.

משה גפני: הבנו, הבנו, הכול בסדר.

אסי מסינג: יושב-ראש הוועדה, מאחר שזה נאמר אז אני חייב להתייחס.

משה גפני: למה אתה חייב?

אסי מסינג: כי אני חייב, כי זה נאמר אגב התייחסות שלי.

משה גפני: כן, אגב אורחא אמרת, לא אוהב את זה.

אסי מסינג: כזכור, נציגי הממשלה, ביחד עם שר האוצר, ביחד עם יתר השרים, הכניסו תיקונים בהצעה.

אסי מסינג: זה דבר מקובל.

שגית אפיק: תיקון של מס רכישה זה תיקון של נושא שאין לו שום קשר - - -

אסי מסינג: רגע, אני לא מתייחס כרגע למס רכישה.

ינון אזולאי: לא, אבל הוא שאל אותך על מס רכישה.

אסי מסינג: אני לא מתייחס.

ינון אזולאי: אבל זה אגב אורחא - - -

אסי מסינג: רק לפני שעתיים נוסף פה דיון שלם ב"דיסריגארד" לנכים.

אסי מסינג: כידוע, זה לא הופיע בהצעת החוק הממשלתית, והנושא הזה נוסף עתה.

משה גפני: אני בעד.

אסי מסינג: זה עניין אחד.

אסי מסינג: מה שאני התייחסתי לאגב אורחא, מדובר בעניין מאוד מורכב, שיש עליו דיון בין-משרדי.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זו דעתך.

אסי מסינג: הוא לא משליך רק על בעלי האולמות, עם כל הכבוד, והשאלה הזאת היא שאלה של מקדמה כזו או אחרת.

אסי מסינג: וזו התערבות בחופש החוזים כרגע, אגב התניה - - -

קריאה: לא.

קריאה: סליחה, אסי, פה אתה טועה.

אסי מסינג: ולכן הנושא הזה צריך להיות מוסדר בנפרד.

מיקי לוי: אומרת כאן היועצת המשפטית שיש שינוי נוסח והכניסו - - -

משה גפני: שגית, מה יש לנו עוד?

בצלאל סמוטריץ': גפני, אני יכול להשיב לו לפרוטוקול?

בצלאל סמוטריץ': כי אחר כך זה ילך לבג"ץ האמירות האלה?

בצלאל סמוטריץ': אסי, את ה"דיסריגארד" מי אישר?

בצלאל סמוטריץ': העברת את זה החלטת ממשלה לפני שעתיים?

בצלאל סמוטריץ': אז איך מותר?

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי, מה ששני פקידים מסכימים זה בסדר, מה שהשר מסכים זה לא בסדר?

בצלאל סמוטריץ': לא, השר לזה כן הסכים.

בצלאל סמוטריץ': להשבה הסכים.

בצלאל סמוטריץ': תרים לו טלפון.

אסי מסינג: לא היה שום דיון ממשלתי.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא עשה דיון ממשלתי, אבל גם ב"דיסריגארד" לא עשיתם - - - ביניכם.

אסי מסינג: זה לא נכון.

קרן ברק: יש הצבעה על ההסתייגויות?

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: תיכף נראה.

משה גפני: קודם נסיים.

אחמד טיבי: מיקי הלך לישיבת סיעת הליכוד.

ינון אזולאי: יש קרנות השתלמות.

שגית אפיק: הנושא של פריסת תשלומים והחזר מקדמות.

שגית אפיק: אני נותנת לך שני נושאים כדי שתוכל להגיד על אחד כן.

שגית אפיק: אתה רואה?

שגית אפיק: אני עוזרת לך.

שלמה קרעי: הרב גפני, עוד לא הצגנו את הנתונים שמשרד האוצר בדק.

שלמה קרעי: זה גם חשוב.

קרן ברק: על איזה נושא?

שלמה קרעי: על הנושא של המקדם.

שלמה קרעי: ההסתייגות השנייה של מיקי, הבדיקה לגבי ההחזר, עד כמה זה מכסה הוצאות.

שלמה קרעי: ביקשנו ממשרד האוצר לבצע בדיקה.

שלמה קרעי: משרד האוצר ביצע בדיקה, שייתן את הנתונים.

אופיר כץ: מה צריך לעשות כדי שנצביע היום?

שגית אפיק: שיינתנו תשובות.

שגית אפיק: שהתשובות האלה יוצגו.

שגית אפיק: ושיהיה לכם נוסח שתוכלו להצביע עליו.

שגית אפיק: אנחנו לא נמצאים במקום הזה.

אופיר כץ: מי צדיך לעשות את זה?

שגית אפיק: אני שומעת את התשובות שלהם עכשיו בדיון.

שגית אפיק: התשובות האלה לא מנוסחות.

אופיר כץ: אז רגע, למה אנחנו לא מקבלים את הנוסח הזה?

שגית אפיק: הנוסח נמצא אצלם משבוע שעבר.

אסף וסרצוג: איזה נוסח?

קריאה: של החוק.

אסף וסרצוג: איזה חוק?

קרן ברק: הזה.

קרן ברק: כל החוק.

אסף וסרצוג: רק לגבי ההסתייגות של חבר הכנסת זוהר.

אסף וסרצוג: ההסתייגות שלו היא הסתייגות תקציבית, העלות שלה רק של להעלות את ה-CAP מוערכת בסדר גודל של כמיליארד וחצי שקלים לסך התוכנית הכלכלית.

אסף וסרצוג: ככל שגם תהיה בקשה, הסתייגות להעלות את המקדם, מדובר בתוספת גם של - - -

מיקי לוי: מה, ה-0.7?

אסף וסרצוג: לא, הוא העלה הסתייגות, אני חייב לציין שזאת הסתייגות תקציבית.

בצלאל סמוטריץ': אז מה, היא צריכה 61?

אסי מסינג: מעבר ל-61, אין מקור גם בעניין תיקון הוראת השעה שתוקנה, והסכומים שמה מחושבים על בסיס אחר.

בצלאל סמוטריץ': זה לא יעבור.

קריאה: - - -

אסי מסינג: בסדר, אבל זה חייב להיאמר.

רם בן ברק: למרות ההתקשרות החוזית, חייבים איכשהו לראות איך אנחנו עוזרים בזמן המשבר, שאנחנו ביטלנו חתונות וגרמנו לאנשים - - -

אסי מסינג: << דובר >> לא כאן.

אסי מסינג: צריך לגבש - - -

בצלאל סמוטריץ': אסי, אבל מתעסקים עם זה כבר חודשים.

אסי מסינג: ארז קמיניץ פרסם - - -

בצלאל סמוטריץ': ארבעה חודשים - - - של לא להקיא ולא לבלוע.

אסי מסינג: - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, ארבעה חודשים מתעסקים עם זה, ביום שהתחיל המשבר.

אסי מסינג: בסדר.

אסי מסינג: אבל זו שאלה רחבה - - -

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אז אני רוצה להציע הצעה שגם אתה יודע לחיות איתה משפטית.

שלמה קרעי: קרן, לגבי החזר המקדמות לזוגות צעירים, שוב, דיברתי עכשיו עם שר האוצר, הוא אומר שההחזר הזה לא קשור להעלאת המקדם או לא להעלאת המקדם.

שלמה קרעי: זה משהו שאנחנו רוצים שייכנס.

הילה שי וזאן: אני רוצה להזכיר שאתמול היושב-ראש אמר לגבי התביעות, שאנחנו נתנה את שבעלי האולמות יבטלו את התביעות מול הזוגות.

הילה שי וזאן: אז אני מבקשת להכניס את זה להצעת החוק.

הילה שי וזאן: ואם לא, אז נעלה את זה כהסתייגות.

הילה שי וזאן: אחד מהשניים.

משה גפני: בסדר.

שלמה קרעי: זה נכנס, הילה.

שגית אפיק: איך זה נכנס?

הילה שי וזאן: - - - על התביעות.

שלמה קרעי: זה אותו דבר.

שלמה קרעי: אם הם מחזירים מקדמות הם לא יכולים לתבוע.

הילה שי וזאן: זה לא אותו דבר.

הילה שי וזאן: יש תביעות מאוד ארוכות בבית משפט.

הילה שי וזאן: אני יודעת מה אני אומרת.

קרן טרנר: זה לא על המקדמה, זה על ביטול האירוע.

הילה שי וזאן: זה על דברים אחרים.

הילה שי וזאן: וחלק ממה שאמר פה היושב-ראש אתמול זה שאנחנו נתנה את זה בביטול כל התביעות נגד הזוגות.

בצלאל סמוטריץ': גפני, אני יכול להתייחס בבקשה?

משה גפני: שנייה.

משה גפני: שגית, יש עוד דברים?

שגית אפיק: המקדמות ופריסת התשלומים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, גם חשוב לשמוע את הנתונים של משרד האוצר.

שגית אפיק: והדוגמאות.

שגית אפיק: נכון, לא קיבלנו את הדוגמאות.

גיא גולדמן: החזר מקדמות ופריסת תשלומים.

גיא גולדמן: החזר מקדמות – אנחנו העברנו נוסח לוועדה.

גיא גולדמן: אני מניח - - - כשתהיה הצבעה.

קרן טרנר: - - - רשות מיסים.

שגית אפיק: אני עוזרת לפעמים לגיא.

שגית אפיק: אני עוזרת לו, שיוכל להגיד על משהו כן.

גיא גולדמן: נישום ששילם מקדמות על חודשים ינואר ופברואר, ונמצא ששיעור המקדמות שלו צריך לרדת בגלל פעילות שלו וכיוצא באלה, יוכל לקבל החזר.

גיא גולדמן: הוא יגיש בקשה לפקיד השומה ופקיד השומה יחזיר את ההוצאות - - -

רם בן ברק: הרב גפני, חייב להיות בסיפור הזה של החוק הזה – גם הזוגות הצעירים, מי שביטל להם את החתונה זו המדינה, המדינה סגרה את האולמות.

רם בן ברק: עכשיו, אם אי-אפשר להכריח את בעלי האולמות להחזיר כי זה עניין חוזי, אז שיהיה מתווה מיוחד באוצר, כמו שמפצים עסקים, שיפצו את הזוגות הצעירים ששילמו מקדמה, יפצו אותם על המקדמה הזאת.

רם בן ברק: זה לא כזה הרבה כסף.

רם בן ברק: מצד שני, מדובר בזוגות שזה תחילת החיים שלהם, רובם לא במצב פנטסטי, ואנחנו צריכים במסגרת החוק להתנות איזשהו פתרון לזוגות האלה.

רם בן ברק: אם אי-אפשר בצורה משפטית דרך האולמות אז במתווה מיוחד.

קרן טרנר: הנושא נדון במשרד המשפטים והוא מורכב.

גיא גולדמן: אנחנו דיברנו על החזר מקדמות אחר לנישום.

רם בן ברק: אני יודע שאתה דיברת על זה, אבל אני בכל זאת חוזר למתווה הזה, כי אחרת לא יעבור כאן העניין הזה של - - -

שלמה קרעי: אסי יצטרך להחליט, האם הולכים בניגוד לעמדת הייעוץ המשפטי או שמוציאים עוד כמה עשרות מיליונים מהקופה?

בצלאל סמוטריץ': לא, גם את זה אתה לא תוכל, כי אז אתה מפלה את האזרחים, אתה מחזיר להוא ולא מחזיר להוא.

בצלאל סמוטריץ': זה יותר מסובך.

בצלאל סמוטריץ': אני אסביר לך למה בעיניי אין שום בעיה – מה זה אין שום בעיה?

בצלאל סמוטריץ': – למה זה בהחלט אפשרי.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא רק ייתן לי אישור.

קרן טרנר: - - -

בצלאל סמוטריץ': קרן, זה לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': הסקטור היחידי שדומה לזה זה חבילות נופש חו"ל בסכומים כאלה, שאנשים שילמו מראש מקדמות וביטלו.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה דווקא הוסדר בחוק טיבי שעשינו, חברות התעופה מחזירות תוך שלושה חודשים, תוך 90 יום.

קרן טרנר: על הטיסה.

קרן טרנר: מה לגבי החזרת מלון?

בצלאל סמוטריץ': אני תיכף אסביר לך.

בצלאל סמוטריץ': יש הבדל גדול מאוד.

בצלאל סמוטריץ': הספק סיפק ולכן מגיע לו כסף.

בצלאל סמוטריץ': הבן-אדם ששילם מקדמה ולא קיבל אירוע, לא מדובר עכשיו על אירוע שבוטל יום קודם והדגים כבר על הגריל.

בצלאל סמוטריץ': שבוע קודם.

בצלאל סמוטריץ': אין הוצאות לאולם.

עידו סופר: - - -

בצלאל סמוטריץ': א' אין דבר כזה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, אז אני אסביר לך את ההבדל.

משה גפני: מה רצית להגיד?

אופיר כץ: אנחנו צריכים להתקדם, חברים.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לפרוטוקול, ואני חושב שזה מאוד מאוד חשוב, להשיב לטענות המשפטיות של היועץ המשפטי של משרד האוצר, כי תקוותי שחברי הוועדה יקבלו את זה, בין אם בהסכמה ובין אם כהסתייגות, ואני חושב שטוב שהדברים ייאמרו.

בצלאל סמוטריץ': זה נכון, דיני הסיכול הנוכחיים במדינת ישראל לא יודעים לתת מענה לסיטואציה כמו זאת שנוצרה במשבר הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': ולכן משרד המשפטים אכן יושב על המדוכה כבר איזה שלושה-ארבעה חודשים ואומר שהוא ייתן איזשהו מתווה שינסה לאזן ולחלק את הנזק בין כולם.

בצלאל סמוטריץ': אגב, זה לא קורה.

בצלאל סמוטריץ': עובדה היא שאנחנו ארבעה חודשים בתוך התהליך הזה ועדיין לא ניתן מענה.

בצלאל סמוטריץ': זה אחד.

בצלאל סמוטריץ': שניים, יש הבדל גדול.

בצלאל סמוטריץ': הרי מה אומר היועץ המשפטי של משרד האוצר: במה שונה זוג צעיר שבא להזמין חתונה מכל בן אדם אחר ששילם על שירות ולא קיבל אותו?

בצלאל סמוטריץ': יש הבדל מאוד מאוד גדול.

בצלאל סמוטריץ': קודם כול, יש שלושה דברים שמבחינים את הסיטואציה הספציפית הזאת: אחד, מדובר על אירוע שאנחנו כמדינה ביטלנו.

משה גפני: טוב, מה אתה רוצה להגיד עכשיו?

אופיר כץ: אנחנו בלחץ של זמן.

אופיר כץ: סמוטריץ', נו, תקצר, אנחנו רוצים לסיים עם זה.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה שזה גם יעבור?

אופיר כץ: לא, אני מבקש שתקצר, אנחנו לא נספיק.

משה גפני: בצלאל, באמת, אתה מאריך אבל.

בצלאל סמוטריץ': שתיים, מדובר בסכום מאוד גבוה על מוצר שלא סופק בכלל.

בצלאל סמוטריץ': הרי המקבילה של זה לדוגמה יהיה חבילות טיסות, כרטיסי טיסה או חבילות נופש, שזה דווקא הוסדר באותו חוק טיבי שעכשיו תוקן בוועדת הכלכלה, והדברים האחרים יהיו בסכומים מאוד פעוטים.

בצלאל סמוטריץ': נניח, מי ששילם מנוי לחדר כושר וסגרנו לו חדר כושר, זה מאות שקלים.

בצלאל סמוטריץ': סוגיה כזאת של אלפי - - -

משה גפני: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, ודבר אחרון, אין כאן התערבות בחופש החוזים.

בצלאל סמוטריץ': זכותו של הבן-אדם להגיד: אני לא מחזיר את המקדמה ולא לוקח את המענק או את אותם 30% מהמענק - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: שנייה.

שלמה קרעי: שגית, העמדה של שר האוצר היא כן להכניס את זה באיזשהו אופן.

שלמה קרעי: דיברתי איתו הרגע.

שלמה קרעי: כן להכניס שיצטרכו להצהיר שהם החזירו את המקדמות, כדי לקבל חלק מהמענק.

שלמה קרעי: אני לא מבין על מה הוויכוח.

קרן טרנר: למה לא לעשות בחקיקה נפרדת?

קרן טרנר: כמו שיש טיסות.

קרן טרנר: למה פה?

שלמה קרעי: כי פה זה להוסיף עכשיו שתי שורות וגומרים את זה.

משה גפני: רבותיי, תראו, אין לנו את הנוסח שהיה צריך להעביר, עם כל מה שנלווה לעניין הזה בכדי שנוכל להצביע.

משה גפני: ולכן אני מודיע שההצבעה תהיה מחר בבוקר.

ינון אזולאי: פריסת תשלומים - - -

משה גפני: כן, גם פריסת תשלומים לא הביאו.

משה גפני: בקיצור, יש דברים שלא הבאתם.

ינון אזולאי: וקרנות השתלמות - - -

משה גפני: אני מבקש את הנוסח.

משה גפני: תתאמו עם הלשכה המשפטית שלנו.

משה גפני: מחר בבוקר ב-10:30 אנחנו מצביעים על ההסתייגויות ועל החוק.

ינון אזולאי: רגע, הרב גפני, מה עם קרנות ההשתלמות?

ינון אזולאי: מה נסגר בסוף?

ינון אזולאי: מה הם מוכנים להוציא?

מיקי לוי: לא דנו בזה.

משה גפני: כן, אתם יכולים להגיד על קרנות ההשתלמות?

קרן טרנר: סיכמת, כבוד היושב-ראש, שחברי הכנסת יביאו הצעה מתואמת מבחינתם, כי אנחנו אמרנו את דעתנו, בעינינו זה לטובת הציבור - - -

שלמה קרעי: הורדנו ל-7,500.

שלמה קרעי: זה היה הסיכום שסיכמנו.

מיקי לוי: אני רוצה פחות.

מיקי לוי: למען השקיפות, אתמול הסכמתי עם חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: הלכתי עם כאב בטן הביתה.

מיקי לוי: ואני חושב שזה סכומים גבוהים מדי, בכל מקרה.

מיקי לוי: ההצעה שלי אומרת להוריד מעט את הסכום ולהתנות את זה רק אם שני בני הזוג פוטרו.

מיקי לוי: אם אחד מהם פוטר והוא בחל"ת והשני עדיין עובד, אין סיבה שיפגעו בעניין הזה.

מיקי לוי: אני מבין שלאוצר זה כסף קל, כי זה הכסף שלנו, אבל אני מבקש מכם גם לגלות אחריות.

קרן ברק: - - -

שלמה קרעי: מיקי, זה יותר מדי.

מיקי לוי: לא, רק שנייה, קרן.

מיקי לוי: זה חוסך טענות מן הציבור, כי פתאום יש לו כסף.

משה גפני: תגידו, קרן, בהצעה שאפשר לתת הלוואה - - -

קרן טרנר: הלוואה קיימת כבר היום.

משה גפני: הלוואה עם תנאים טובים.

קרן טרנר: זה שוק פרטי.

קרן טרנר: בהיבט הזה, צריך להגיד, למי שיש קרן השתלמות, הקרן נותנת הלוואות על בסיס מה שיש בקרן ההשתלמות.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: בתנאים טובים, כי זה כסף בטוח.

קרן טרנר: בתנאים טובים.

קרן טרנר: הם קצת השתנו לאחרונה, אבל הם בתנאים טובים.

קרן טרנר: דווקא עכשיו, כשאדם יוכל לבחור, האם למשוך סכום מסוים, יציעו לו הלוואה בתנאים יותר טובים.

קרן טרנר: אנחנו אמרנו: נכון, זה כסף של הציבור, אנחנו מביאים את זה כאן, לצד חל"ת עד אמצע 2021 ולצד מענקים, לצד הרבה מאוד דברים.

קרן טרנר: זה כסף של האזרחים.

קרן טרנר: אם אזרח החליט שהוא רוצה להוציא את הכסף הזה כי זה חיסכון לטווח הבינוני, והגיעו הימים השחורים והוא רוצה להוציא את הכסף.

ינון אזולאי: כל כסף נזיל תעשו את זה, לאו דווקא לקרנות ההשתלמות.

קרן טרנר: אז אם הוא החליט שהוא בכל זאת רוצה להוציא את הכסף הוא ייכנס.

קרן טרנר: ואנחנו אמרנו שאנחנו לא רוצים לפגוע בו אם הוא החליט בכל זאת שהוא רוצה לקחת את כספו שלו.

קרן טרנר: זה לא מפחית משום דבר.

קרן טרנר: הינה, תראו, אם אתם עכשיו תוציאו את זה, לא ישתנה משהו במענקים.

קרן טרנר: הם לא יגדלו, הם לא יופחתו.

קרן טרנר: בעינינו זה פוגע בציבור לא לאשר להם שימוש בכסף שלהם בלי קנס.

קרן טרנר: אבל אתם חברי הכנסת שמייצגים את הציבור.

ינון אזולאי: קודם כול, לגבי קרנות השתלמות של המורים, אני חושב שאתמול עלו, וגם יפה בן דוד נמצאת פה עכשיו בזום, אולי כדאי לשמוע מה היא אומרת.

משה גפני: אני לא הולך לשמוע עכשיו כלום.

רוצה להגיד: אני מבקש, כל מי שחושב שצריך לבטל את קרנות ההשתלמות וצריך לבטל את כל הדברים האלה – תביאו, כל אחד יצביע על פי רצונו, במיוחד אחרי שמיקי זוהר גם נתן חופש הצבעה לחברי הקואליציה.

רוצה להגיד: זה בכלל יפה.

רוצה להגיד: אני מחר ב-10:30, בעזרת השם, אני מצביע על החוק.

רוצה להגיד: אני מצביע קודם על ההסתייגויות ואחרי זה אני מצביע על החוק.

רוצה להגיד: ומה שיהיה יהיה.

שגית אפיק: יש דברים במענק הסוציאלי שהם לא נתנו תשובות.

שגית אפיק: אתה רוצה?

משה גפני: מה?

שגית אפיק: לא יודעת - - -

משה גפני: שאלתי.

משה גפני: מה?

שגית אפיק: יש פרק פרק.

שגית אפיק: עברנו על מענק ההוצאות הקבועות, קרנות השתלמות אתה ממשיך.

קרן טרנר: מה לגבי מסגרות 21'?

ינון אזולאי: פריסת התשלומים, מה קורה איתה?

שגית אפיק: בהצבעות, לא?

שגית אפיק: הוא אמר שהוא יכריע בהצבעות.

משה גפני: שגית, מה עוד חסר?

אייל לב ארי: לגבי מענק הסיוע לעצמאים, נושא גיל 20.

אייל לב ארי: גם לגבי שכיר בעל שליטה, אמרתם שתחזרו עם תשובה.

משה גפני: מה התשובה?

אסף וסרצוג: בחנו את הנושא הזה.

אסף וסרצוג: בגלל שיש לנו גם טענות לאפליה לטובת עצמאים על פני שכירים בגלל אופי המענקים, ברגע שאנחנו גם ניתן את זה זו הטבה נוספת לטובתם על פני שכירים.

אסף וסרצוג: אנחנו מבקשים לא לגעת בזה.

אסף וסרצוג: גם לשכירים אין בין 18 ל-20, מאותם נימוקים.

אייל לב ארי: כן, אבל שכירים לא זכאים לאותן הטבות כמו עצמאים, זה סטטוסים שונים.

אייל לב ארי: אז אתה יכול לעשות שוני בגילאים.

משה גפני: אייל, אבל הם נגד.

אסף וסרצוג: עוד פעם, העסק שלו מקבל את המענק הקבוע של הוצאות קבועות.

אסף וסרצוג: המענק הסוציאלי הוא הדומה.

אסף וסרצוג: זה לא חלף, אבל הוא דומה בדמי אבטלה.

אייל לב ארי: בסדר, אבל יש כאלה שיכולים לקבל, יש כאלה - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הם נגד.

משה גפני: מה, אנחנו מנהלים איתם דיונים?

משה גפני: אפילו נוסח אני לא מקבל.

משה גפני: הלאה, מה עוד?

אייל לב ארי: אחד התנאים לקבלת מענק סיוע לעצמאי, אחת הפסקאות, זה מחזור העסקאות בתקופת הזכאות נמוך ממחזור העסקאות באותם חודשים בסכום שעולה על 40%.

אייל לב ארי: היו באמת הערות של הוועדה לגבי האחוז.

אייל לב ארי: היו הצעות של 25.

משה גפני: מה עמדתכם?

אסף וסרצוג: דנו בזה בהרחבה, והוועדה קיבלה את עמדתנו.

משה גפני: שמה?

אסף וסרצוג: לא להוריד מתחת ל-40%.

משה גפני: זאת עמדתם.

משה גפני: הלאה.

קריאה: הדיון מוצה.

שגית אפיק: אתה רוצה בינתיים לשמוע את עורכת דין רני נויבואר ממשרד המשפטים ביחס לזוגות הצעירים?

משה גפני: לא, אני לא פותח דיון.

שגית אפיק: אם אתה הולך להתייחס לזה מחר, אני רוצה לשמוע את העמדה שלה.

משה גפני: בסדר, אז שהיא תגיד מחר.

שגית אפיק: מחר זה הצבעות, לא?

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: מה עוד, אייל?

אייל לב ארי: זהו.

משה גפני: אין יותר?

משה גפני: איפה העורכת דין של משרד המשפטים?

משה גפני: בבקשה, מה עמדתך?

רני נויבואר: אנחנו מבקשים לומר, שכשמתערבים בחוזים צריך להסתכל על דקויות, כי חוזה בעצם מורכב מהסכמות של צדדים.

רני נויבואר: ולכן כשנכנסים בצורה קטגורית ואומרים: כל הכסף חוזר, זה מתוך הנחה שאנחנו מתערבים פה בפעילות פרטית, וצריך להסתכל מה הצדדים הסכימו.

רני נויבואר: עכשיו, מהבדיקה שאנחנו ערכנו בחודשים האחרונים, הרי הקמנו צוות ותמצית ההמלצות כבר פורסמו והן כרגע בדיון אצל השר, כשלמעשה אנחנו רואים פה שונויות בין החוזים, וצריך להתייחס לדברים האלה.

רני נויבואר: יש חוזים שבהם כתוב, ולצורך העניין הצדדים גם הסכימו, על זה שהם יידחו את המועד.

הילה שי וזאן: הם ממש לא הסכימו לזה.

הילה שי וזאן: את אומרת פה דברים בניגוד למה שסיכמת איתם.

רני נויבואר: אז איתי לא סיכמו שום דבר.

רני נויבואר: אני רוצה לומר שנייה את נקודת המוצא.

רני נויבואר: יש נקודת מוצא, צריך להחליט מהי נקודת המוצא.

רני נויבואר: נקודת המוצא בעיקרון בדין הישראלי זה לנסות לעשות מאמץ כן לקיים את החוזים.

רני נויבואר: קרה כאן אירוע ששני הצדדים לא צפו אותו, והם לצורך העניין נקלעו לתוך סיטואציה, וצריך להבין מה עושים עכשיו.

מנגנון שאומר: עכשיו, צריך לדבר שנייה על המידע שאנחנו אספנו.

מנגנון שאומר: כשאנחנו אספנו את המידע הסתבר שהרבה זוגות כן רוצים לקיים עדיין את החתונות, לפחות תמצית ההחלטות שלנו.

הילה שי וזאן: ועכשיו?

רני נויבואר: שנייה, גברתי, פשוט אני אסיים את הדברים.

רני נויבואר: האנשים כן רצו, ובאופן מתאים הם מתאים לקיים את החוזים.

רני נויבואר: ולכן היו הסכמות לאורך הזמן למשל על דחייה של חוזים, על דחייה של מועדים.

רני נויבואר: אנחנו סברנו כמשרד המשפטים שנכון לעודד, ושכל צד יוותר קצת – לא יוותר הרבה אלא יוותר קצת, ויראה איך אפשר להגיע להסכמות חדשות.

רני נויבואר: עכשיו, בחוזים של אולמות יש מורכבות.

רני נויבואר: כי בעצם מרגע שנדחה התאריך ומספר המוזמנים יורד, המשמעות שצריך לבצע התאמות בחוזה.

רני נויבואר: ושני הצדדים צריכים להיות נכונים לעשות את אותן התאמות בחוזה.

רני נויבואר: וזה מה שאנחנו כמשרד המשפטים, הדבר הנכון שרצינו לתמרץ.

רני נויבואר: אבל צריך לקחת בחשבון שחוזים הם שונים.

רני נויבואר: יש חוזים שבהם יש סעיפים שבהם בסיטואציה כרגע של מה שקרה אז זה כן נכנס לתוך לשון החוזה.

רני נויבואר: ואז המשמעות היא שיש התחייבות של מזמינים שדחו את המועד.

רני נויבואר: החוזים הם חוזים שונים.

רני נויבואר: וכשמקיימים דיון כזה, צריך להיות מודעים לשונות.

לכן אמירה שאומרת: אין פתרון אחד גנרי שהוא מתאים לכולם.

לכן אמירה שאומרת: ולכן מה שאנחנו לפחות חשבנו, שאו שזה פתרון שמבנים אותו ובונים אותו ספציפית, ובודקים מה הסיטואציה ומכניסים את התנאים הרלוונטיים, כשיודעים לשקף פחות או יותר מה שהוגן לכל הצדדים, או שהלכנו לפתרון אחר, שנועד לתמרץ את הצדדים לדבר ולהסכים ביניהם מה הדבר הכי נכון עבורם.

לכן אמירה שאומרת: פתרון שגנרית אומר שמפקיע את החוזה ובאופן גנרי אומר: עכשיו אנחנו מבטלים את כל החוזים, המשמעות היא שהוא עומד בניגוד לדברים שמוסכמים ולסיטואציות שהן קונקרטיות של אנשים.

לכן אמירה שאומרת: אז אנחנו חושבים שהדברים האלה חייבים להיות ברורים, שבין שתי האפשרויות האלה נבחרה פה אפשרות שלישית שהיא קטגורית, ובמובן הזה היא מאוד פוגענית.

משה גפני: אוקיי.

שגית אפיק: הפתרון שהוועדה ביקשה כאן להציע הוא להותיר אחוז מסוים מהמענק שזכאים לו אותם בעלי אירועים או אותם בעלי עסקים, שיש להם צד ג', שהוא יחיד שנפגע כתוצאה מסיכול החוזה, כי אפשר לומר שאירוע הקורונה היה סוג של נסיבות של סיכול שלא הצד הזה חזה אותן וגם לא הצד השני.

מיקי לוי: כוח עליון.

שגית אפיק: נכון.

שגית אפיק: ולכן להשאיר סכום מסוים מהמענק, עד שיבוא אותו בעל אירועים ויביא תצהיר משותף ביחד עם הזוגות שהוא הגיע איתם להסכמה.

שגית אפיק: אנחנו לא אומרים לו איזה הסכמה זאת צריכה להיות, אנחנו לא אומרים לו מה לעשות עם זה.

שגית אפיק: ביחס ל-30% האלה אפשר לקבוע גם ששר האוצר באישור הוועדה יקבע בהוראות איך אפשר לחלק אותם בהמשך.

שגית אפיק: זה לא פוגע בעקרונות שהעלית, למיטב הבנתי, כיוון שזה משאיר את חופש החוזים לצדדים.

שגית אפיק: זה אומנם משאיר 30% מהמענק בחוץ, אבל שר האוצר באישור הוועדה יוכל לקבוע קריטריונים בעניין הזה.

שגית אפיק: אתם תוכלו גם להתקדם - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני לא פותח דיון.

הילה שי וזאן: וזה נותן אינסנטיב לזוגות להגיע להסכמה, ובעיקר לבעלי אולמות להבין שהם חייבים, אחרת הם לא יקבלו - - -

משה גפני: אבל דקה, אני לא פותח דיון.

משה גפני: מספיק כבר היום.

הילה שי וזאן: לא דיון, רק השלמתי.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: משרד המשפטים אמרו את דעתם, היא אמרה את דעתה מאוד ברור.

מיקי לוי: זו דעתנו.

משה גפני: אומרת היועצת המשפטית של הוועדה, על חלק, שזה אנחנו ננסח, נצביע על זה מחר, כולנו נצביע בעד.

אסי מסינג: אבל אני חוזר ואומר - - -

משה גפני: אבל אתה לא צריך לחזור, כי כבר אין לי כוח לחזרות.

מיקי לוי: אנחנו הרשות המחוקקת.

אסי מסינג: יש פה בכל זאת עוד שני דבירם.

אסי מסינג: מה שאתם מציעים כרגע זה שרשות המיסים תתחיל להתעסק עכשיו בחוזה חוזה, בשאלה אם הוא קוים או לא קוים, והאם נעשו בו - - -

שגית אפיק: זה לא מה שהצענו.

אסי מסינג: זה הכנסה כדי לשחרר את המענק.

אסי מסינג: מכיוון שאם יצטרכו להתנהל עם תצהיר כזה, זה פשוט להכניס מין שאינו במינו והוא אינו קשור.

הילה שי וזאן: אנחנו מספקים עבודה לרשות המיסים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אסי, אני לא מסכים.

משה גפני: מספיק.

משה גפני: אין לי כבר יכולת לשמוע.

קרן טרנר: רק לשאול תפעולית איך זה יעבוד.

מיקי לוי: שיביא תצהיר חתום - - -

ינון אזולאי: הפתרון של העמותות.

משה גפני: כן, בבקשה, לגבי העמותות.

מיקי לוי: אתם תביאו לנו פתרונות.

מיקי לוי: אנחנו לא צריכים לתת לכם - - -

משה גפני: תשמע בבקשה מה שאני אומר.

אסי מסינג: רק משפט אחד.

אסי מסינג: הפתרון שהוצע כאן הוא פשוט לפתור בעיה מסוימת בדרך הכי לא לגיטימית שיש.

הילה שי וזאן: מי קובע?

אסי מסינג: לקחת את המענק כרגע שהמענק נותנת אגב החזר הוצאות קבועות, ולהתנות אותו בתנאים מסוימים אגב חוזים מסוימים שלא קוימו, בין אם הם קוימו בתוך תקופת הקורונה, דרך אגב.

אסי מסינג: יש שורה של חוזים שנכרתו גם תוך כדי תקופת הקורונה.

משה גפני: הבנו.

הילה שי וזאן: אתה עושה מה שאתה - - -

משה גפני: לא להתווכח איתו.

משה גפני: מספיק.

משה גפני: לגבי העמותות.

אסי מסינג: לגבי העמותות, אם אני מבין נכון, עלתה פה בדיון כשלא הייתי הקמת קרן שלא כל כך הבנו מה המשמעות של אותה קרן.

קרן טרנר: אנחנו רוצים להקצות את התקציב ולהציג לוועדה את נוהל התמיכות.

אסי מסינג: בהתאם למקובל לפי סעיף 3א, כמו שפועלים.

ינון אזולאי: יהיה חוק הסמכה - - -

אסי מסינג: לא, אבל אין בזה צורך.

אסי מסינג: אבל מה המשמעות של הקרן הזאת?

משה גפני: המשמעות של הקרן זה שהמגזר השלישי, שאתם לא הצלחתם לעזור להם, אנחנו רוצים להכניס חוק הסמכה בתוך החוק.

אסי מסינג: אבל יש חוק קיים.

משה גפני: אז אני רוצה עוד אחד.

משה גפני: מה דעתך?

אסי מסינג: לא, בסדר, אבל זה לא קרן.

משה גפני: אז לא.

אסי מסינג: אני לא מבין למה כיוונתם במונח קרן.

משה גפני: היועצת המשפטית, אני מבקש שתביאי נוסח שיש חוק הסמכה כאן, שמעביר תוספת של 100 מיליון לנושא של המגזר השלישי על פי קריטריונים, שעם זה תוקם קרן, שעל פי קריטריונים יחולקו באופן שוויוני לכולם.

משה גפני: אני מבקש שזה יהיה בחוק.

קרן טרנר: בהתאם לנוהל תמיכות?

משה גפני: לפי הקריטריונים שייקבעו.

משה גפני: נוהל תמיכות – נוהל תמיכות.

משה גפני: מה זה משנה?

אסי מסינג: לא הבנתי.

אסי מסינג: למה סעיף 3א לא צריך לחול על התמיכות האלה?

משה גפני: ככה.

משה גפני: אני רוצה שיהיה עוד אחד.

אסי מסינג: לא.

אסי מסינג: הוא יחול, סעיף 3א?