הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 40, 2020-07-28 10:30

יפעת שאשא ביטון: ראיתי את זה אתמול במודיעין.

משה אבוטבול: כולל כתובת אישית של החולים שהוא יוכל לשכנע אותם לעבור למלוניות?

איציק בר: הכתובות מגיעות באמצעות משרד הבריאות, הקופות, אתה לא תראה את זה במערכת.

איציק בר: אתה לא תראה במערכת שאני לוחץ על כפתור ואני רואה את כל הרשימה, זה מגיע מה שנקרא בעותק קשיח או בדרך אחרת - - -

משה אבוטבול: צנעת הפרט.

איציק בר: בדיוק.

יפעת שאשא ביטון: במודיעין הוא בנה מערכת מדהימה.

יפעת שאשא ביטון: ראיתי אצלו אתמול את הדשבורד שלו.

עמי דהן: זה פה בנו לו, האג"מים שלנו, קומה מתחתייך.

יפעת שאשא ביטון: אבל יש לו גם מיפוי בתוך העיר, לפי כתובות.

יפעת שאשא ביטון: מדהים.

איציק בר: כן, המערכת שבנינו - - -

ניר בראון: אנחנו נראה לכם, אנחנו עובדים עם זה כי אלה חלק מהכלים שאנחנו נותנים לו.

איציק בר: זה לא עכשיו רגע יש לי 20 אנשים, זה 20 אנשים ובאיזה מקומות.

איציק בר: ראש הרשות יכול להגיד: אני רוצה לעשות ריכוז מאמץ על שכונה ג', על רחוב כך וכך.

איציק בר: זה בהיבט של הרשויות.

יפעת שאשא ביטון: שלום, חברת הכנסת מלינובסקי הגיעה.

יפעת שאשא ביטון: התחלנו עכשיו.

יוליה מלינובסקי: יופי, עד שמצאתי אתכם לקח קצת זמן.

יוליה מלינובסקי: אתם פה עיר שלמה.

איציק בר: בתוך הרשת, כמו שאמרתי, הסיפור של הרשויות, הסיפור של סיוע למשרד הבריאות.

איציק בר: אנחנו מסייעים למשרד הבריאות בהרחבת המוקד, 5400*, הוא נמצא קרוב למשל"ט עצמו, אפשר להציץ בו תוך כדי הסיור.

איציק בר: זה כל האופרציה, כל המאמץ של חולים, חולים, חולים שמובל על ידי המשל"ט עצמו.

איציק בר: הסיפור של בתי החולים.

איציק בר: אנחנו גייסנו את יחידות בתי החולים לבתי החולים.

איציק בר: זאת אומרת היום בתי החולים מתוגברים באנשי מילואים של פיקוד העורף לסייע בכל מה שנדרש שם, גם לאור השחיקה וגם מערכת הבריאות בעצמה נמצאת עם מבודדים וחולים, זה חלק מעניין של התמיכה.

איציק בר: מידע וידע, זה מה שבסוף מגיע לרשות עצמה.

איציק בר: אלה הדברים המרכזיים שכרגע הפיקוד עוסק.

איציק בר: אתמול נכנסנו לקבוצת תכנון של כל מה שקשור בקטיעת שרשרת ההדבקה.

איציק בר: זו אופרציה אחרת לגמרי, אנחנו לומדים את המשימה, זה לשים את הפיקוד בהיקפים אחרים.

איציק בר: ככלל בתיאום הראשוני עם משרד הבריאות זה לקחת את כל המשימות של שרשרת ההדבקה ולבנות פה מפקדה משימתית שתסתכל רגע מי האזרח שעכשיו פיתח תסמינים ועד החיבור לניר, להוצאה למלון.

איציק בר: את כל זה אנחנו נצטרך ללמוד ולבחון, לקבוע יעדים מאוד ברורים ומדידים, רוצה לומר שתוך 24 שעות-48 שעות מרגע שאזרח פיתח תסמינים הוא ימצא את עצמו - - -

יוליה מלינובסקי: כמה זמן?

איציק בר: זה בין 24 ל-48 שעות.

איציק בר: זה עוד לא קיים.

יוליה מלינובסקי: זה מה שאתה רוצה.

איציק בר: זה מה שאנחנו רוצים בהקשר של לקחת את כל שרשרת הערך, זה להיכנס ליעדים מדידים בלוחות זמנים, מרגע שבן אדם פיתח תסמינים ועד שהוא הגיע לתחנה האחרונה שהיא תחנת הבידוד, זה יכול להיות בידוד בבית או בידוד במתקן אשפוז, כשבדרך כל תהליך החקירה קורה מהר מאוד.

איציק בר: אנחנו נרצה לקחת מה שקורה היום באופן טורי, לקחת אותו ולהפוך אותו לפעולה מקבילה תוך כדי שהדברים קורים ולעשות את כל הפעולות בו זמנית.

איציק בר: אירוע מאוד מורכב, אני לא רוצה להיכנס אליו בהקשר של הרחבה כי אנחנו לומדים אותו.

יוליה מלינובסקי: אתם כבר התחלתם להתעסק בזה?

יוליה מלינובסקי: מאתמול?

איציק בר: עוד לא.

איציק בר: התחלנו להתעסק בזה בהיבט של עבודת המטה, אנחנו היום מציגים רעיון מרכזי לרמטכ"ל, עשינו כמה דיוני תיאומים עם משרד הבריאות, ייקבעו לוחות זמנים מתי אנחנו מקבלים אחריות על המשימה ונצא לדרך.

ניר בראון: אני אסביר בינתיים מה כן קורה באופן מלא.

ניר בראון: אתם תגיעו עוד רגע למשל"ט ואתם תראו שהקמנו מרכז שליטה, אבל הוא לא רק מרכז שליטה, מדובר במפקדה לכל דבר ועניין.

משה אבוטבול: סליחה, זה בעצם העותק שהיה אז בזמנו בשיבא כשעשינו סיור לפני מספר שבועות?

ניר בראון: לא, לא, אפילו לא דומה.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה המשל"ט של המלוניות.

משה אבוטבול: רק על המלוניות נטו.

משה אבוטבול: כי שם היה גם עם המעבדות היינו בסיור.

משה אבוטבול: זה שני דברים שונים?

ניר בראון: אני אסביר הכול, אני מבטיח לך שלא יישארו לך שאלות בעניין הזה.

ניר בראון: משל"ט ערבות הדדית הוא המשל"ט או המפקדה שפוקדת ושולטת בכל התהליך מהרגע שהבן אדם אושר ואובחן כחולה מאומת או מהרגע שהבן אדם קנה כרטיס טיסה לחו"ל והוא צריך להיכנס לתוך תהליך כזה או אחר, בין אם זה להחלמה ובין אם זה לבידוד, על פי התקש"ח של השבים מחו"ל.

ניר בראון: אנחנו מתעסקים בשני הצירים האלה, גם בחולים וגם במבודדים.

ניר בראון: המפקדה הזאת עוסקת, כפי שרואים, עם כל הכוחות האלה, עם כל הגופים הללו.

ניר בראון: פיקוד העורף, כמובן שאנחנו פוקדים עליהם מכוח המציאות שאנחנו כאנשי צבא והם הפקודים שלנו, אבל כל האחרים, בתי החולים, משרד הבריאות, קופות החולים וכן הלאה וכן הלאה, הם עובדים איתנו בשותפות, חלקם הם דירקטיבה שנותנים לנו את הכללים ואת ההתנהלות, אבל כולם עובדים איתנו בצמידות.

ניר בראון: קופות החולים יושבות איתנו ביחד במשל"ט, יש לנו כמובן את כל מה שקשור בנושא נתב"ג, רשות ההגירה והאוכלוסין, מעברים, כל הציר שמדבר על המבודדים, כי זה לא רק מי שבא מנתב"ג, זה גם מי שמגיע מטאבה, גם מי שמגיע מאלנבי וכן הלאה, כל מי שנכנס.

משה אבוטבול: אלה שבאים מחו"ל, הם לא תושבים שלנו, איזה קופה מאמצת אותם?

ניר בראון: אני רוצה להגיד רגע בפתיח, אנחנו כפיקוד העורף לא עושים הפרדה בין אם אתה כן תושב ישראל או לא תושב ישראל.

ניר בראון: הסברתי את זה בפתיח עם חבר הכנסת יעקב אשר, לא מתעסק בדברים האלה של יש לך קופת חולים, אין לך קופת חולים.

ניר בראון: הסדרנו את הכול, גם אדם שאין לו קופת חולים, גם אדם שהוא תושב זר והוא לא תושב מדינת ישראל והוא אושר להיכנס לתוך מדינת ישראל ייכנס אצלנו למלונות.

ניר בראון: פתרנו את הבעיה הזאת מול קופות החולים ומשרד הבריאות בזה שאנחנו יודעים להכפיף אותו או תחת קופה שלוקחת עליו אחריות, או תחת ביקור רופא, והיה גם 'בטרם', שכרגע החוזה איתם נסגר, אבל אנחנו יודעים לתת לו מענה של טיפול קורונה, טיפול רפואת שגרה.

ניר בראון: מגיע בן אדם, שוהה אצלך עכשיו שבועיים, כואבת לו האוזן, מי מטפל בו?

ניר בראון: לכן יצרנו את כל המנגנונים האלה וזה בדיוק העניין - - -

איציק בר: כולל העובדים הזרים הלא מוסדרים שקיימים במדינת ישראל, גם זה טופל.

ניר בראון: זה בעיקר הסוגיה המורכבת יותר, שעובדים זרים שנמצאים בתל אביב הם לא במעמד קבע, הם בוודאי לא חברי קופת חולים וכו' וכו' והם בכל זאת נכנסים למתקני ההחלמה אצלנו וכך אנחנו פועלים איתם.

ניר בראון: אז כל הגורמים האלה, אנחנו עובדים איתם בשותפות.

ניר בראון: צריך להגיד שפיקוד העורף עשה פה חיבורים שמעולם לא היו, מעולם לא היו חיבורים בין גופים שלכאורה היה אמור להיות והקורונה, או מה שזה יהיה, הוליד כאן, זה גם דברים מאוד חיוביים בהקשר הזה.

ניר בראון: אז אמרתי, אלה המאמצים שאנחנו מטפלים בהם בתוך המשל"ט.

ניר בראון: ואני אומר עוד פעם, זה מרגע שבן אדם גם מציר החולים וגם מציר המבודדים, כשהדבר הזה הוא מאמץ שלם.

ניר בראון: זה אומר שאני גם צריך לתשאל אותו, לאפיין אותו, לראות לאיזה מלון נכון שהוא צריך להגיע, לדעת לשנע אותו ולתפור לו את החליפה של ההסעה הרלוונטית, זה יכול להיות אמבולנס, אבל למשפחה ברוכת ילדים אני אשלח אוטובוס וכו'.

ניר בראון: אני צריך לתמוך את זה במאמצי הסברה.

ניר בראון: יש אוכלוסיות ומגזרים שלהוציא אותם זה אירוע מורכב.

ניר בראון: היה לנו את זה אז בזמנו בבני ברק, היום אנחנו מתעסקים עם המגזר הערבי באזור ואדי ערה.

ניר בראון: אם אנחנו לא נבצע פעולות הסברה כדי להסביר להם למה זה נכון להוציא אותם אנחנו לא נצליח לעשות את זה וזה אנחנו עושים באמצעות - - -

משה אבוטבול: בשפה שלהם כמובן?

ניר בראון: בשפה שלהם כמובן, עם אנשים שהם מכירים.

ניר בראון: זה אנחנו עושים באמצעות המחוזות והיקל"רים שחיים את המתרחש בשטח.

ניר בראון: נזכיר שפיקוד העורף חי את השטח באופן מלא וזה עם מאמצי הסברה שהם בלתי נפרדים.

ניר בראון: מאמץ התמיכה הוא להסביר שזה לא רק להסיע אותו ולשים אותו במלון.

ניר בראון: הוא חי אצלנו במשך 20 יום, 30 יום, תלוי כמה זמן ההחלמה שלו, ובזמן הזה אנחנו צריכים לטפל בו, אמרתי, ברפואת הקורונה, צריך לעשות לו בדיקות, הוא עכשיו צריך לעשות רפואת שגרה, יש לו עניין של מצוקה, עניין של בעיה נפשית, רווחה, אכיפת חוק וסדר.

ניר בראון: כל הדברים האלה, צריכים לטפל באוכלוסייה שנמצאת אצלנו כרגע בתוך אותו מתקן אשפוז חלופי וכך אנחנו פועלים.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה באמת אם מגיעים מקרים מורכבים, לא קורונה, בעיות נפשיות, מורכבויות אחרות, יש לכם כוח אדם?

יפעת שאשא ביטון: יש תשתית שנותנת מענה לדבר הזה?

ניר בראון: מי שאמור לתת מענה לכל אחד ואחד זה לכאורה כמו שהוא נמצא בבית, הוא אמור ליצור קשר עם קופת החולים שלו וקופת החולים אמורה לתת לו את הפתרון.

ניר בראון: הנושא של קופת החולים, רפואת השגרה, רפואת הקורונה, עובד טוב.

ניר בראון: הסיפור של נושא הברה"ן, הנושא הנפשי, שאם בן אדם רוצה לקפוץ מהחלון, אז לצערי האירוע שאתה לוקח אותו, אתה שולח אותו למיון פסיכיאטרי, אבל אני לא רוצה שהוא יגיע לזה, אני רוצה לתת לו מענה של מצוקה.

ניר בראון: עשינו חיבור לער"ן ועשינו חיבור לכל מיני – אבל העומס, שהם לא יודעים לתת את זה גם בשגרה מאוד מאוד מקשה עליהם גם לתת את זה בעומס, ולכן העסק הזה הוא פחות טוב.

ניר בראון: החיבורים קיימים, התוצאה והתפוקה יותר נמוכות.

ניר בראון: צריך להגיד שאת הדבר הזה יותר פגשנו בתקופה של המבודדים - - -

יפעת שאשא ביטון: זה רק עוד יילך ויחמיר.

ניר בראון: נכון.

יוליה מלינובסקי: אני באופן אישי טיפלתי במקרה כזה שבן אדם התקשר אליי, לא יודעת, אין לי מושג מי זה, אזרח, סתם מצא את הטלפון שלי, אמר שהוא הולך להתאבד בבית מלון בתל אביב, שהוא לא יכול להיות שם.

יוליה מלינובסקי: הייתי צריכה להרים טלפונים למשטרת ישראל, ל - - -

ניר בראון: אז אני אחסוך לך, לא צריך להרים טלפון למשטרת ישראל, בכל מקום יש - - -

איציק בר: כל בן אדם שנכנס למלון, כל אזרח שנכנס למלון, מדברים איתו כל היום החמ"ל של אותו מלון.

איציק בר: זה לא שעכשיו הוא נמצא במתקן כליאה, אלא - - -

משה אבוטבול: איזה גילאים יש כאן?

ניר בראון: אני אסביר, אני אתן את כל הפרטים.

יוליה מלינובסקי: לא, זה אמיתי, זאת אומרת אנחנו רגילים שיש אנשים עם מצוקות - - -

איציק בר: זה אירוע שיכול לקרות, אבל דבר ראשון אנחנו כבר כמה חודשים באירוע הזה עם קרוב ל-30,000 אנשים שעברו דרכנו, עוד לא היה לנו אירוע חריג, אני מקווה שגם לא יהיה, אבל המנגנון שבו בן אדם שוהה אצלנו ויש לו בעיה, היא ישר מטופלת בצוות המלון של פיקוד העורף.

איציק בר: יש שם אנשי מילואים, יש מפקד מלון שהוא מחבר את כל הגורמים שנדרשים, כולל - - -

יוליה מלינובסקי: הבן אדם הזה, המצוקה הייתה אמיתית ושלחו אליו פסיכיאטרים.

איציק בר: זה יכול לקרות.

איציק בר: זה דבר שיכול לקרות.

ניר בראון: חברת הכנסת, המצוקות שאנחנו מדברים עליהן, היו לנו בעבר באופן המוני אפילו, אפשר לקרוא לזה ככה בהקשר למספרים, מהסיבה הפשוטה, שאנשים שהגיעו למלונות הבידוד אלה אנשים שחייבו אותם להגיע.

ניר בראון: היום בן אדם שמגיע מנתב"ג זה אדם שרוצה להגיע למלון כי אין לו את האפשרות לעשות את זה בבית והוא מרים את היד ומבקש ללכת למלון.

ניר בראון: ההחלמה, אותו דבר, זה וולונטרי לחלוטין.

ניר בראון: אין פה כפייה.

ניר בראון: מי שלא רוצה להיות לא צריך להגיע למצב הזה.

ניר בראון: אם יש מישהו שנמצא בתוך החדר ומרגיש באיזה שהוא מחנק ומצוקה, הוא בדרך כלל מתקשר אלינו לקבלה, הוא אומר: אני לא מרגיש טוב, לא טוב לי.

ניר בראון: מנסים לעזור לו במה שניתן, אם מגיעים למסקנה שזה מה שהוא רוצה הוא ישוחרר לאשפוז ביתי.

ניר בראון: אנחנו לא כופים על אף אחד את השהייה פה.

ניר בראון: אנחנו כן רוצים לתמוך בזה.

איציק בר: לגבי האוכלוסיות המיוחדות, אוכלוסיות רווחה, אנחנו בתיאום עם משרד הרווחה עזרנו להם לפתוח מלונות ייעודיים לאוכלוסיית רווחה, מנוער שנמצא במתקני כליאה של משרד הרווחה, אז הצוות שלנו - - -

עמי דהן: פתחנו שלושה כאלה.

יוליה מלינובסקי: לבני נוער?

ניר בראון: לא, פתחנו מלון בידוד אחד שהוא למבודדים מהקהילה.

ניר בראון: זה לא משימה שלנו, הנושא של מבודדים מהקהילה, את המשימה הזו לקחנו בעצמנו בגלל שיש מצוקה, לכל מיני דברים בעייתיים, מקלט לנשים מוכות, אנשים שנמצאים ברחוב ואין להם באמת איך לקיים את הסיפור הזה ואנחנו לקחנו את האנשים האלה ואל מול הרווחה מייצרים מנגנון שמכניסים אותם.

ניר בראון: אלה אותם מקרים שאין אפשרות ואין אף גוף שיודע לתת את הפתרון הזה, לכן אנחנו מתעסקים בדבר הזה.

משה אבוטבול: אתם מטפלים גם בבעיות שיכולות לגרום למה שפונים אליהם, הפגת שעות הפנאי, תוכניות חברתיות, או שעד כאן?

משה אבוטבול: זה לא נופש, בכל אופן כשאדם נמצא יום שלם בחדר אז מתפתחים דמיונות, מחשבות, הוא יכול להשתגע עם עצמו.

משה אבוטבול: אז אם הוא בבית אז יש לו שם רדיו, אמצעים שהוא - - -

ניר בראון: גם במלון יש לו.

ניר בראון: המלון עצמו, נכון שהוא לא נותן את הפסיליטיז שיש במלון, את הבריכה וכל מיני דברים כאלה - - -

משה אבוטבול: לא ביקשתי את זה.

משה אבוטבול: נופש זה נופש, פה באים להחלים.

משה אבוטבול: את זוכרת, אהבתי את ההגדרה והשתמשתי בה.

משה אבוטבול: אנשים מתפנקים, חושבים שבאו עכשיו פה לנופש, יש להם כל מיני דרישות, שמונה סוגי מנה ראשונה וכו'.

משה אבוטבול: זה לא בדיוק ככה.

איציק בר: זה בדיוק מה שאמרת, חבר הכנסת.

איציק בר: במדינות אחרות בעולם לקחו האנגר גדול או אולם ספורט גדול, סידרו עשרות מיטות ואתה שוהה במתקן החלמה.

איציק בר: במדינת ישראל זה פסיליטי אחר.

איציק בר: בגלל שהמלון מחולק לאזור ירוק, אזור צהוב והאזור שבו נמצאים החולים, אנחנו לא מביאים לשם, לא פעולות הפגה ולא בידור ולא כלום, אתה נמצא בסביבה, על החדר שלך אתה אחראי עם מי שנמצא איתך בחדר, השטחים הציבוריים - - -

משה אבוטבול: ניקיון, כולל הכול בעצם.

משה אבוטבול: שלא להדביק אחרים.

איציק בר: כן.

איציק בר: נכון.

איציק בר: והשטחים הציבוריים זה באחריות המלון.

איציק בר: אתה מקבל שלוש ארוחות חמות, יש לך הנגשה לכל דבר, ל-wi-fi ולטלוויזיה ולכל מה שיש במלון.

משה אבוטבול: וכביסה?

איציק בר: כביסה, יש מכונות כביסה ואתה עושה בעצמך.

איציק בר: אני חושב שנתנו מעל ומעבר - - -

משה אבוטבול: יש מענה ספציפי לכול.

ניר בראון: יש, אבל אני גם אענה לך על מה שאמרת לגבי הנושא של פנאי ותרבות.

ניר בראון: אנחנו לא מונעים את זה.

ניר בראון: זאת אומרת אם יש עכשיו, אני אתן לך דוגמה דווקא ממלון מרגוע, יש לנו כמעט כל יום דבר תורה, מגיע איזה שהוא רב, נעמד מחוץ למלון, שם מערכת הגברה, נותן להם דבר תורה, נותן לבחורים הצעירים שנמצאים שם, שזה בחורי ישיבה, דבר תורה.

ניר בראון: האם בעבר הכנסנו את השחקנית רותם אבוהב ושמנו אותה במין כלוב זכוכית והיא עשתה הופעה?

ניר בראון: התשובה היא כן.

ניר בראון: אנחנו לא מונעים, אם כי אנחנו לא - - -

יפעת שאשא ביטון: לא מעודדים.

ניר בראון: לא עניין של מעודדים, אנחנו לא בונים תוכנית.

ניר בראון: בדיוק כמו שבבית חולים אין לך - - -

משה אבוטבול: הם לא בונים והם גם לא משלמים על תוכניות כאלה, אבל אם עושים את זה מתנדבים ודברים מהסוג הזה אתם לא - - -

יפעת שאשא ביטון: הם לא יוזמים, התכוונתי.

יוליה מלינובסקי: כמה מלוניות יש עד עכשיו?

ניר בראון: 27 מלונות.

יפעת שאשא ביטון: זה גם מחלימים וגם מבודדים.

ניר בראון: 23 להחלמה, ארבעה למלונות הבידוד.

ניר בראון: צריך להגיד שבמלונות הבידוד, הארבעה, אחד מתוך הארבעה זה מלון שפתחנו אותו במיוחד לעולים שבאו מאתיופיה.

ניר בראון: עשינו את זה כבר פעם שנייה.

ניר בראון: משרד העלייה ביקש את העולים החדשים שהגיעו, בפעם הקודמת היו לנו 119 כאלה, הפעם הגיעו רק 34.

משה אבוטבול: שבועיים?

ניר בראון: לשבועיים בלבד, אבל עם מעטפת של משרד העלייה - - -

משה אבוטבול: אז כבר ניצלתם את זה לשיעורים ועברית וכל מיני דברים?

ניר בראון: כן.

ניר בראון: גם היום יש מלון פנורמה תל אביב שקולט את העולים החדשים.

ניר בראון: אמרתי שאנחנו קולטים עולים חדשים בחודש יולי ובחודש אוגוסט.

ניר בראון: החודש אנחנו קולטים 741 אלינו מתוך 1,200 שעולים, בחודש הבא אנחנו קולטים 1,000 מתוך 1,800 שעולים.

ניר בראון: הם מגיעים אלינו למלונות, יש להם מעטפת של משרד העלייה במלונות.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה עם האחרים?

יפעת שאשא ביטון: למה אתם קולטים רק חלק?

יפעת שאשא ביטון: עניין טכני?

ניר בראון: לא, כל מי שאין לו אפשרות לעשות - - -

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אתם לוקחים רק את מי שאין לו אפשרות.

ניר בראון: יש עולים שכבר יש להם מקום מוסדר, מי שאין לו מגיע אלינו.

ניר בראון: אנחנו לא באנו להחליף את משרד העלייה, אנחנו באנו לתת אפשרות של בידוד.

יוליה מלינובסקי: אבל יש פה נקודה.

יוליה מלינובסקי: אם עולה חדש הוא איש מבוגר עם מחלות רקע אתם לא קולטים אותו, אלא אם כן מחייבים את המשפחה למצוא מקום לזה.

יוליה מלינובסקי: זה קרה עם מנהלת הלשכה שלי, ההורים שלה עלו ארצה, הם אנשים מבוגרים עם מחלות רקע, אתם סירבתם לקלוט אותם כי יש מחלות רקע, אז היא בעצם יצאה מהבית, הכניסה לשם את ההורים.

יפעת שאשא ביטון: בסדר, יש להם עוגן פה.

ניר בראון: המילה סירבנו היא בעיניי לא נכונה בהגדרה.

איציק בר: זה לא סירבנו לקלוט - - -

ניר בראון: אלא אנחנו פועלים על פי דירקטיבה של משרד הבריאות, מה מותר ומה אסור.

ניר בראון: יש חוקים במדינת ישראל, הסברתי את זה גם לוועדת החוקה, כדאי שנכיר אותם, כשבן אדם שהוא קטין, מתחת לגיל 18, נדרש אפוטרופוס מעל גיל 24, שאלת לגבי גילאים.

ניר בראון: בוועדת החוקה, לגבי חבים בבידוד, החריגו את הסיפור הזה, כתבו את זה שחור על גבי לבן בספר המשפטים שאתם מכירים אותו, ועדת חוקה מתנהלת כרגע עוד פעם בעדכון על הדבר הזה והורידו את חוות הבידוד לאנשים שהם בודדים לגיל 17.

ניר בראון: לא בחולים, בחולים לא ייכנס בן אדם מתחת לגיל 18 אם אין לו אפוטרופוס.

ניר בראון: אני פועל על פי חוקים.

ניר בראון: אגב, יש הגדרה שאומרת מה אני יכול להכניס לאותו מתקן אשפוז כיוון שמתקן האשפוז הזה הוא לא בית חולים סיעודי והוא גם לא בית חולים עם מיון, הוא בית חולים לחולים קלים.

ניר בראון: בן אדם שלא מסוגל לתפקד - - -

משה אבוטבול: אני אגיד שבכל מצב לא מערבבים בין החולים לבין המבודדים.

ניר בראון: זה שני מלונות שונים, שני תהליכים שונים.

משה אבוטבול: עדיין, איך מתמודדים עם נושא התפילה, אלה שכן שומרים מסורת, רוצים להתפלל תפילת שחרית, מנחה, ערבית, הם מתפללים באופן יחיד בחדר.

ניר בראון: נכון, במבודד כן.

ניר בראון: בחולים אין בעיה.

ניר בראון: הם מסתובבים בתוך המלון חופשי.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אבוטבול, אלוהים סולח להם בנסיבות האלה.

משה אבוטבול: את יכולה לסדר לי איתו עוד כמה דברים?

עמי דהן: בליל הסדר למשל היו מבודדים, אז מחוץ למלון כולם עמדו במרפסת ועשו ליל הסדר, עשו שולחן, וכל אחד קיבל את הקערה בחדר, הכול מסודר, מדוגם, כולל הגדה והכול.

משה אבוטבול: אתה אומר רק המבודדים הם מבודדים, אבל החולים יכולים להתפלל יחד.

ניר בראון: אמת.

ניר בראון: מהסיבה הפשוטה, שאם אני מבודד, אני לא יודע אם אני חולה או לא חולה והסתובבתי נגיד עם מישהו והתגליתי כחולה, עכשיו הענשת אותי בעונש קולקטיבי בזה שאני עכשיו צריך להתחיל עוד פעם 14 יום כי נחשפתי אליך.

ניר בראון: אתה לא רוצה להעניש את האנשים ולכן כל אחד נמצא בחדרו.

יוליה מלינובסקי: כמה מקומות בבידוד יש לך וכמה בהחלמה?

ניר בראון: את תראי את כל המספרים, נכון לעכשיו בבוקר יש 5,375 אורחים במלונות ההחלמה, יש עוד 2,000 מיטות פנויות, במלונות הבידוד יש 876 ויש כרגע עוד 400 מקומות.

יוליה מלינובסקי: אתה דיברת על החוזרים מחו"ל, זאת אומרת גם אזרחי ישראל שחוזרים מחו"ל וגם באים מחו"ל שהם לא אזרחי ישראל, אנחנו נותנים להם את המענה הזה?

ניר בראון: אז אמרתי שאני לא עושה הפרדה בין אחד לשני.

ניר בראון: אם רשות ההגירה נתנה לו את האישור להיכנס למדינת ישראל ואין לו אפשרות לעשות אשפוז ביתי הוא ייכנס אלינו למלונות.

ניר בראון: הרעיון המסדר, חשוב להבין, אנחנו טבענו מודל שאומר 10, 20, 30, מקסימום 10,000 חולים בו זמנית, מקסימום 20 ימי שהייה מיום ה-PCR שלו ומקסימום 30 מלונות.

ניר בראון: כשאני אומר את זה זה מה שאנחנו יודעים לעשות.

ניר בראון: אגב, אנחנו עשינו את זה כי אף אחד אחר לא אמר לנו, אף אחד לא בא ואמר: אתה צריך להיערך ל-8,000.

ניר בראון: אף אחד לא יודע להסביר לי שום דבר, אנחנו בונים מודלים בעצמנו וזה מה שבנינו על פי המודל הקיים.

ניר בראון: אם מחר בבוקר יבוא הרמטכ"ל שהוא הפוקד עלינו ויגיד לא 10,000, 15,000 כי זה מה שהוא יחליט אל מול מה שיחליטו בממשלה אז אנחנו נצטרך לבנות מנגנון אחר.

ניר בראון: המנגנון הזה יודע להתמודד עם הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: כן, הציגו את זה יפה אצלנו בדיון.

ניר בראון: דרך אגב, היום אתם מכירים את מודל ההחלמה החדש, הוא עד עשרה, 13 יום וכן הלאה, אמרתי שבן אדם שמגיע מעל 20 יום צריך להחליט, או שהוא יילך לאשפוז ביתי, או שאם יש לו סימפטומים כמו שמתארים שיש לו סימפטומים שיילך לבית חולים, אני הרי לא מתקן בית חולים.

משה אבוטבול: מה עיקר הסיבות שיחליטו לגביו שיהיו יותר ימים?

משה אבוטבול: פשוט הבדיקות יוצאות חיוביות?

ניר בראון: אני מיד אסביר את זה.

ניר בראון: והאפשרות השנייה זו אפשרות גם להגיד לבן אדם: אתה רוצה להישאר פה מעל ימים?

ניר בראון: אין בעיה, בוא תשלם תשלום נוסף ונראה איך העסק מתמודד.

ניר בראון: אבל אנחנו יודעים, במנגנון הזה שבנינו חישבנו בעצם כמה אני יודע להחזיק בכל רגע נתון בכל המלונות.

ניר בראון: ברמה של חודש זה אומר 15,000 איש וזה באמת נותן מחצית מהחולים שקיימים במדינת ישראל ואני חושב שזה מענה, שוב, בהנחה, שזה לא המענה היחיד שקיים.

ניר בראון: אי אפשר לחשוב שהדבר היחיד שקיים זה מלונות בידוד.

יפעת שאשא ביטון: זה ייתן פתרון למורכבות, וסליחה, חבר הכנסת אבוטבול, זה לא אישי, אבל זו פשוט סיטואציה שצריך להתמודד איתה, של המשפחות במגזר החרדי שהגיעו ונשארו הרבה יותר מ-15 ימים, גם 30 יום וגם 45 ימים.

ניר בראון: אמת.

ניר בראון: אפשר לדבר על זה אם תרצו.

משה אבוטבול: סליחה, אבל מה, פשוט כל כך נחמד פה או מה?

משה אבוטבול: זה עוזר להם כלכלית?

יפעת שאשא ביטון: אני אסביר לך.

יפעת שאשא ביטון: יש כאלה שהשכירו את הבית שלהם ולא היה להם לאן לחזור וכל מיני דברים כאלה, שצריך להתמודד איתם, ולא הם צריכים להתמודד איתם, הם צריכים לתת פתרון למדינה מבחינת השהות של האנשים.

ניר בראון: ככלל אנחנו מכניסים משפחה מעורבת, או משפחה חרדית, ביחד ואנחנו גם רוצים לשחרר אותם ביחד.

ניר בראון: אם ההורים עדיין חולים אנחנו לא נפצל ביניהם.

ניר בראון: אם ההורים הבריאו ויש עכשיו עוד שני ילדים שנשארו, קטנים, חולים, אז קופת החולים לרוב מוציאה מכתב שחרור כי אין שום סיבה בעולם שהילדים האלה, כמו שמלכתחילה הם לא היו נכנסים, הם יחזרו חזרה הביתה וימשיכו את האשפוז הביתי.

ניר בראון: אבל אז מתחיל תהליך שבו מתקיים שיח בין המשפחה לבין קופת החולים.

ניר בראון: כשמתקיים שיח בין קופת החולים לבין המשפחה אז יש החלטות שאני מקווה שהן נשארות מקצועיות, ואני אומר את זה בזהירות רבה.

ניר בראון: כל עוד אני לא מקבל מכתב שחרור אני לא משחרר בן אדם.

ניר בראון: אני משחרר על פי הדירקטיבה של קופת החולים.

ניר בראון: אני יכול לדחוף לעניין הזה, אני יכול להסביר, אני יכול להגיד שהמשפחה עברה כבר את העשרה ימים, אני יכול לצלצל בפעמון למה שצריך, אבל ככלל קופת החולים היא הגורם שמשחרר כמו שהיא הגורם שמאשר את הכנסתו פנימה.

משה אבוטבול: אני חייב רגע להגיד, אני לא חושב שזה מגיע לממדים כאלה, אני בטוח שיש סיבות אחרות.

משה אבוטבול: הנושא של השכרת דירה, לדעתי זה מאוד קטנוני בקטע הזה, כנראה שיש להם סיבות אחרות.

משה אבוטבול: אולי באמת רווחה כלכלית או דברים מהסוג הזה.

יפעת שאשא ביטון: עדיין, אבל הם לא לשכת רווחה.

יפעת שאשא ביטון: חייבים להשאיר אותם קורקטיים.

משה אבוטבול: אין בעיה, זה צודק, אבל השאלה איך אתם – למה זה מאריך את זה?

משה אבוטבול: למה לא ברגע מסוים, זה מגיע, זהו זה, החלמת, להתראות תודה?

משה אבוטבול: נותנים התראה יומיים: בעוד יומיים חזור לביתך.

איציק בר: זה מה שאנחנו עושים.

איציק בר: צריך לזכור שהמלונות האלה זה בעצם מתקן אשפוז לחולים קלים.

איציק בר: כמו שאתה לא מחליט עכשיו שאתה נשאר בבית חולים.

משה אבוטבול: רופא זורק אותך למחרת כי הם צריכים את המקום.

איציק בר: אמת.

ניר בראון: חבר הכנסת, אני אסביר לך את העניין בצורה יותר פשוטה.

ניר בראון: מלונות הבידוד, התאריך הוא נורא ברור, אתה נכנס ל-14 יום, הגעת ביום ראשון, בעוד שבועיים ביום ראשון אתה יוצא הביתה.

ניר בראון: במלונות ההחלמה התהליך הוא פשוט במרכאות, אתה הגעת ליום עשרה ימים מיום ה-PCR שלך, מיום בדיקת הקורונה, אם אין לך סימפטומים אתה משוחרר, אתה בריא.

ניר בראון: אם יש לך סימפטומים מוסיפים לך עוד שלושה ימים.

ניר בראון: שלושה הימים האלה צריכים לחלוף ללא סימפטומים.

ניר בראון: היו לך בתוך שלושה הימים עוד פעם סימפטומים עוד שלושה ימים.

ניר בראון: עכשיו מה קורה ביום התשיעי?

ניר בראון: יש משפחה עם 13 נפשות, שיהיו בריאים, שניים מהם אומרים שאין סימפטומים, פתאום שמונה יש להם סימפטומים, בדיוק אתמול יש סימפטומים, עכשיו הם מקבלים אוטומטית שלושה ימים תוספת?

ניר בראון: אוקיי, הגענו ליום ה-12.

ניר בראון: עוד פעם: שלום, קופת החולים, מה שלומכם?

ניר בראון: איך אתם מרגישים?

ניר בראון: יש סימפטומים?

ניר בראון: בוודאי, יש לנו חום, מאתמול אנחנו כולנו משלשלים.

משה אבוטבול: אבל אלה דברים שאפשר לבדוק, זה לא פה דבר ש - - -

ניר בראון: זו בדיוק הנקודה.

ניר בראון: אם ההחלטה נמצאת בידי האזרח, כלומר הדיווח הוא דיווח עצמי אל מול מה שהוא מדווח בעצמו, זה לא עניין.

ניר בראון: אני ביקשתי מקופות החולים, אל תיתנו לי שההחלטה תהיה בידיו, אם הבן אדם אמר שיש לו סימפטומים תשלחו רופא שיעשה לו בדיקת חום ויגיד אם כן או לא.

משה אבוטבול: כשרואים שזה מוגזם שמישהו אחר ייקח את ההחלטה.

ניר בראון: לא צריך שזה יהיה מוגזם, צריך שזה יהיה נורא ברור.

משה אבוטבול: רואים שזה משהו, או חשד לכאילו מין משחק כזה.

משה אבוטבול: אני גם בעד, אף אחד לא מחפש לנצל פה את העניינים.

משה אבוטבול: אם היה מקרה אחד כזה, או שני מקרים, אינני יודע, של השכרת דירה, זה - - -

ניר בראון: אבל בוא נשאיר את זה בזה כדי שלא נעשה לשון הרע סתם.

ניר בראון: יש כאן אנשים שיוצאים בצורה מסודרת.

משה אבוטבול: חבל להפיץ על מגזר שלם בגלל איזה אחד.

ניר בראון: לכן אני לא שם את זה ב – דרך אגב, זה לא מה שאמרנו.

יפעת שאשא ביטון: לא הפצנו, אנחנו רק מגדירים את המורכבות.

איציק בר: אף אחד לא מכוון למגזר מסוים.

איציק בר: בשבוע שעבר היה פה ביקור של יושב ראש הוועדה לפניות הציבור של הכנסת, חבר הכנסת טסלר, שהוא מגיע במקרה מהמגזר והצגנו לו את כל הדברים ואחרי זה הוא נסע לצפון וביקר בלביא ובכינר וראה את הדברים.

איציק בר: לפעמים יש מה שנקרא הטיה בתוך הציבור בהקשר של המגזר כי יש לנו יותר אירועים שמכוונים למגזר הזה, לצערי.

איציק בר: אני לא רוצה להשתמש בו בדוגמאות, לפעמים אנחנו מקבלים מכתבי תלונה של חברי כנסת מהמגזר שהמלון נפתח והמכתב מגיע עם התלונה, אנחנו אומרים: חבר'ה, אנחנו רק עכשיו פתחנו, כאילו על מה התלונה?

איציק בר: עוד לא נכנסו אנשים.

איציק בר: אני מקבל מכתב שהמלון מטונף והשירות וזה, ומשפחה איקס רוצה לעבור למקום – זה לא מתאים, זה גם לא מכובד.

יוליה מלינובסקי: זה לא נופש.

ניר בראון: ובכל זאת אני רק אומר, לא אמרנו שזה המגזר, יש לנו תופעות גם במגזרים האחרים, יש לנו התנהגויות של חוסר התנהגות ראויה של אלכוהול ומוזיקות וכאלה דברים אחרים.

ניר בראון: יש לנו הכול מהכול והכול בסדר ואנחנו מתמודדים עם הכול.

משה אבוטבול: מה זה תשלום סמלי שכתבתם?

ניר בראון: אמרתי שאלה האופציות שנכון לחוקק.

משה אבוטבול: אה, עוד לא חוקקתם את זה?

ניר בראון: לא, אני אומר שבן אדם שמגיע ליום ה-20 במקסימום שלו, או שהוא יילך הביתה, או שהוא יילך לבית חולים או שהוא ישלם.

ניר בראון: אני אומר, אם אתם רוצים שאני אתמודד עם 10,000 חולים בו זמנית אל מול היכולת שאני יכול לתת, זה מה שצריך לאפשר.

ניר בראון: כל בן אדם שהלך לפני מצבנו טוב.

יוליה מלינובסקי: כמה עולה - - -

יפעת שאשא ביטון: אתם משלמים גם 600 שקלים ללילה, 560.

ניר בראון: תלוי באיזה מלון.

יוליה מלינובסקי: 390 מיליון כל העסק הזה עולה עד עכשיו.

עמי דהן: עד עכשיו עלה 357 מיליון, נכון ליום ראשון, ועדיין לא שילמנו את החודש.

יפעת שאשא ביטון: התמחורים ללילה שונים ממתקן למתקן?

ניר בראון: בוודאי, תלוי במלון עצמו ובאיכותו.

איציק בר: תגיד משפט סיום ונצא לשטח.

ניר בראון: בפעם הקודמת בגל ראשון היינו עם 24 מלונות, 12 מלונות החלמה, 12 מלונות בידוד בגלל הסוגיה של השבים מחו"ל, היינו עם 2,860 חולים בשיא.

ניר בראון: פינינו ביום הכי טוב שלנו 450 אנשים.

ניר בראון: היום אנחנו עומדים, כמו שאמרתי לכם קודם, עם 23 מלונות החלמה, כמעט פי שניים מלונות החלמה, אנחנו נמצאים עם כמעט 5,500 חולים, אנחנו מפנים ביום 750 אנשים.

ניר בראון: כל הקפסיטי שלנו, ככה התנהלנו פעם.

ניר בראון: בעולים, עוד רגע אתם תראו את המתקן החדש שלנו.

ניר בראון: זה השבים מחו"ל.

ניר בראון: מילה אחת צריך להגיד, אני הולך להגיד את זה גם בוועדת החוקה, כשאני אחזור לשם, 55,000 אנשים שבו מחו"ל מה-1 באפריל, נכנסו אלינו למלונות 7,992, סך הכול 47 הלכו הביתה.

ניר בראון: האנשים שהגיעו אלינו מ-1 במאי, עזבו רגע את אפריל, מ-1 במאי עד ה-1 ביולי הגיעו אלינו 4,252 מבודדים.

ניר בראון: כמה מבודדים התגלו כחולים?

ניר בראון: מה ההערכה שלך, חברת הכנסת?

ניר בראון: כמה נראה לך שמתוך ה-4,252 שיישארו אצלי יתגלו כחולים?

יפעת שאשא ביטון: אני לא אומר לך אפס, אבל זה בפרופורציות - - -

ניר בראון: את ממש קרובה לזה, שניים, אני זוכר את השמות שלהם, כי זה כל כך אירוע מכונן.

ניר בראון: וזה אומר שהכלי הזה הוא לא אפקטיבי, לקחת את האנשים ולהחליט ששמים אותם - - -

משה אבוטבול: לכן הורידו את זה שזה לא יהיה דרך פה.

יפעת שאשא ביטון: העלות מול תועלת לא מוכיחים את עצמם.

משה אבוטבול: אני מבין שבגלל זה הוחלט שרוצים בידוד ביתי.

ניר בראון: אבל גם אלה שאין להם, אתה שאלת כאן קודם, האם אנחנו מתקן בידוד או מתקן אשפוז, התשובה בעניין הזה לא, אנחנו לגמרי מתקן רווחה, אנחנו לגמרי פותרים את בעיית העולים, אנחנו לגמרי פותרים את הבעיה שלמישהו אין איפה להיות.

ניר בראון: אגב, גם בעניינים של חולים יש לנו לא מעט אנשים שאנחנו מכניסים אותם ממש לא בגלל הקורונה, אלא בגלל עניין הרווחה.

ניר בראון: זאת אומרת שני אנשים חולים מתוך שישה ואני צריך להחריג אותם כי הסיפור הרווחתי שלו כל כך קשה שאתה אומר אוקיי, אין ברירה, כי אף אחד אחר לא עושה איתו כלום.

ניר בראון: וזה העניין.

ניר בראון: בסוף צריך להבין, אני לא מתקן כליאה ואני לא מתקן רווחה, וכשיש בן אדם שלא מסוגל להישאר בתוך הבית כי הוא יוצא החוצה והוא מתנהג בצורה לא ממושמעת, אז במקום שיהיה גורם אכיפה שיטפל בו אומרים: בוא תיקח אותו אליך למלון כי אצלך הוא לא ייצא.

ניר בראון: יש פה בעיה וחוסר הבנה אולי במשימתנו ולכן אני שם את הנתונים האלה.

ניר בראון: זה מה שהיה, 30,000 אנשים עברו אצלנו במערכת, 23,000 נקלטו במלונות עד כה.

ניר בראון: אלה המספרים שאתם רואים כאן, זו כמות האנשים שסירבו או ביטלו מסיבה כזו או אחרת או לא עמדו בקריטריונים.

ניר בראון: אנחנו סוג של מפעל, במרכאות, שמייצר פה תהליך מאוד מאוד משמעותי וכדאי שתראו אותו רגע בעיניים איך הוא עובד.

יוליה מלינובסקי: איך מתבצע הפינוי?

ניר בראון: בהסעות אמבולנסים או באוטובוסים.

יוליה מלינובסקי: בהנחיה של קופת חולים?

ניר בראון: לא.

ניר בראון: קופת החולים, כשהיא הזינה אותו במערכת, אתם תראו את זה עכשיו כשנגיע למשל"ט, וזו נקודה שכן חשוב להגיד עליה מילה.

ניר בראון: נעשה את שם, אתם תראו את זה.

יוליה מלינובסקי: אבל היה סיפור עם פינוי של בחורה בירושלים, שנהג סירב לפנות אותה.

ניר בראון: הוא לא סירב, הוא לא סירב לגמרי.

ניר בראון: אתם לא בקיאים בנתונים, אבל הוא לא סירב.

ניר בראון: זה היה אירוע אחר.

ניר בראון: היה שם בן אדם חרדי בתוך האמבולנס, היא עלתה עם גופיה, הוא שאל אותה אם אפשר לא לעלות, היא אמרה לו: אין בעיה, אני אחכה לאמבולנס הבא, כי מיד שלחו לה אמבולנס אחר.

ניר בראון: יש הקלטה שהיא מודה על זה שטיפלו בה כמו שצריך.

יוליה מלינובסקי: זו חברה פרטית שאתם - - -

ניר בראון: אבל זה נחמד שמוציאים את זה אחרת.

יפעת שאשא ביטון: כי כל מה שקשור לצניעות יוצא מפרופורציות כל הזמן.

איציק בר: אבל מתוך ה-23,000 אז את מדברת על מקרה אחד.

איציק בר: זה בסדר, זה החיים.

משה אבוטבול: אבל צריכים לטפל בכל דבר.

יוליה מלינובסקי: אבל אני שאלתי שאלה מאוד ספציפית.

יוליה מלינובסקי: נושא הפינוי, איך מתבצע.

ניר בראון: אז אנחנו נסביר לך שם, את תראי בעיניים.

יוליה מלינובסקי: הבנתי שמי שבא מחו"ל זה דרך שדה התעופה, רשות האוכלוסין וההגירה, נכון?

ניר בראון: לא, אני גם אסביר לך את זה.

יעקב מנדלוביץ: רק מילה, כי אתם ועדה חשובה מאוד בכנסת ואנשים מסתכלים על מה שאתם עושים, אז מבחינה רפואית חשוב לי להסביר משהו.

יעקב מנדלוביץ: אני מייצג את הרפואה כאן במשל"ט, אנחנו אלה שמתשאלים את האנשים, אני גם חבר בוועדה של פרופ' רוני גמזו ויושבים שם הרבה שעות, כולל לתוך הלילה ועד הבוקר ואני רוצה לומר לכם שבעצם האירוע הזה הוא אירוע שאין לאף אחד מנדט על השכל ועל הידע, זה הכול עניין של ניסוי וטעייה.

יעקב מנדלוביץ: גם במחקרים שאנחנו עושים, עם כל המתחקרים בבריאות הציבור, קשה מאוד להוכיח, ואתם ראיתם את זה בעצמכם, איפה זה קרה ואיך זה קרה.

יעקב מנדלוביץ: קשה מאוד להגיע לחקר הזה.

יעקב מנדלוביץ: מה שאני רוצה לומר, שמה שעושים כאן, שזה בעצם ניתוק של הבן אדם מתוך המקום שבו הוא גר, אתה קוטע את שרשרת ההדבקה וצריך להמשיך את זה וזה חשוב מאוד.

יפעת שאשא ביטון: זאת הקטיעה האמיתית, נכון, דיברנו על זה.

יעקב מנדלוביץ: יש פה מערכת מעולה, אני איש מילואים, מערכת מעולה, עם קבלת החלטות, עם סדר, אתם תראו, באמת לתפארת מדינת ישראל.

יעקב מנדלוביץ: אני חושב שזה משהו שבאמת עוצר את התפשטות המחלה ונכון להמשיך איתו.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שהצבענו עליו, אגב, כל השיח שלנו היה תיגעו בעניין האמיתי והעניין האמיתי זה להוציא החוצה מהקהילה את כל אותם מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: אגב, 67% נדבקים - - -

איציק בר: חברת הכנסת, שלושתם הם אנשי מילואים ואלה אנשים שחצו כבר את קו ה-100 ימי מילואים, אנשים שעצרו את העיסוק שלהם באזרחות והתגייסו למשימה.

יפעת שאשא ביטון: יישר כוח.

יפעת שאשא ביטון: (בסיור)

ניר בראון: בעצם כך אנחנו שולטים על התהליך עצמו.

ניר בראון: יש לנו כאן את כל מה שמחובר בצורה ישירה למשרד הבריאות.

ניר בראון: אנחנו יכולים לדעת בכל רגע נתון כמה חולים יש, באיזה עיר חולים.

איציק בר: זו מערכת של פיקוד העורף, זו מערכת שנבנתה ייעודית לאירוע הזה של הקורונה.

איציק בר: כל מה שאתם רואים כאן נבנה על ידי הפיקוד ובעצם מוזן על ידי גוף שלם בתוך הפיקוד שמזין את כל הנתונים האלה.

ניר בראון: אני יכול להראות פה בחתך של כל הערים האדומות, אפשר לראות את כל מי שכרגע היא עיר אדומה וגם את הערים הכתומות ואני יודע במה אני צריך להתמקד.

ניר בראון: אם עכשיו אני רואה שיש לי כאן את יישוב חשמונאים, שאמנם נוספו רק אפס, אבל אני יכול לראות באמת את אחוז הבדיקות אל מול האנשים שהתגלו כחולים ולדעת במה אני צריך להתמקד.

ניר בראון: נכון להבוקר אנחנו התמקדנו במרחב של המגזר הערבי באזור ואדי ערה כי רצינו לפנות משם, לתת שם פוש, ואנחנו עוסקים במגזר החרדי ויש עוד מקומות נוספים שאנחנו צריכים לטפל בהם כדי להגיע למצב שאנחנו באמת מטפלים בדחוף מעבר לעובדה שיש - - - להתעסק כמובן בכל שאר הארץ, אבל יש מה שנקרא משהו שמקבל עדיפות ראשונה ושנייה.

ניר בראון: המספרים שאתם רואים כאן, אמרנו 30,000 איש היו במערכת.

ניר בראון: דיברנו על זה קודם, כמה היו אצלנו במלונות ומה קרה איתם.

ניר בראון: יש כאן תאריך, מהרגע שהבן אדם נכנס כחדש הוא נכנס לתוך המערכת.

ניר בראון: כל מה שקורה מכאן אחורה, מה שהסברתי בעל פה, אני לא יודע על קיומו, אני יודע עליו רק כאן.

ניר בראון: נכון לעכשיו יש 26 אנשים חדשים במערכת, איך שהם נכנסים הם מיד עוברים הלאה.

ניר בראון: התחלנו את הבוקר באפס ואנחנו מסיימים את היום באפס, דהיינו זה אומר שאנחנו באמת מפנים את כל מי שנכנס תוך 24 שעות.

ניר בראון: אני רוצה להסביר.

ניר בראון: בן אדם נכנס לכאן, יכול להיות שהוא יעבור לבירור בקופת חולים, זה הסטטוס הזה שנקרא טיפול בקופת חולים, כי אמרנו שעכשיו או שיש לו איזה בעיה רפואית שאיננה מאפשרת לו להגיע לתוך הסיפור הזה.

ניר בראון: הטיפול ביקל"ר.

ניר בראון: זה שיח שאני פותח אותו רגע בסוגריים, אנחנו עובדים כאן עם שני יקל"רים, בבני ברק ובירושלים, שהם מטפלים באוכלוסיות האלה כי היתרון היחסי שלהם בלתשאל את האוכלוסייה הזאת הוא טוב יותר מהיתרון היחסי שלי.

ניר בראון: הם יודעים לחיות את השטח, הם יודעים לאגד אותם כמה שיותר מהר.

ניר בראון: אני שולח להם כמובן את ההיסעים ואת כל מה שנדרש ומפנה אותם לבתי המלון כמה שיותר מהר.

ניר בראון: זה כרגע מטפלים בחבורה הזו.

ניר בראון: יש כאן 76 אנשים שכרגע ממתינים לשינוע.

ניר בראון: זה אומר שכבר חיברו להם הסעה שאמורה להגיע אליהם, בשעה שתיים, בשעה שלוש.

ניר בראון: לצערנו או לשמחתנו, כל אחד איך שירצה, לכל אחד יש המון בקשות: אל תבוא בעשר, תבוא בשעה חמש, הילד רגע משחק, הילד בחוג, טה טה טי, טה טה טה, בסוף איכשהו אנחנו - - -

משה אבוטבול: זה לא אומר שלפנות ערב זה יהפוך להיות 50 כי נכנסות בקשות חדשות, בקשות לשינוי?

משה אבוטבול: בממתין לשינוע.

ניר בראון: הדבר הזה עוד רגע יעבור לשינוע.

ניר בראון: כאן זה אומר שחיברו לו אוטו.

ניר בראון: כשהאמבולנס יאסוף אותו זה יהפוך לכאן.

ניר בראון: כשהוא יגיע למלון, תפרוק אותו במלון ואז זה ייקלט במלון.

משה אבוטבול: כן, אבל במקביל ייכנס לך ממתין לשימוע אחר שטיפלתם מה-26.

ניר בראון: בוודאי, מפה או מפה.

ניר בראון: בוודאי.

משה אבוטבול: הטבלה הזאת - - -

ניר בראון: כל הזמן עולה.

איציק בר: זו הפעולה של המקום הזה.

ניר בראון: נכון לבוקר קלטנו ביממה הקודמת, משש עד שש, 740 ומשהו אנשים וגם שחררנו 740 ומשהו אנשים.

ניר בראון: אתה צריך להבין שאנחנו מתעסקים גם בלהוציא.

ניר בראון: יש אוכלוסיות מסוימות, משפחות מרובות ילדים, אני לא אומר להם: טוב, תעלו משניר או מהחרמון או מרוח גלילית בגורן, אני אומר להם: טוב, אתם בריאים, להתראות, שלום .

ניר בראון: איך יילכו 13 נפשות עם פקלאות ואופניים ומזוודות?

ניר בראון: מחברים להם הסעה ומוציאים אותם.

ניר בראון: זה גם תהליך שאנחנו מתעסקים בו, זה גם חלק מהתפוקות שאנחנו מייצרים כאן בתוך התהליך הזה.

ניר בראון: אלה הדברים שאנחנו מטפלים בהם, כמובן שהמערכת הזאת יכולה לתת לי כל מיני חיתוכים שאני רוצה.

ניר בראון: אני יכול לראות לפי קופות חולים, אני יכול לראות לפי ערים, אני יכול לראות איזה גילאים יש לנו.

ניר בראון: בכל רגע נתון אפילו ברמה של פר מלון, כל דבר שאני רוצה ואלה הנתונים שמופיעים לנו במערכת.

ניר בראון: אפשר גם להיכנס ולראות חיתוכים בתוך המלון עצמו, וזה מה שאנחנו מתעסקים.

משה אבוטבול: המלונות ניתנים גיאוגרפית?

משה אבוטבול: יש החלטה גיאוגרפית בנושא?

משה אבוטבול: כלומר מי שקשור באזור ירושלים ייקחו אותו לירושלים?

ניר בראון: זה מתחיל בזה שקודם כל פרסתי כאן את המלונות, אלה המלונות שאנחנו מחזיקים במלונות ההחלמה ואלה מלונות הבידוד.

ניר בראון: המלונות פרוסים מבאר שבע וערד ועד מבואות החרמון.

ניר בראון: החלוקה שאנחנו רוצים לייצר זה קודם כל לפי כשרות, זו החלוקה העיקרית שאנחנו עושים, מלון חרדי ומלון כללי.

ניר בראון: מלון שיש לו אופי חרדי, כשרות חרדית, זו החלוקה היחידה שאנחנו עושים אותה דיכוטומית.

ניר בראון: הדבר השני זה כמובן פריסה גיאוגרפית, דהיינו מלון לאונרדו באר שבע אני אשאף לקחת את האנשים שגרים בדימונה, באר שבע וכן הלאה ואני אשים אותם שם, למה?

ניר בראון: כי בן אדם ששוהה בתוך המלון 20 יום רוצה שמישהו יביא לו חבילה, שיחליף לו משהו, כזה דבר, אני לא אתחיל לפרפר אותו למקום אחר.

ניר בראון: החבר'ה במגזר החרדי, פה יש דווקא ראייה אחרת.

ניר בראון: החבר'ה מירושלים או מבני ברק וכן הלאה אוהבים לבוא לצפון, למרות שיש גם מלונות חרדיים במרכז, אבל זה נראה להם משהו יותר נחמד.

ניר בראון: דווקא חבר'ה מהצפון, טבריה, צפת וכן הלאה, רוצים להישאר בצפון, לא רוצים לרדת דרומה.

ניר בראון: אבל אנחנו באמת פרסנו את זה באופן כזה ש - - -

משה אבוטבול: אז עמי עובד קשה יותר בצפון, לא?

עמי דהן: יחסית למלונות, כשאתה רוצה מלון אתה קודם כל צריך להיות במרחב, אנחנו מנסים לעשות - - -

יפעת שאשא ביטון: מה זה החלוקה של האדום, צהוב, ירוק?

ניר בראון: מעל 20% הופך להיות צהוב, מעל - - -

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, רציתי לדעת מה ההגדרות.

ניר בראון: זו כמות המיטות הפנויות כרגע, על כל כלל המלונות.

ניר בראון: זו כמות האורחים במלונות הבידוד וזו כמות המיטות, אבל צריך - - -

משה אבוטבול: אבל כשאתה מחבר את המיטות ואת הפנויים אתה מגיע ל-10,000 שדיברנו בערך.

משה אבוטבול: קח את זה ואחד לפניו, שני הירוקים, 2,600 - - -

ניר בראון: אתה מדבר את כל זה ביחד?

משה אבוטבול: לא, אני מחבר רק את הירוקים, אמרת מיטות פנויות 2,007.

ניר בראון: לא מיטות פנויות.

ניר בראון: כמה אורחים יש כרגע?

ניר בראון: ביחד - - -

משה אבוטבול: מה זה ביחד?

משה אבוטבול: מה זה הסגולים האלה?

ניר בראון: זה וזה, המבודדים, זה ועוד זה נותן את זה.

משה אבוטבול: קח את השדה ימינה אתה מגיע כמעט ל-10,000.

ניר בראון: אמרתי, הרעיון המסדר, אני יודע לעמוד ב-10,000 מיטות אבל אני ארצה לדעת בו זמנית.

ניר בראון: אני יודע להכיל כרגע 10,000 אורחים בו זמנית.

יפעת שאשא ביטון: זה מספר האורחים שניתן לקלוט.

יפעת שאשא ביטון: אתה חיברת את השוהים עם - - -

ניר בראון: לא, הוא שואל אם אני יודע להיות בזה, התשובה היא כן.

יפעת שאשא ביטון: כן, זה ברור, אבל החיבור של הרובריקות האלה - - -

משה אבוטבול: עדיין יש לך 3,000 מקומות - - -

ניר בראון: כרגע אני עם 6,200 אורחים, אני יודע להגיע ל-10,000, יש לי את המיטות מוכנות.

ניר בראון: אבל צריך לדעת ש-10,000 בו זמנית, צריך להבין, אם עכשיו יש לי 10,000 מהמגזר החרדי לא תהיה ברירה אלא לפתוח כנראה מלון נוסף ל-30 שדיברתי עליהם קודם כי יכול להיות שיש לי יותר אורחים מהמגזר הזה ופחות מהמגזר הזה.

ניר בראון: אז כל הזמן אני שומר על האיזונים האלה.

איציק בר: זו בדיוק המשימה של המשל"ט.

משה אבוטבול: זה לא הכול צבוע בצבע אחד.

ניר בראון: אתה יכול לראות כאן לפי התפוסה.

ניר בראון: אתה רואה שהמלונות האדומים זה בעיקר המלונות החרדיים.

ניר בראון: אתה רואה את השלושה האלה, אלה מלונות כלליים.

ניר בראון: דווקא פה אין לי, למה?

ניר בראון: כי כששחררנו עכשיו בגל הגדול שהיה לנו ביום חמישי, נכנס המכתב של עשרה ימים, אמרת לאנשים: תקשיבו, אתם בריאים, תוך דקה בני דן, גבעת חביבה, זה חדש, הם מיד יצאו, כי הם רצו לחזור חזרה למעגל העבודה ולחזור הביתה.

ניר בראון: במקומות האחרים היה יותר אתגר.

משה אבוטבול: אמרתי לך, בגלל המורכבות, משפחות ברוכות ילדים.

ניר בראון: בסדר, לא שפטתי, אמרתי.

יוליה מלינובסקי: זה משהו שרציתי לשאול, כבר קיבלתי פה תשובה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו יודעים לפענח את הנדבקים לפי אזורים בערים הגדולות למשל, שאנחנו נוכל לדעת את השכונה?

ניר בראון: ודאי.

ניר בראון: אם אני אכנס לירושלים את תוכלי לראות את זה ברמת השכונות.

איציק בר: המערכת הזאת יודעת לתת לי תמונת מצב מה קורה בכל רשות, כמה חולים, כמה יצאו למלונות.

יוליה מלינובסקי: ראשי רשויות מחוברים לזה?

איציק בר: הפיקוד בנה את המערכת הזו בתקופת הקורונה, כל ראש רשות מקבל - - -

משה אבוטבול: מקבל את החתכים האלה ששייכים אליו.

יוליה מלינובסקי: הדבר הזה יעזור לך לכל אירוע אחר.

יוליה מלינובסקי: אם בנית כבר מערכת זה יעזור לך - - -

איציק בר: כל ראש רשות קיבל את הדשבורד הזה.

יוליה מלינובסקי: אם מחר תהיה רעידת אדמה או משהו אחר זה כלי.

איציק בר: כן.

איציק בר: היופי במערכת הזו שהרשות לא נדרשת לעשות כלום.

ניר בראון: הנה, את רואה?

ניר בראון: אני יכול לראות את זה ברמה של השכונות, איפה יש לי מצב אדום.

ניר בראון: זה מראה במזרח ירושלים כרגע.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת ב רמת הרשות אם יש לי התפרצות בשכונה מסוימת, עיר כמו חולון, לצורך הדוגמה, שאני גרה שם, יש לי ב - - - התפרצות, זה לא אומר שכל ה-200,000 צריכים להיות ב - - -

איציק בר: זה לא היה בגל הראשון לרשויות, בנינו את זה, הטמענו את זה ברשויות.

עמי דהן: הוא מראה לך אפילו היום כמה עלו חולים באותו מקום.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: זה כלי מצוין.

יוליה מלינובסקי: זה נותן את האינדיקציה.

יוליה מלינובסקי: אתם בקשר טוב עם ראשי הרשויות?

יוליה מלינובסקי: הם משתפים פעולה?

ניר בראון: בוודאי.

ניר בראון: מחוז ירושלים אחראי - - -

איציק בר: אנחנו מאמנים את הרשויות.

איציק בר: פיקוד העורף אחראי על הכנת הרשויות לחירום.

איציק בר: כמו שאנחנו מכינים אותם לחירום אנחנו תומכים אותם באירועי חירום.

איציק בר: הקשר עם ראשי הרשויות הוא קשר הדוק.

יוליה מלינובסקי: בכל רשות יש קצין מקשר?

איציק בר: בכל רשות יש יחידה שלמה שנמצאת ברשות בחירום, גם חירום בשגרה וגם במצב של מלחמה.

יוליה מלינובסקי: מאוד חשוב, כי אנחנו מאמינים שמה שינצח זה הנושא של השלטון המקומי, קופות חולים, אתם, זה השילוב.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית.

איציק בר: כן, זה בדיוק מה שקורה.

איציק בר: אתם רואים גם מצב שהמשל"ט פה נתן לחלק מהרשויות, כמו שהוא נתן לבני ברק, אמצעים והוא עושה את האופרציה שהמקום הזה עושה.

איציק בר: הוא קיבל אמצעים לשנע, הוא קיבל מקומות במלונות והם עושים את כל הפעולה באופן עצמאי.

איציק בר: הם מתחקרים את האנשים שלהם והם משנעים אותם מול האמצעים שנתנו.

יוליה מלינובסקי: ומה אתם עושים עם הפזורה בדואית?

יוליה מלינובסקי: הבלתי חוקיים?

איציק בר: גם, גם.

איציק בר: אותו דבר.

ניר בראון: מרכזים מאמץ, שמנו להם מלון במרחב שלהם.

יוליה מלינובסקי: יש מלון נפרד?

ניר בראון: לא נפרד, קרוב אליהם.

ניר בראון: יש במלון הזה גם יהודים וגם בדואים, אבל קירבנו להם את המלון וזה אפשר - - -

יוליה מלינובסקי: אבל בפזורה הבדואית עם מי אתם בקשר?

יוליה מלינובסקי: כי אין שם ראש רשות.

יפעת שאשא ביטון: יש שם ראשי רשויות.

יוליה מלינובסקי: זה כאילו לא חוקי.

יפעת שאשא ביטון: יש ראשי רשויות, עבדנו איתם ב - - -

איציק בר: הפזורה הבדואית מחולקת לרשויות.

איציק בר: זה שעכשיו הבתים הם לא מוסדרים, אבל - - -

יוליה מלינובסקי: לא, זאת אומרת אתם מצאתם את הכתובת, הכול בסדר.

יפעת שאשא ביטון: כן, יש שם קבוצה דווקא מאורגנת.

איציק בר: ודאי, חורה, כסייפה.

עמי דהן: יותר מזה, בגל הראשון, שהיה לנו לפני החגים, כשאנשים היו בבית, אז יש עוד משימה שהרמ"ט אחראי עליה, זה חלוקת מזון כמעט לכולם.

עמי דהן: אז הגענו גם לבתים האלה, גם בפזורה.

יוליה מלינובסקי: גם עכשיו אתם מחלקים?

יוליה מלינובסקי: ממשיכים לחלק?

איציק בר: לא.

איציק בר: אנחנו ערוכים לחלק, אנחנו בעיקר נערכים למצב שיוכרז סגר על אזור מסוים.

משה אבוטבול: רק בסגרים.

משה אבוטבול: אגב, מי מזין פה את כל הטבלאות?

משה אבוטבול: כל החדרים פה למטה?

איציק בר: כן.

ניר בראון: גם דרך המלונות.

ניר בראון: לכל מלון יש - - -

יוליה מלינובסקי: בגל הראשון כשהיה סגר אתם חילקתם לאנשים המבוגרים.

עמי דהן: יש רב סרן בכל מלון, או סגן אלוף, ויושבים שם 12 איש, כולם מעל גיל 25 ומעלה, לא חיילים סדירים, כדי שהם יהיו 90% פסיכולוגים לאוכלוסייה, בדילמות, בבעיות שעולות.

משה אבוטבול: יישר כוח, תבורכו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לומר תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: מרשים מאוד, ההרגשה שאנחנו בידיים טובות.