ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 113, 2020-08-12 09:30

<< אורח >> משה שגיא: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

<< אורח >> משה שגיא: אני מקדם בברכה את שר החינוך יואב גלנט, שלראשונה נמצא בוועדת הכספים.

<< אורח >> משה שגיא: זה כבוד בשבילנו.

<< אורח >> משה שגיא: אנו עושים פה עבודה קשה, ולא תמיד יש הכרת הטוב כלפי ועדת הכספים.

<< אורח >> משה שגיא: לפעמים אנחנו צריכים להתאמץ ולעשות דברים שלא עולים בקנה אחד עם מה שאנשים מצפים שנעשה.

<< אורח >> משה שגיא: התפקיד שלנו הוא לפקח על עבודת הממשלה, להעביר את החקיקה לאחר שהממשלה מקבלת החלטה או גם בהצעות חוק פרטיות – אנו צריכים לדון בעניין, וזה המקום היחיד שאתה יודע מה הדיון.

<< אורח >> משה שגיא: בממשלה אתה לא יודע.

<< אורח >> משה שגיא: בממשלה זה סגור.

<< אורח >> משה שגיא: פה אתה יודע.

<< אורח >> משה שגיא: כל מי שיש לו נגישות לעניין, מקבל זכות דיבור, כל מי שנמצא, כולם רואים את זה.

<< אורח >> משה שגיא: יש מקרים בודדים שבהם אנחנו עושים ועדה חסויה, אבל זה על-פי החוק.

<< אורח >> משה שגיא: זה לא המקרים הללו.

<< אורח >> משה שגיא: ברוב מוחלט של המקרים, הדיונים הם פתוחים.

<< אורח >> משה שגיא: אנחנו נמצאים בתקופה מאוד קשה מבחינתנו כוועדת כספים; מבחינתנו כאזרחים, אבל כוועדת כספים זו מציאות שלא מתקבלת על הדעת.

<< אורח >> משה שגיא: מבחינתי, זה דבר שאני על סף התפוצצות עם הדבר הזה, כי אין תקציב כל כך הרבה זמן, ואנחנו כל הזמן עושים טלאי על גבי טלאי.

<< אורח >> משה שגיא: אני מרגיש את עצמי לא לעניין, גם דברים שאני מייצג אותם, שהם תלויי תקציב – אני לא בעניין.

<< אורח >> משה שגיא: על מה אני יושב פה?

<< אורח >> משה שגיא: אתם הממשלה.

<< אורח >> משה שגיא: תעשו תקציב – חד-שנתי, דו-שנתי, עשר-שנתי אבל תקציב.

<< אורח >> משה שגיא: אי-אפשר כך לחיות.

<< אורח >> משה שגיא: אנחנו כל הזמן מעלים פה דברים, והוועדה, אנחנו כתובת לכל מיני דברים שאנשים פונים בדברים חיוניים מאוד, והנושאים החברתיים הכי חשובים של מדינת ישראל.

<< אורח >> משה שגיא: אנחנו לא יכולים לעשות כלום.

<< אורח >> משה שגיא: אין תקציב.

<< אורח >> משה שגיא: אני מקווה, אדוני שר החינוך – אתה שר בכיר בממשלה, שהעניין הזה יסתיים.

<< אורח >> משה שגיא: שיהיה תקציב.

<< אורח >> משה שגיא: זה בלתי-אפשרי.

<< אורח >> משה שגיא: גם כל הנושאים האלה שאנחנו מעלים כאן.

<< אורח >> משה שגיא: הנוהג שבוועדה, אדוני השר, לפני שנתחיל - יש שניים שביקשו הצעה לסדר.

<< אורח >> משה שגיא: חברת הכנסת תהילה לא נמצאת, אז מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אדוני השר, ברוך הבא.

מיקי לוי: אדוני יושב-הראש, אנחנו מתכנסים כאן הבוקר להגדלת הגירעון בפעם הרביעית, כי אין תקציב מדינה.

מיקי לוי: זה אולי נראה בדיון של עמוד וחצי אבל הגירעון כבר חצה את סוף יולי, 70 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: יש פה מרוץ מטורף לחלוקת כסף ללא תקציב, וזה תמרור אזהרה גם עבורנו, עבור הוועדה הזו שאחראית על כל העניין.

מיקי לוי: הגירעון הזה הוא לא כסף משמיים.

מיקי לוי: ההלוואות של מדינת ישראל בעקבות זה שאני מעריך, שדירוג האשראי של מדינת ישראל יירד.

מיקי לוי: מה לעשות - בהיעדר תקציב שנה וחצי, בהיעדר תקציב עם הממשלה הזאת מאז שקיימת, כמעט שלושה חודשים, דירוג האשראי של מדינת ישראל יירד, והמיליארדים שנשלם עבור החובות הללו, עבור ההלוואות שניקח עכשיו יהיו חסרים פה בהמשך.

מיקי לוי: זה חלוקת כסף מטורף, זה לא תקציב, זה תמרור אזהרה גם עבורנו כוועדה.

מיקי לוי: אנו מאשרים לממשלה להתנהל ללא תקציב כמעט שלושה חודשים.

מיקי לוי: יש פה חקיקה שמאפשרת את אותה קופסה אוצרית.

מיקי לוי: זו קופסה גירעונית, שלא יהיה ספק, וזה כלי לעקיפת הכנסת.

מיקי לוי: אישרנו פה מאז מרס מעל 80 מיליארד שקלים לסיוע למשק ולציבור, ולפי הדוח של הממ"מ שהונח אתמול על שולחננו, וטרחתי לקרוא אותו – התקציב הזה מומש רק ב-38%.

מיקי לוי: יש סעיפים שהם בתת-ניצול של פחות מ-10%.

מיקי לוי: למשל, הלוואות לעסקים בסיכון – 8%, מענקי עידוד לתעסוקה – פחות מאחוז, סיוע לחיילים משוחררים – 6% ועוד.

מיקי לוי: אנחנו מאשרים עוד ועוד תקציבים, אבל הם לא מועברים למי שצריך אותם.

מיקי לוי: האבטלה גדולה - 900,000 איש, העסקים קורסים, המצוקה גדולה והתוכניות החינוכיות נסגרות.

מיקי לוי: הסכם האחיות מתברר ככזה שלא מתוקצב והמצב מסוכן.

מיקי לוי: במאי אישרנו פה מענקי עידוד תעסוקה, פה בוועדה.

מיקי לוי: לא רק שיש קושי לממשם, אלא שבמסגרת אותם דיונים מתחייב האוצר, לבקשת הוועדה, להקצות עוד 500 מיליון שקלים לטובת המעסיקים.

מיקי לוי: התחייבו פה בוועדה, לפי קריטריונים שהם יקבעו.

מיקי לוי: ארבעה חודשים חלפו, וכלום לא קרה.

מיקי לוי: כלום.

<< אורח >> משה שגיא: עכשיו יש תוכנית של הממשלה כן להביא את זה.

<< אורח >> משה שגיא: אבל אתה צודק.

<< אורח >> משה שגיא: זה עבר למשהו אחר.

מיקי לוי: ארבעה חודשים לא ראיתי את הכסף הזה.

מיקי לוי: אין חקיקה, אין קריטריונים, אין חלוקה, אין הקצאה.

מיקי לוי: יש עוד הבטחה לוועדת הכספים שהופרה.

מיקי לוי: היום, אדוני, הגשתי לך הסתייגויות.

מיקי לוי: אני הולך להצביע נגד – על החוק הזה, אלא אם כן הדרישה שלי תתקיים.

מיקי לוי: הוא חוק חינוך.

מיקי לוי: אני דורש הגדלת המסגרת בעוד 100 מיליון שקלים לטובת תנועות הנוער, 15 מיליון שקלים.

מיקי לוי: זה חינוך.

מיקי לוי: זה לא גחמה שלי.

מיקי לוי: לתוכנית היל"ה, הילדים שזו התחנה האחרונה שלהם לפני פשע.

מיקי לוי: אני מכיר אותם.

מיקי לוי: 40 מיליון זה מה שהיה להם בתקציב הקודם.

מיקי לוי: אני לא דורש פתאום משהו מכוכב לכת אחר.

מיקי לוי: אני רק מבקש לתקצב אותם לפני שהם יתמוטטו.

מיקי לוי: הגשתי לך הסתייגויות.

מיקי לוי: ועוד תוכנית קרב, זו התוכנית שנותנת סיוע לתלמידים שאין להם כסף לשלם, 48 מיליון.

מיקי לוי: אני קורא לכם, אופוזיציה, קואליציה, זה הילדים שלנו.

מיקי לוי: אין פה עניין פוליטי, אין פה עניין מפלגתי.

מיקי לוי: יש פה עניין לאומי שקשור לחינוך.

מיקי לוי: אני קורא לכם לתמוך בהצעה שלי לתוספת 100 מיליון שקל עבור דברים שנמצא את הילדים שלנו מחוץ למסגרות שלהם.

מיקי לוי: אני קורא לחבריי להצטרף אליי בדרישה הזו ל-100 מיליון.

מיקי לוי: תזכרו שאני הצטרפתי אליכם בדרישות הרבה פחות מורכבות.

מיקי לוי: 100 מיליון שקלים תוספת.

<< אורח >> משה שגיא: תודה.

<< אורח >> משה שגיא: השר נמצא כאן.

<< אורח >> משה שגיא: לפני שניתן את השאלות ונקיים את הדיון, אני מבקש שהשר יאמר את דברו.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה, אדוני השר.

יואב גלנט: שלום לכם ובוקר טוב.

יואב גלנט: ראשית, אני מודה לך, חבר הכנסת גפני, לא רק על שהזמנת אותי לכאן אלא על האופן שבו לאורך שנים אתה מוביל את הוועדה הזאת.

יואב גלנט: אין לי הזדמנות לומר את זה כל יום, כי איני נמצא פה כל יום, אבל אני מודע לחשיבות ולערך של המקום הזה, בעיקר בתקופה הזאת.

יואב גלנט: לכן אני שמח להיות פה.

יואב גלנט: אני מזכיר לכולם, בעיקר בעת הזו, את האמירה של אפרים קישון שאמר: בשביל לקבל הלוואות צריך קשרים.

יואב גלנט: כדי להחזיר הלוואות, צריך כסף.

יואב גלנט: אנחנו מבינים את זה.

יואב גלנט: אנחנו צריכים משאבים.

יואב גלנט: הבאנו בפני הממשלה ובפני מליאת הכנסת בקריאה ראשונה הצעה שמבחינתנו, מייצרת איזון ראוי בין הצורך החינוכי, הצורך הבריאותי והצורך הכלכלי.

יואב גלנט: הצעתנו המקורית שהוגשה לאוצר ולמשרד הבריאות היתה של 9 מיליארד שקלים כי כללה גם את פיצול הגילאים הנמוכים החל מכיתות הגן דרך א' וב'.

יואב גלנט: הדבר הזה, אחר דיונים מעמיקים של משרד הבריאות, הוחלט שאין צורך שתלמידי הגנים ותלמידי א' וב' יפוצלו.

יואב גלנט: החיסכון בכוח אדם ובדברים אחרים בסך 5 מיליארד שקלים בתהליך הזה שעשה משרד הבריאות והצהיר מפורשות שזה מחוץ לצרכים – עד כיתה ב' כולל לומדים במתכונות רגילות – מדובר בהרבה מאוד תלמידים, והחל מכיתה ג' אנו צריכים פתרונות.

יואב גלנט: הפתרונות האלה משתרעים על ארבעה תחומים עיקריים: הראשון, שעלותו 2.6 מיליארד שקלים, זה פיצול כוח אדם – כ-13,000 עובדי הוראה ותומכי חינוך, שלמעשה יתגברו את כיתות ג' וד', שבהם אנחנו חוצים כיתות של 35 לשני חלקים.

יואב גלנט: זה הממד הראשון.

יואב גלנט: את ג' וד' אנו מפצלים.

יואב גלנט: אנו נותנים להם ללמוד במרחבי הלימוד של ה' ו-ו', וכדי לשכפל את זה אנחנו צריכים 13,000 אנשי סגל נוספים – חציים יהיו מתוך מערך ההוראה דרך הגברת משרות מ-50% ל-100% או ל-120%, ודרך גיוס מורים מוסמכים נוספים.

יואב גלנט: זה ייעשה דרך משרד החינוך.

יואב גלנט: חלקם יבוא דרך השלטון המקומי ואז מדובר על 6,500 אנשים, שקבענו בקול קורא מה הסטנדרטים שראויים כדי שיוכלו לעבוד עם תלמידים - השכלה וגם כדי להוריד את האבטלה במשק.

יואב גלנט: זה היה חלק מהשיקול של שר האוצר ושלי, ואני מודה מאוד לשר האוצר על כל התהליך ועל העבודה המשותפת.

יואב גלנט: זה עבד בצורה מתואמת לחלוטין ולמעשה כבר יש לנו מעל 10,000 פניות של אנשים שרוצים להיכנס לתחום הזה, ובהם אנשים, למשל, מדריכי תיירים מובטלים כי אין תיירות, אבל הם בוגרי תואר ראשון, יודעים לעבוד עם קהל וכדומה.

יואב גלנט: הם ייכנסו למערכת.

יואב גלנט: אנחנו נותנים את תהליך הגיוס הזה לעשות בערים, כלומר קבלני הביצוע שלנו הם ראשי הערים, מנהלי מחלקות החינוך והגופים המייעצים להם.

יואב גלנט: זה מהווה חלק ארי מהסכום – 2.6 מיליארד שקלים.

<< אורח >> משה שגיא: שלשום היה פה דיון שיש מחסור בכיתות לימוד.

<< אורח >> משה שגיא: כלומר יש מקומות שתרצה לפצל, ויהיה לך עובד הוראה שגייסת אותו, נניח, כמדריך תיירות, אבל אין כיתה ללמד בה.

<< אורח >> משה שגיא: אין תקציב אז לא בונים.

יואב גלנט: אסביר את הדברים.

יואב גלנט: קודם כל, הרי כיתות לעוד שבועיים לא ייבנו, אבל אני מכיר היטב את נושא הכיתות, כי בכל המקומות שבהם צריך כיתות אלה מקומות שבהם פיתחתי שכונות כשר הבינוי והשיכון.

יואב גלנט: למשל, העיר בית שמש שקרובה ללבך וגם ללבי, חסרות בה לדעתי 500 כיתות לשנת הלימודים תשפ"ב.

יואב גלנט: אני אומר את זה כי עסקתי מול ראש העיר הקודם באופן אינטנסיבי בבנייתן של 14,000 יחידות דיור בשכונות ד' וה' כדוגמה, אבל הדבר הזה נכון גם לעיר כמו עפולה שגדלה ב-5% בשנה ובעיר כמו באר שבע שעשינו הסכמי גג ל-20,000, ובאשקלון ל-30,000 ובאשדוד ל-20,000.

יואב גלנט: אני יכול להמשיך.

יואב גלנט: על כל זה אני חתום כשר בינוי ושיכון, ואז אמרתי: איפה משרד החינוך?

יואב גלנט: היום באים אליי ראשי הערם ואומרים לי: איפה משרד החינוך?

יואב גלנט: אז אני בא אליכם.

יואב גלנט: אבל כל העניין הזה נוגע לשנת תשפ"ב, ויש להתחיל לבנות לאלתר.

יואב גלנט: זה לא קשור.

יואב גלנט: זה קשור לתקציב המדינה.

יואב גלנט: לגבי החלוקה עכשיו.

יואב גלנט: אנחנו לוקחים את מרחבי הלימוד של כיתות ה' ו-ו', שהם באופן טבעי יותר קטנות מ-ג' וד' בדרך כלל, כי תמיד זה פירמידה - יש יותר בגיל הצעיר.

יואב גלנט: לוקחים אותם ומשתמשים בהם.

יואב גלנט: מאחר שאתה משתמש בהם רק לחמישה ימים, יש גם מקום עבורם ליום אחד, ועוד יום אחד על חשבון א' וב', ונמצא את הסידור.

יואב גלנט: הפרוצדורה הזאת מצריכה מאתנו גיוס של אנשים.

יואב גלנט: התהליך הזה בעיצומו כי הקול הקורא יצא, ויש התהליך של משרד החינוך.

יואב גלנט: אני עובר לסעיפים הבאים.

יואב גלנט: יש לנו סדר גודל של 300 מיליון שקלים שיינתנו לטובת קורונה, היגיינה, חיטוי, מחיצות, ניקוי של מוסדות החינוך, ניקוי של גני הילדים, המגלשות וכל מה שיש שם בקצב גבוה ממה שהתחלואה תרד.

יואב גלנט: יש לנו כ-100 מיליון שקלים שמיועדים לנושא של תמיכה נוספת בכל מה שקשור בחינוך מיוחד, כפרי נוער, נוער בסיכון וכדומה כדי שהם, עם כל זה שאנחנו ממשיכים איתם כרגיל, אבל שהם לא יחושו בשום פסיק של נושא הקורונה, כי מבחינתנו זה שקוף עבורם.

יואב גלנט: אין שינוי.

יואב גלנט: ממשיכים כרגיל ותומכים את זה בדברים נוספים – הסעות מתבצעות כרגיל וכדומה.

יואב גלנט: ויש חלק ארי בתוך העניין – 1.2 מיליארד שקלים שהוא תקציב התקצוב.

יואב גלנט: המדינה נמצאת דור אחרי המקום שבו היתה צריכה להיות מבחינת למידה מרחוק.

יואב גלנט: מועצם בתקופת קורונה, אבל זה נכון גם לתקופות אחרות.

יואב גלנט: בתוך התקציב זה אנחנו רוכשים 144,000 מחשבים, יחידות קצה לאוכלוסייה, כדי שאפשר יהיה ללמוד בלפטופים וטאבלטים מרחוק.

יואב גלנט: אנחנו רוכשים 64,000, נדמה לי, טלפונים כשרים למגזר החרדי.

יואב גלנט: אנחנו רוכשים 64,000 טלפונים כשרים למגזר החרדי כולל פיתוח של חדרי הקלטה כדי שניתן יהיה להקליט את כל מה שהאוכלוסייה החרדית רוצה להשתמש בו ולהאזין בו.

יואב גלנט: אנחנו מתגברים את תשתיות התקשוב, כלומר יש לנו 1,600 בתי ספר שאינם מתוקשבים ברחבי הארץ.

יואב גלנט: אנחנו בונים אותם מלכתחילה גם עם מצלמות, גם עם טלוויזיות, גם עם ראוטרים ומגברים וכן הלאה.

יואב גלנט: יש לנו 1,900 בתי ספר שהתשתית קיימת אבל היא או ישנה או חלקית.

יואב גלנט: גם אותם אנחנו משפרים.

יואב גלנט: זה כולל את כל המקומות ואת כל המגזרים.

יואב גלנט: כמובן, נעבוד בתהליך שלוקח באופן טבעי יותר זמן עם משרד התקשורת כדי לחזק תשתיות תקשורת, כי בחלק מהמקומות זה עניין של רוחב פס ועצמת השידור.

יואב גלנט: בכל התהליך הזה אנחנו עושים גם הכשרה למורים ולמנהלים שיהיו מסוגלים להסביר למורים האחרים, איך משתמשים באמצעים הדיגיטליים, כי לא כל אחד יודע; ויהיו גם אנשים שיקבלו שכר על זה כי הם נאמני התקשוב בבית הספר, וזה לא לחבר כבל אלא להסביר איך התוכנית עובדת או איך הטלפון הכשר מתחבר וכן הלאה.

יואב גלנט: לנושא התקשוב, בניגוד לנושא המורים או להיגיינה, התהליך הוא לאורך כל השנה.

יואב גלנט: היעד הוא להגיע ל-50% מההישג שאמרתי עד סוף חודש ינואר, והחל מפברואר להשלים את החצי השני.

יואב גלנט: אני מקווה לדחוף את התוכנית קדימה, אבל מדובר בתהליכים מורכבים.

<< אורח >> משה שגיא: מה זה, חצי עד ינואר?

יואב גלנט: אי-אפשר לרכוש 144,000 מחשבים בארץ בחנות.

יואב גלנט: צריך להזמין אותם.

יואב גלנט: מייצרים אותם בסין או במקום אחר.

יואב גלנט: יש לייבא אותם לארץ.

יואב גלנט: נביא חצי מהכמות הזו עד סוף חודש ינואר.

יואב גלנט: על זה התחייבו לנו ואנחנו מתחייבים לכם דרך מינהל הרכש הממשלתי.

יואב גלנט: נטמיע אותם.

יואב גלנט: את החצי השני בחצי השנה לאחר מכן.

ינון אזולאי: התקציב כולל גם את חצי השנה שלאחר מכן?

יואב גלנט: אנחנו מעבירים תקציב עד סוף דצמבר, כי זה התהליך וזה ה-1.75 מיליארד עכשיו, ואת היתרה ל-4.2 מיליארד אני מניח שבשנת הכספים הבאה, אבל באופן כללי, התקציב הוא לכל שנת הלימודים תשפ"א.

יואב גלנט: קצב ההזרמה של מוצרי הקצה של התקנות של חברות בתוך בתי הספר זה לא ביום אחד.

יואב גלנט: שנת תשפ"א היא שנת מעבר מתש"ף לתשפ"ב שבה אני מקווה שתשתיות התקשוב, הטלפונים, כל הדברים האחרים כבר יהיו.

יואב גלנט: החלוקה הזאת היא רגישה.

יואב גלנט: תיעשה לפי קריטריונים ברורים, שקופים, ידועים לציבור, והיתרון המוביל בה זה למי שיש פחות, ניתן יותר.

יואב גלנט: לא באופן שוויוני.

יואב גלנט: תהיה חלוקה, והיא תעמוד לפני כן לדיון ולאחר מכן למבחן הציבור.

יואב גלנט: לא נשאיר אף אמצעי קצה אצלנו.

יואב גלנט: גם השיטה מעניינת.

יואב גלנט: החלטתי שהשיטה תהיה שאנחנו נותנים אחריות ואמצעים למנהל בית הספר.

יואב גלנט: כלומר הוא מקבל מחשבים, עושים ספרייה, והוא משאיל לתלמידים או למורים, כלומר הוא אחראי כלפי המשרד ומי שנתן לו.

יואב גלנט: אנחנו לא עובדים ישירות מול התלמיד או מול המורה.

יואב גלנט: מצד שני, אין מישהו שמתערב לו.

יואב גלנט: הוא מקבל את זה אליו, זה שלו, ישים מספרים על כל אמצעי, ישאיל לתלמידים כדי שתהיה שמירה מקסימלית ופיקוח מקסימלי.

יואב גלנט: אנחנו נתמוך בעניין.

יואב גלנט: אז כל הנושא הזה כולל נושא התוכן – צריכים להקליט שיעורים וצריכים להקליט מערכי לימוד ולערוך – אנחנו עובדים עם ישראל דיגיטלית על עריכת תכנים בהיקפים עצומים.

יואב גלנט: נאמר שמורה הקליט שיעור בווידאו.

יואב גלנט: ישבתי עם ידידי דודי אמסלם.

יואב גלנט: באנו לישראל דיגיטלית, וראינו איך לוקחים את השיעור הזה, לוקחים מתוכו שלוש דקות, הופכים אותו לסרטון וידאו קצר.

יואב גלנט: אחרי שהתלמיד צופה, יש לו שאלות.

יואב גלנט: אם הוא עובר נכון, מעבירים אותו לסרטון הבא ולשאלות הבאות ולהסברים.

יואב גלנט: אם לא, מחזירים אותו לאן שצריך.

יואב גלנט: כל התהליך האינטראקטיבי הזה, שהוא לא סרט אלא מערך שיעור, תהליך שעולה כסף, של מתכנתים ושל אנשי מקצוע שאנו עובדים עליו בנפרד, ועוד הרבה מאוד דברים.

יואב גלנט: בלימוד הדיגיטלי יש גם יתרונות, לא רק חסרונות.

יואב גלנט: אחד מהם, שמעת לעת אתה יכול להביא לכל תלמיד את טובי המרצים בארץ.

יואב גלנט: אם יש מישהו שמצליח ללמד מתמטיקה באוניברסיטת חיפה לכיתה י"ב ועושה את זה טוב מאחרים, אפשר להשתמש בו בבאר שבע או בפתח תקווה.

יואב גלנט: כלומר יש פה יתרון שזה לא רק המורה שלך.

יואב גלנט: הסכומים, כפי שראיתם, 1.2 ועוד 2.6, נותן 3.8, והיתרה זה הדברים הנוספים מתוך ה-4.2.

יואב גלנט: אני אומר כאן ליושב-ראש ועדת הכספים ולחבריי חברי הכנסת – התוכנית הזאת אינה מושלמת.

יואב גלנט: יהיו בעיות בפתיחת שנת הלימודים, יהיו בעיות במהלך שנת הלימודים, משני סוגים: אחת, בעיות תפעוליות, כי זה דבר מאוד מורכב מבחינת התהליך ויש להנחילו לציבור בלוח זמנים קצר; ושתיים, יהיו גם קשיים פדגוגיים, כי ברור לגמרי כשאתה לומד שלושה ימים מרחוק ושניים מקרוב, חלק מהחומר נאבד.

יואב גלנט: אנחנו נוציא תוך שבוע מתווה פדגוגי משופר, שיסדר את רמת הלימוד.

יואב גלנט: יש פה תהליך שאתה מתחיל אותו בתחילת השנה ואתה רץ אתו באופן קבוע לאורך כל השנה אלא אם מצאו חיסון לקורונה, כלומר לא יהיה זעזוע לתלמידים או למורים.

יואב גלנט: אנחנו רצים על נתיבים קבועים, ואם יוחלט מסיבה בריאותית במקום זה או אחר לעצור, זה לא קשור למקום אחר.

יואב גלנט: אתה יכול להוריד כיתה מסוימת, לעצור בית ספר מסוים.

יואב גלנט: אין דין קריית שמונה כדין אילת, ואין דין ירושלים כדין תל אביב, וכל דבר לפי העניין ולפי הנושא.

יואב גלנט: הדיפרנציאציה הזאת מאפשרת לך שליטה מלאה בתהליכים.

יואב גלנט: גם את הדבר הזה שנקרא מתווה ההפעלה, כלומר מה עושים כשיש חולה, ואיך המערכת ממשיכה לעבוד אבל נגרם נזק מינימלי ולא תחלואה גבוהה, גם את זה נפרסם בימים הקרובים.

יואב גלנט: אנחנו עמלים היום על התהליך המאוד חשוב של הנעת המערכת קדימה, כי אם הרכבת לא נוסעת על המסילה, כל היתר לא משמעותית.

יואב גלנט: לי מאוד חשוב שבלוח הזמנים הקצר האפשרי, הכנסת תאפשר לנו להשתמש בתקציב.

יואב גלנט: קולות קוראים אפשר להוציא ולחתום עם אנשים על חוזים אפשר, בהנחה שיקבלו את הכסף מאוחר יותר, אבל כדי לקנות מחשבים צריך כסף.

יואב גלנט: את זה אני לא יודע לעשות עד שזה לא מאושר כאן ועוד הרבה דברים אחרים.

יואב גלנט: לכן אני זקוק לעזרתכם.

יואב גלנט: היות שראיתי שהדברים עברו כבר בקריאה הראשונה פה אחד במליאת הכנסת, אני מקווה שזה יהיה המצב גם בוועדה וגם במקומות אחרים.

<< אורח >> משה שגיא: אתה יכול להירגע – כבר קיבלתי הרבה מאוד הסתייגויות.

<< אורח >> משה שגיא: לא הולך להיות פה אחד.

אוסאמה סעדי: מבחינת המספרים, 144 זה בנוסף ל-64,000 לטלפונים כשרים לחרדים?

יואב גלנט: טלפונים כשרים – סיפור אחד.

יואב גלנט: 144,000 זה מחשבים.

יואב גלנט: אגב, זה לא פתרון לכל הילדים בכל הארץ אבל זו מנה מאוד משמעותית שלא היתה כדוגמתה שנים ארוכות אם בכלל.

אוסאמה סעדי: מה החלוקה בין המגזרים?

אוסאמה סעדי: החברה הערבית, שחלקה הגדול אין לה מחשבים, אין לה אינטרנט, במיוחד בנגב?

אוסאמה סעדי: יש כבר תוכנית, אדוני השר?

יואב גלנט: אמרתי – המחשב הראשון לא יחולק לפני שהתוכנית המלאה תוצג בכל המקומות האפשריים ויהיה ברור מהי.

יואב גלנט: היא תהיה שקופה.

יואב גלנט: כולם יידעו ממנה.

יואב גלנט: אגב, אם מדברים על המגזר הערבי, אני כשר בינוי ושיכון עשיתי הסכמי גג עם 56 רשויות ערביות, הסכמים כוללניים והסכמי גג עם עוד 14 רשויות, חוץ מאחת שלא הסכימה לחתום.

יואב גלנט: כל הדברים הללו היו ידועים.

יואב גלנט: לכל רשות היה ברור מה השני מקבל, כי הטבלה היתה שקופה וברורה, ואמרתי מה הקריטריונים.

יואב גלנט: גם פה נעשה את זה.

יואב גלנט: מי שיש לו פחות, יקבל יותר.

יואב גלנט: זה לא אומר שנעבוד לפי מגזרים או לפי אזורים או לפי תחומים אחרים.

יואב גלנט: נעבוד בחתך ארצי, בחלוקה ארצית, בשיקולים כלליים, וברור לגמרי שמי שנמצא בסוציו אקונומי יותר נמוך יקבל יותר, אבל זה לא אומר שיקבל הכול.

<< אורח >> משה שגיא: אנחנו מקווים שיהיה חיסון לקורונה.

<< אורח >> משה שגיא: אני שואל אותך, אדוני השר, מה יהיה אם בשבוע הבא הכנסת מאשרת תקציב?

<< אורח >> משה שגיא: מה קורה עם הכסף הזה?

יואב גלנט: הכסף הזה בלתי תלוי בתקציב.

יואב גלנט: תקציב המדינה נוסע, והוא מיועד- - -

<< אורח >> משה שגיא: הוא עכשיו עם פנצ'ר.

יואב גלנט: שלושה גלגלים, אבל נוסע.

יואב גלנט: זה קשור לרציפות ולהמשכיות שנדרשת למדינה מכל הסיבות הטובות.

יואב גלנט: בתוך העניין הזה יש גם נושא הבינוי וגם נושא החינוך המשלים שמדיר שינה מעיניי, והערך שלו כלפינו הוא 4 מיליארד שקל שאין לנו אותם.

יואב גלנט: הם נמצאים באוצר, אבל אין רשות להקצות לנו את הכסף, כי למרות שניתן צ'ק, יש מי שעוצר את ההזרמה של הכסף משיקולים שקשורים לחוק.

יואב גלנט: זה אנשי האוצר יסבירו טוב יותר.

יואב גלנט: אבל כל הדברים הללו לא קשורים להפעלה.

יואב גלנט: כלומר ההפעלה שניתנה לנו היא הפעלה אקסטרה, שאומרת: מאחר שאתה צריך לפצל כיתות, לעסוק בתברואה, לרכוש אמצעי קצה ללימוד מרחוק – אנחנו נותנים לך קופסה של 4 מיליארד שקל כדי להניע את המערכת הזו עכשיו.

יואב גלנט: מדוע האוצר נותן את זה – ראשית, כי הוא מאמין בחינוך של ילדי ישראל, ושנית, מפני שהשקעה של 4 מיליארד מאפשרת למשק הכנסות של 100 מיליארד בשנה כתוצאה מזה שאתה מפסיד על כל שבוע שאתה לא עובד 2 מיליארד שקל בהכנסות.

יואב גלנט: אם אתה לא משחרר מיליון וחצי הורים לעבוד, כי הם שומרים על הילדים, כי אין להם פתרון, כי לא נתנו את הכסף - ברור לגמרי.

יואב גלנט: זו פרמיה שמשלמים בלית ברירה כדי שמערכת החינוך תעבוד והמשק יעבוד.

יואב גלנט: זה בלתי תלוי, הקופסה הזאת, לכל מה שקורה.

<< אורח >> משה שגיא: גם אם יאושר תקציב, הכסף הזה משתמשים בו לדברים שאותם אתה מציג?

יואב גלנט: רק.

<< אורח >> משה שגיא: תהילה, הצעה לסדר.

תהלה פרידמן: כבר אמרו את זה, אני רק רוצה להדהד – להוציא תוכנית כמו היל"ה, שהיא לא השלמה; היא מערכת חינוך למי שמחוץ לבתי הספר הרשמיים - זה נראה לי דבר שאינו הגיוני.

תהלה פרידמן: אני חושבת שתוכנית כזו חייבת להיות בתוך קופסת הקורונה, כי זה אותו רעיון של הפעלה שמאפשרת את פתיחת שנת הלימודים.

תהלה פרידמן: הילדים האלה לא יתחילו שנת הלימודים בגלל זה.

תהלה פרידמן: יש להעביר את היל"ה מהקופסה הזו לקופסה אחרת.

שגית אפיק: היא בתקציב, היא לא בקופסה.

<< אורח >> משה שגיא: היא צודקת.

<< אורח >> משה שגיא: יש לי עוד כמה רעיונות כאלה.

<< אורח >> משה שגיא: זה חייב להיות.

<< אורח >> משה שגיא: חלק מהדברים זה פיקוח נפש.

שגית אפיק: היא צודקת באידיאל, אבל מבחינת הרעיון שהם בנו כאן, זה לא מתיישב עם הרעיון.

תהלה פרידמן: אני מבינה את ההיגיון ומבינה שלא נוכל להכניס כל מגזר.

<< אורח >> משה שגיא: תכף נשמע את אנשי משרד האוצר.

בצלאל סמוטריץ': נורא פשוט למה זה כן קשור לקורונה וכן יכול להיות בחבילת קורונה – הרי הממשלה הזאת הוקמה רק בשביל הקורונה, ובגלל שהיא הוקמה כפי שהיא הוקמה, לא מצליחים להעביר תקציב.

בצלאל סמוטריץ': לכן זו חבילת קורונה, וזה יכול להיכנס שם.

<< אורח >> משה שגיא: אני מציע שתשים את הממשלה גם בקופסה.

<< אורח >> משה שגיא: צריך לאשר תקציב.

<< אורח >> משה שגיא: זה הנושא.

<< אורח >> משה שגיא: מה ההתעקשות הזאת על תקציב דו-שנתי או חד-שנתי?

<< אורח >> משה שגיא: נורא ואיום.

<< אורח >> משה שגיא: מדינת חלם.

<< אורח >> משה שגיא: רם בן ברק, הצעה לסדר.

רם בן ברק: הצעה לסדר שקשורה למערכת הבריאות.

רם בן ברק: צריך לראות, איך מתקצבים את מערכת הבריאות.

רם בן ברק: מדברים על 5 מיליארד שקלים באופן מיידי.

רם בן ברק: מערכת הבריאות קורסת, במיוחד לאחר הבדיחה, שהוסיפו תקנים ואז הודיעו שמשלמים אותם מתוך תקציבם הם, והם זמניים לשנה אחרת.

רם בן ברק: לכן יש לייחד דיון נפרד בוועדת הכספים בנושא מערכת הבריאות.

<< אורח >> משה שגיא: אקיים את הדיון הזה בעז"ה.

<< אורח >> משה שגיא: עבר במליאת הכנסת – שלחה לי מזכירת הכנסת, שהיה דיון על בתי החולים, והמציעים ביקשו להעביר את זה לוועדת הכספים.

<< אורח >> משה שגיא: לכאורה אנחנו לא הוועדה; הוועדה שצריכה לעסוק בזה היא ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

<< אורח >> משה שגיא: אבל המציעים ביקשו להעביר את זה לכאן, כמו שהיה דיון לגבי הנושא של שנת הלימודים בשלטון המקומי.

<< אורח >> משה שגיא: הם טוענים שיש אפליה קשה ובעיה של תקצוב מערכת הבריאות או יותר נכון, תקצוב בתי החולים.

<< אורח >> משה שגיא: לפי התקנון, אצטרך לקיים את הדיון הזה ואני שמח על כך, כי אני חושב שמה שהעלית, זה נכון.

<< אורח >> משה שגיא: כולנו מודעים לבעיה הזאת.

<< אורח >> משה שגיא: זו בעיה שחיי אדם תלויים בה, והיות שמדובר בכסף, זה יעבור פה.

<< אורח >> משה שגיא: נראה איך עושים את זה, כי לפני שאני מספיק לסובב את הראש, הממשלה מביאה עוד חוק יסוד כדי להוסיף עוד כסף.

<< אורח >> משה שגיא: הם מביאים לנו את התקציב בפרוסות.

<< אורח >> משה שגיא: הם מרוויחים בזה שבינתיים אלה שהם תלויי תקציב כמו הישיבות, מחוץ לעניין.

<< אורח >> משה שגיא: הם ירעבו ללחם.

בצלאל סמוטריץ': שאלה לשר על הדברים.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, שמעתי גם אתמול וגם היום את המתווה שהצעת לפתיחת מערכת החינוך.

בצלאל סמוטריץ': למה המתווה לא לוקח בחשבון את מודל הרמזור?

בצלאל סמוטריץ': הרי בערים שאין בהן תחלואה, אפשר יהיה לפתוח יותר ופחות לחלק קבוצות.

בצלאל סמוטריץ': הרי אנחנו מנהלים סיכונים.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר את זה כאבא לילדים.

בצלאל סמוטריץ': כבר חודשים בלי מסגרת ומתפרקים.

בצלאל סמוטריץ': אמרת נכון – כפרי נוער וכו', ברור שזה נוער שזקוק יותר למסגרות האלה, ואני שמח שאתם מאפשרים להם להתחיל ללמוד כרגיל, אבל גם ילדים רגילים במירכאות או לא, שיושבים חודשים בבית ומטפסים על הקירות, ויומיים הולכים לבית הספר ושלושה בבית, וכל הלמידה מרחוק זה נחמד שעה, שעתיים ביום; זה לא באמת מחזיק.

בצלאל סמוטריץ': לי בבית אין חמישה חדרים להושיב כל ילד בנפרד.

בצלאל סמוטריץ': אין לי חמישה מחשבים לתת לכל אחד את חמש השעות שלו ביום מול המורה, וגם אף אחד מהם לא יישב על הטוסיק חמש שעות מול מחשב ויתכתב עם מורה.

בצלאל סמוטריץ': בסוף יכול להיות שאתם יכולים לקחת את המודל של רמת התחלואה בערים, את המודל שהצגת עכשיו, לקחת לערים שיש בהם רמת תחלואה יותר גדולה ואז צריך יותר להיזהר ולהפריד לקבוצות קטנות ואז ממילא ד'-ה' יומיים בשבוע, ובערים יותר ירוקות לאפשר לכל המערכת ללמוד בצורה יותר סדירה.

בצלאל סמוטריץ': אני מדבר רק על האלמנט החינוכי, לא על כסף.

בצלאל סמוטריץ': על הנזק החינוכי לבני נוער.

<< אורח >> משה שגיא: זה יותר להיכנס למהות.

<< אורח >> משה שגיא: זה לא שאלה אגבית אלא מהותית.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אני שומעת כל הזמן, כבוד השר, את כל הדיבורים על הכנסת עוד צוותים חינוכיים למערכת, ואני שואלת – יש משהו מאוד מעניין: חסרים לכם 13,000 מורים ומורים ומדריכים.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים יש 13,000 מורים ומורים ערביות שיש להם תעודות הוראה, מחכים לשיבוץ, שזה סיפור בפני עצמו.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק מה שחסר.

עאידה תומא סלימאן: וכולם עם תעודות הוראה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה, לכן אני אומרת – להעביר את עניין השיבוץ של המורים או קליטת מורים לראשי הערים, זה יחזיר אותנו לאותה בעיה, שכל אחד ידאג למי שנמצא בתוך העיר שלו.

עאידה תומא סלימאן: אם מדברים על ראייה ארצית, צריך לקחת את זה בחשבון.

עאידה תומא סלימאן: שנית, אני מצטרפת לשאלה של תהילה.

עאידה תומא סלימאן: למה מתייחסים לתוכניות של היל"ה כתוכניות אקסטרה, לא מתוך הקופסה?

עאידה תומא סלימאן: אם קופסת הקורונה היא להפעיל את מערכת החינוך, היל"ה היא בתוכה.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה.

ינון אזולאי: כבוד השר, תודה שהגעת לדיון ואתה מכבד אותנו.

ינון אזולאי: הערה לגבי הכיתות בתשפ"ב.

ינון אזולאי: בחלק מהמגזרים, אני חושב שהחרדי, הדתי-לאומי והערבי יש גידול טבעי די גדול מדי שנה, והצרכים בו גדולים.

ינון אזולאי: אני רואה את זה בתלמוד התורה של הילדים שלי, שכל שנה צריך לבנות שם עוד איזה קרוואן כדי שייכנסו עוד ילדים בכיתות, כי הן רק גדלות.

ינון אזולאי: הצורך הוא מיידי.

ינון אזולאי: לכן יש לדעת איך להתמודד עם זה.

ינון אזולאי: שנית, הנושא של התקשור והלמידה מרחוק נשמע טוב ויפה, אבל הילדים לא עם הסבלנות המתאימה.

ינון אזולאי: לצערנו – אמר את זה חברי בצלאל – ילדים נושרים מהמערכת.

ינון אזולאי: השאלה אם יש לנו מענה בתוך המסגרת הזאת שיראו את התלמידים האלה, לראות איך לקלוט אותם?

ינון אזולאי: לסיום, יש כסף של ההורים שנמצא אצלך במשרד, ששילמו על המסע לפולין ועדיין לא קיבלו – לפי הידוע לי – את הכסף חזרה.

ינון אזולאי: אלה הורים שנאנקים בקורונה.

ינון אזולאי: אני בטוח שאתה עושה הכול, אבל לדעת עדכון.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה.

אלכס קושניר: אני רוצה לשמוע את התייחסותך בעניין קליטת העולים במערכת החינוך בתקופה הזו.

אלכס קושניר: יש גל עלייה שגם צפוי וגם עכשיו קורה מכלל המדינות, גם צרפת, גם ברית המועצות לשעבר, גם ארצות הברית, ואין ספק שמערכת החינוך חייבת התייחסות מיוחדת לחבר'ה האלה, כי מבחינתם לימודים מרחוק, ועוד בשפות - זה נראה לי משהו מסובך.

אלכס קושניר: השאלה אם יש התייחסות לזה.

<< אורח >> משה שגיא: אנחנו גם צריכים לסיים בשעה הזאת.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני יושב-ראש, מכובדי השר, בוועדה הזאת, בוועדות אחרות, בנושא של החינוך המיוחד של גני הילדים בחינוך המוכר שאינו רשמי, קיבלנו התחייבות של משרדי החינוך והאוצר כבר לפני שנה שזה יטופל בשנת תש"ף, ותיפסק האפליה כלפי אותם ילדים בגני הילדים, הילדים שהכי זקוקים.

שלמה קרעי: בשנת תש"ף זה לא קרה.

שלמה קרעי: חלק מהתקציב שהבטיחו להעביר להם, 17 מיליון שקלים, מתנים עכשיו שיעבירו להם רק אם יוותרו על כל ההתחייבויות וכל התביעות של שבע השנים האחרונות.

שלמה קרעי: זו שערורייה בעיניי.

שלמה קרעי: מכובדי השר, אני חושב שהגיע הזמן להפסיק את האפליה הזו.

שלמה קרעי: הצעתי בעבר לפקידי החינוך והאוצר להגיע למוסדות האלה.

שלמה קרעי: הייתי שם.

שלמה קרעי: כולנו היינו שם וראינו את הילדים המסכנים שצריכים אותנו.

שלמה קרעי: לפי הממ"מ, הם מקבלים 545 מתקציב ילד רגיל, ואלה הילדים שהכי זקוקים לנו.

שלמה קרעי: אני מבקש ממך, אדוני השר - גם התחייבנו בוועדה שתקציב לא יעבור, אם זה לא ייפתר.

שלמה קרעי: אני חושב שאם כבר מעבירים עוד העברה תקציבית, אפשר לכלול את הנושא הזה בתוך ההעברה הזו ובא לציון גואל.

תהלה פרידמן: ושאלה אינפורמטיבית – כמה כסף הולך להיות לקניית מחשבים?

תהלה פרידמן: אמרת ש-144,000 מחשבים?

<< אורח >> משה שגיא: 396 מיליון ₪.

תהלה פרידמן: כולל הטלפונים?

<< אורח >> משה שגיא: לא, זה בנוסף.

תהלה פרידמן: תודה.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה.

יואב גלנט: אענה על השאלות.

יואב גלנט: אני תומך, ואמרתי את זה פה בפתיחת הישיבה, בדבר החשוב שאתם עושים.

יואב גלנט: לשאתו של חבר הכנסת סמוטריץ, אנחנו צריכים להבדיל בין שני מצבים, או שני נושאים: אחד, איך בונים את המערכת; והשני, איך מפעילים אותה.

יואב גלנט: היום אזור יכול להיות אדום ומחר ירוק, ולהפך.

יואב גלנט: אם אין לך התשתית לפעולת האזור כאזור אדום, הדבר היחיד שתוכל לעשות - לסגור את האזור הזה.

יואב גלנט: לכן אנו בונים את כל הארץ למצב שגם במציאות של תחלואה, נניח, כמו עכשיו או אפילו יותר גדולה, אפשר להמשיך להפעיל את המערכת, ואז זה חייב להיות בחצאי כיתות.

בצלאל סמוטריץ': המשמעות היא שאם יהיו ערים ירוקות, כן תפתחו כיתות גם יותר גבוהות ללימודים סדירים?

בצלאל סמוטריץ': אני מסכים עם מה שאתה אומר.

בצלאל סמוטריץ': לכן צריך לאפשר את התקציב הזה ולאפשר את הבינוי.

יואב גלנט: אני מנסה להסביר הכי טוב שאני יכול.

יואב גלנט: מאחר שהסברתי את זה אתמול ל-200 ראשי ערים, אני מניח שגם חברי הכסת יוכלו להבין.

יואב גלנט: זה אומר שאתה נערך לתרחיש, שבו כל המדינה פועלת כך שלא יותר מ-18 תלמידים לומדים בכיתה, כדי שאם יש תחלואה סבירה, עדיין אפשר לעשות.

יואב גלנט: ההבדל בין 18 תלמידים בכיתה ל-19 תלמידים בכיתה זה פי 9.5 סיכויי תחלואה.

יואב גלנט: כלומר ההבדל בין 18 ל-35 הוא בסדרי גודל של מיליארדים, כלומר סדר גודל אחר בהיקף ההדבקה.

יואב גלנט: לכן אנחנו נערכים למקסימום שאנחנו יכולים או לכיתות המינימליות שאפשר, והכיתות האלה הן חצי מהכיתות הקיימות.

יואב גלנט: אי-אפשר לחלק לשלוש.

יואב גלנט: אם נגיע למצב שבמקום מסוים יוחלט שאפשר לעבור למשהו אחר, קרי לשחרר – לשחרר תמיד אפשר, אבל המתווה שסיכמנו עם משרד הבריאות, עם שר הבריאות וכן הלאה, מחייב אותנו להשלים ולא לעלות מ-18.

יואב גלנט: אגב, העלייה מ-18 ל-20 היא באישור מנהלי המחוז - לא ראש העיר.

יואב גלנט: כל ראשי הערים דיברו אתי.

יואב גלנט: אני לא מוכן לזה, כי אני מחויב לשר הבריאות.

יואב גלנט: עלייה מ-20 ל-22 – נניח שיש כיתות של 22, שיש כיתות של 44, ורוצים לחלק לחצי - זה באישור המנכ"ל וייעשה במשורה.

יואב גלנט: לכן התהליך הוא שאנחנו בונים את עצמנו למצב החמור, ומאותו רגע בהחלטות אפשר יהיה להקל במקומות מסוימים.

יואב גלנט: אך אם לא בנית את התשתית למצב חמור, לא תוכל לפעול.

יואב גלנט: אם יחליטו שבאזור מסוים אין בעיה של קורונה יותר, זו החלטה אחת, אז אפשר לשחרר – אתה משחרר את המורים, עושה כל מה שצריך, אבל אין רברס בזה בשנה הזו.

יואב גלנט: יש להבין את המצב.

יואב גלנט: אנו רצים על תרחיש יסודי, וממנו יש שתי אפשרויות – או לגלוש למצב של אין קורונה, יש חיסון, הכול בסדר – משחררים, או להחמרה מאוד גדולה – סגירה.

יואב גלנט: כל היתר הוא פחות אפשרי.

יואב גלנט: אשר למורים ולתלמידים.

יואב גלנט: יש לנו תקנים או מכסות ל-13,000 עובדי הוראה ותומכים.

יואב גלנט: הדיון בינינו לבין האוצר הביא לכך שקיבלנו רק חצי מהמורים.

יואב גלנט: הם רצו שכולם יהיו עובדים זמניים משיקולים כלכליים, וגם כדי שאנשים לא יקבלו אבטלה וייכנסו למעגל.

יואב גלנט: אנחנו רצינו להגיע למצב שאנחנו מעסיקים בעיקר אנשי חינוך.

יואב גלנט: האיזון היה חצי-חצי.

יואב גלנט: מה שבא דרך משרד החינוך זה 6,500.

יואב גלנט: זה בא דרך ניפוח של אחוזי תעסוקה מ-50% ל-100% ודרך מורים נוספים, כולל כאלה שדיברת עליהם.

יואב גלנט: זה אחד.

יואב גלנט: הזרוע השנייה באה דרך ראשי הערים, והיא באה בסדר גודל של מספר דומה, 6,500, ופה מדובר באנשים שמסוגלים לעבוד עם ילדים אבל הם לא מורים מוסמכים.

יואב גלנט: יש לזה סיבות מסוגים שונים, וההשקעה הכוללת היא 2.6 מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: יהיה הבדל בשכר בין שני סוגי הצוותים?

יואב גלנט: כל אחד יקבל שכר לפי מה שקבוע לו.

יואב גלנט: יש הבדל בין מורה מוסמך לבין אדם שמועסק כמסייע בהוראה בלי קשר לעיסוקו הקודם.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, מה יעשו התלמידים מ-1 בספטמבר, תחילת שנת הלימודים, עד שנתחיל לספק את הפעימה הראשונה שאתה אומר שזה לקראת ינואר?

יואב גלנט: אני רוצה להסביר את המצב בנוגע לנסיעות לפולין.

יואב גלנט: כשהגעתי למשרד, התברר שיש כ-9,800 משפחות, ששילמו לחברות נסיעות, והמדינה הודיעה שלא נוסעים לפולין, ומאותו רגע החברות מחזיקות את הכסף.

יואב גלנט: פנו אליי, אמרתי: תחזירו להם מייד את הכסף.

יואב גלנט: אמרו לי: אי אפשר.

יואב גלנט: ניהלתי חודשיים מאבקים עם החשב הכללי באוצר.

יואב גלנט: הודעתי לכולם בצורה חד-משמעית שהמדינה היא ארגון מסודר, ובוודאי בנושא כזה כמו נסיעות לפולין, לא יהיה מצב שאתה לוקח את הכסף, ושובר את האמון, במיוחד על רקע נסיעת אנשים, מחנות השמדה – זה לא נופש.

יואב גלנט: אנשים משלמים ממיטב כספם כדי לחנך את ילדיהם.

יואב גלנט: לכן בנינו מנגנון שהובלנו אותו, החשב שלנו והגורמים אצלנו בתקציבים, משה ואחרים, והמנגנון הזה בנוי כך שאנו פותרים קודם כל את הבעיה לאזרח ורק לאחר מעשה עושים את הדיון המשפטי והכלכלי מול החברות.

יואב גלנט: מדובר ב-21 מיליון שקלים שקבעתי שיקבלו עדיפות מתוך הכסף שהיה אז, הקצינו אותו, ואנחנו מתחילים לחלק אותו בצורה מסודרת.

יואב גלנט: מאחר שלא כל החברות ניתן לסמוך עליהן, אנחנו עושים ניסוי.

יואב גלנט: בהתחלה העברנו את המאות הראשונים דרך חברות אמינות.

יואב גלנט: חילקו את הכסף לאזרחים וכן הלאה.

יואב גלנט: זה נערם ונצבר, ואני מבטיח להחזיר את כל הכסף לכל האזרחים, רק שלקחת כסף יותר קל מאשר להחזיר, ואנחנו צריכים לעבוד נגד הזרם הרגיל של המדינה.

יואב גלנט: אנו עושים את התהליך הזה.

יואב גלנט: זו בשורה, והתחייבתי, בזכות זה שקטי פנתה אליי וביקשה ממני, ולקח לי כמה ימים לארגן את התהליך ולשכנע את האוצר, ובסופו של דבר בעצה משוצתפת עם שר האוצר עשינו את זה.

יואב גלנט: לגבי העולים, אני מאחל למדינת ישראל שיהיה גל עולים מסיבי ורציני.

יואב גלנט: לצערי הרב, נכון לעכשיו זה דבר תיאורטי עדיין.

יואב גלנט: בשנה האחרונה, שהייתי בה שר העלייה והקליטה, הגיעו 35,000 עולים.

יואב גלנט: זה היה ב-2019.

יואב גלנט: זה היה גידול ביחס לעשר השנים שקדמו, שהיו בהם עד 30,000 אנשים.

יואב גלנט: עבדנו על זה מאוד קשה.

יואב גלנט: אני לא רואה את הסימנים האלה של אנשים שבאים בעשרות-אלפיהם מחו"ל, כי אנשים עולים למדינת ישראל, לא מהסיבות שאנו חושבים.

יואב גלנט: אין היום רדיפה ממוסדת אחרי יהודים בעולם, לשמחנו, והדבר הזה מביא לכך שמי שמגיע הנה, מגיע מאחת משתי סיבות: או כי בא לארץ ציון וירושלים מטעמים אידיאולוגיים, וירבו כמוהם, או בנוסף למרכיב האידיאולוגי, שקיים אצל כל יהודי – מי יותר מי פחות – יש גם תמורה כלכלית שנובעת מזה שהוא מגיע לכאן ביחס לארץ המוצא.

יואב גלנט: יש מעט מדינות מערביות – היהודים בעולם נמצאים היום בסדר גודל של 6 מיליון בארצות הברית, מיליון באירופה ומיליון בשאר העולם.

יואב גלנט: אלה המסגרים בגדול.

יואב גלנט: מאירופה ומארצות הברית אין לנו, חוץ ממדינות בודדות במזרח אירופה, סיכוי בתנאים הסוציאליים, בתנאי החינוך, בדברים אחרים ביחס למה שנותנים בצרפת, בארצות הברית, בבריטניה וכן הלאה.

יואב גלנט: מה שנותר מזה הוא לא הרבה בצד הכלכלי.

יואב גלנט: הלוואי שאתבדה, ויבואו בשנה הבאה מיליון עולים.

יואב גלנט: ב-2020 בטוח שלא יהיו כמויות גדולות של עולים – אנחנו בסיומה.

יואב גלנט: אנחנו נהיה יותר ערוכים מקצב העולים שיגיע, זו התשובה.

יואב גלנט: והלוואי שהמצב יהיה שונה.

אלכס קושניר: אני מדבר על העולים שקיימים היום בארץ.

אלכס קושניר: ספציפית תוכניות יע"ל.

יואב גלנט: המדינה הזאת היא מדינת עולים.

אלכס קושניר: שתי תוכניות תגבור משולבות – משרד החינוך - האם אתם ממשיכים לתקצב אותן והאם יש תגבור בתקציב?

יואב גלנט: המדינה הזאת היא מדינת עולים.

יואב גלנט: כל מי שנמצא פה הוא או עולה או בן עולה או נכד של עולה.

קטי קטרין שטרית: אני לא.

אלכס קושניר: לא קיבלתי תשובה.

<< אורח >> משה שגיא: השר הוא איש פתוח.

<< אורח >> משה שגיא: אם תדבר איתו בעניין, הוא יענה לך.

יואב גלנט: החינוך המיוחד – יש 100,000 ילדים בתוך מסגרות החינוך בבתי הספר לחינוך מיוחד או כיתות / תלמידים בתוך כיתות או כיתות בתוך בתי ספר בחינוך המיוחד, 103,000.

יואב גלנט: אנחנו נותנים להם מעטפת בלתי תלויה בכל דבר אחר, אבל כל זה מיועד לקורונה.

יואב גלנט: כל עוד אין תקציב, אין פתרון של בעיות תשתיתיות בשום תחום.

<< אורח >> משה שגיא: מה שחבר הכנסת קרעי שאל, את מה שמסתובב פה כל הזמן – אנחנו מתקשים לנהל ישיבה כאשר הבעיה הזו לא נפתרת.

<< אורח >> משה שגיא: יש בעיה בחינוך המיוחד במוכר שאינו רשמי, שהמדינה לא מתקצבת כמו שצריך.

<< אורח >> משה שגיא: זה כתם חמור על ניהול המדינה.

<< אורח >> משה שגיא: זה מה שהוא טוען.

שלמה קרעי: יש התחייבות של משרד האוצר, של משרד החינוך ביוזמתך, אדוני היושב בראש.

שלמה קרעי: 6,000 ילדים, אדונ השר, בגני הילדים במוכר שאינו רשמי.

שלמה קרעי: התחייבו לנו פעם אחר פעם ממשרד ראש הממשלה, ולא קיבלנו.

<< אורח >> משה שגיא: תבדוק את העניין.

שלמה קרעי: 6,000 ילדים.

שלמה קרעי: התחייבו לנו פעם אחר פעם.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: שלמה אמר את הסעיף הראשון.

קטי קטרין שטרית: אגב, אדוני השר, משרד האוצר התחייב.

קטי קטרין שטרית: הינו אמורים לקבל את זה ב-1 בספטמבר.

קטי קטרין שטרית: בתחילה ביקשו מאתנו חודש להתארגן.

קטי קטרין שטרית: אחר כך אמרו לנו: במהלך השנה יתקיימו דיונים, אבל ב-1 בספטמבר תשפ"א זה בטוח מתחיל וזורם.

קטי קטרין שטרית: שמעתי אתמול תשובה הזויה של האוצר שעכשיו יתחילו הדיונים.

קטי קטרין שטרית: זה היה צריך להיות לפני שנה, לא עכשיו.

<< אורח >> משה שגיא: מי אמר את זה?

קטי קטרין שטרית: אני רצה מוועדה לוועדה – אני כבר לא זוכרת באיזו ועדה הייתי.

קטי קטרין שטרית: אבל זה היה אתמול.

קטי קטרין שטרית: מוחמד חלילה ממשרד האוצר?

קטי קטרין שטרית: הוא אמר שבמהלך השנה ידונו במתווה מול סגן השר פרוש וכו'.

קטי קטרין שטרית: זו טעות.

קטי קטרין שטרית: היה צריך להביא את הפתרון.

<< אורח >> משה שגיא: כאן לא יעבור בדרך אגב על-ידי אמירה של משרד האוצר, שיתחילו דיונים.

<< אורח >> משה שגיא: לא יהיו דיונים.

<< אורח >> משה שגיא: הועדה הזאת תיעצר.

<< אורח >> משה שגיא: שום דיונים לא יהיה על זה.

<< אורח >> משה שגיא: כשיהיה התקציב, יעבירו את הכסף לחינוך המיוחד.

<< אורח >> משה שגיא: זו החלטה של כולם.

<< אורח >> משה שגיא: חוצה מפלגות, חוצה אינטרסים.

קטי קטרין שטרית: מוחמד היה בסדר ואמר שהוא מתנהל מול סגן השר פרוש, על המתווה.

<< אורח >> משה שגיא: חברת הכנסת.

קטי קטרין שטרית: זה נושא ראשון.

קטי קטרין שטרית: נושא שני, אדוני השר – יכול להיות שדיברו על זה, ואני מצטערת על כך, כי אני באמת קופצת מוועדה לוועדה וזה נושא חשוב.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יודעים שכרגע 4,000 מורי קרב בבית, ו-3,000 חברי אשכולות בבית ועוד כמה וכמה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מגיעים למתווה שהמשרד מגייס כרגע כדי להשלים במערכת החינוך את החוסרים שקיימים.

קטי קטרין שטרית: ההצעה שלי – יש כרגע גיוס המוני.

קטי קטרין שטרית: זה מבורך.

קטי קטרין שטרית: אבל אם כבר משלמים דמי אבטלה או לחל"ת לאותם מורים ומדריכים, זה פשוט לקחת מהכיס הזה ולהכניס לכיס הזה.

קטי קטרין שטרית: זה הזוי.

קטי קטרין שטרית: נשלם כפול.

קטי קטרין שטרית: גם נשלם לחדשים שמגייסים וגם נשלם דמי אבטלה לאלה שיושבים בבית.

קטי קטרין שטרית: כל מה שצריך לעשות זה עניין גיאוגרפי – לקחת את אלה, להעביר לפה, והכול יבוא על מקומו בשלום.

קטי קטרין שטרית: לא רק זה – אותם מורים ומדריכים של קרב, היל"ה, כל המסגרות והתוכניות האלה הם אנשים שנקלטו ועברו את כל תהליך הקליטה.

קטי קטרין שטרית: יש לי חשש גדול בכובעי השני, שאני עוסקת בהטרדות מיניות, אינוס של קטינים וכו' במערכות החינוך.

קטי קטרין שטרית: כרגע קולטים בלי לבדוק מי האנשים שקולטים אותם באופן מעמיק.

קטי קטרין שטרית: לכן יכול להיות שזה יהיה מסוכן לקלוט אנשים שאין להם שום מושג בתחום החינוך.

קטי קטרין שטרית: אנחנו גם לא יודעים מה עברם, כי הקליטה מהירה.

קטי קטרין שטרית: זה נושא שצריך לתת עליו את הדעת.

קטי קטרין שטרית: אני חוזרת על זה כל פעם מחדש עם כל מי שמוכן לשמוע אותי.

קטי קטרין שטרית: תקלטו עובדים קודם כל שהיו בתחום משרד החינוך וההוראה וכך קליטתם תהיה מהירה יותר.

קטי קטרין שטרית: שלוש, מבורך מאוד – לא היית שבוע ימים במשרד, וכבר התחלת את התהליך וכבר יישמת והחזרת את הכספים של פולין.

קטי קטרין שטרית: זה מבורך.

קטי קטרין שטרית: עשית זאת במהירות האור.

קטי קטרין שטרית: אבל יש קבוצה של קרוב ל-800 תלמידים, שיוצאים דרך תנועות הנוער העובד והלומד, שההורים לא מצאו אוזן קשבת אצל אף אחד.

קטי קטרין שטרית: הם לא יצאו דרך בתי הספר אלא דרך תנועות הנוער, אבל זה אותן חברות שעוסקות בשליחתם לפולין.

קטי קטרין שטרית: צריך לתת את הדעת שהילדים האלה, עם החברים שלהם, שיצאו דרך בית הספר, קיבלו חזרה, שגם הילדים האלה.

מיקי לוי: הגשתי בעניין הזה הסתייגויות.

מיקי לוי: זה היה הפתיח שלי, עם 100 מיליון שקל עבור היל"ה, עבור תנועות הנוער ועבור קרן קרב.

מיקי לוי: תצטרפי.

קטי קטרין שטרית: אני לא יכולה להצטרף להסתייגויות.

קטי קטרין שטרית: אני בטוחה שהנושא הזה ייפתר דרך השר.

קטי קטרין שטרית: אני מאמינה במערכת.

מיקי לוי: תילחמי אתנו.

מיקי לוי: אל תעבירי את התקציב.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע מה אני עושה?

קטי קטרין שטרית: אני עבדתי על כספי פולין למעלה משלושה חודשים, רצתי בין המשרדים, בין הפקידים, ישבתי עם מינהלת פולין, עם כל מי שצריך.

קטי קטרין שטרית: אני לא בסיסמאות.

קטי קטרין שטרית: אני עובדת.

קטי קטרין שטרית: אתה מבקש ממני הסתייגות?

קטי קטרין שטרית: אתה בא אליי בטענות?

קטי קטרין שטרית: אני מסבירה לך – השר שבוע בתפקיד.

קטי קטרין שטרית: לא 100 ימים.

קטי קטרין שטרית: שבוע, הצליח להחזיר את הכספים ואני יודעת שהוא עובד קשה מאוד.

קטי קטרין שטרית: בסך הכול המנכ"ל שלו נכנס רק לפני שבוע, אז אני בטוחה שהדברים האלה הגיעו לאוזן קשבת.

אופיר כץ: זו לא החלטה שאם השר רוצה או לא.

אופיר כץ: ודאי שהוא רוצה, אבל הוא הסביר את זה, וגם בישיבת סיעה הסבירו לנו שהבעיה אינה תקציבית בעניין הזה אלא משפטית – עד שאין תקציב, אי-אפשר להעביר את הכסף.

אופיר כץ: ועל מה שעשית על פולין, כל הכבוד לך.

יואב גלנט: אני מודה מאוד לחברת הכנסת שטרית.

יואב גלנט: היא זו שהובילה את כל העניין שהביא להחזרת הכספים לילדים שהיו צריכים לצאת לפולין.

יואב גלנט: אני חושב שזה חשוב, עבודה פרלמנטרית חשובה.

יואב גלנט: אני מקווה שנביא את כל הכסף לכולם.

יואב גלנט: מגיע להם.

יואב גלנט: אני הסברתי במונחים כלליים פעם אחת את הנושא של החינוך המיוחד, בעיקר את הנושא של החינוך המשלים.

יואב גלנט: אני רוצה שמשה שגיא ירחיב בדקה אחת כדי להוריד את העניין הזה מסדר-היום, כי זה לא קשור לתוכנית שאנחנו עוסקים בה עכשיו.

יואב גלנט: בבקשה.

<< אורח >> משה שגיא: מדובר בכל התוכניות של המשרד שאיננו יכולים לפתוח אותן בשנת הלימודים תשפ"א בגלל התקציב ההמשכי שאנחנו נתונים בו.

<< אורח >> משה שגיא: היה מחסור תקציבי בהיקף של כ-4 מיליארד ₪ בפעולות המשרד שמורכבים ממיליארד וחצי פער בין התקציב ההמשכי לתקציב 19' שהיה באותן תוכניות.

<< אורח >> משה שגיא: בנוסף, יש 2.5 מיליארד ₪ של עודפים מחויבים שהמשרד קיבל אמנם פעימה בהיקף של 1.44 מיליארד מהסכום הזה, אבל המשרד לא יכול להשתמש בכסף הזה.

<< אורח >> משה שגיא: יצאה הנחיה של החשכ"ל, מאחר שהסכום חורג ממסגרת התקציב ההמשכי של הממשלה, אין אפשרות להשתמש בהם.

רם בן ברק: היה מתוקצב בשנה שעברה, ואתם עוברים על 1 חלקי 12.

<< אורח >> משה שגיא: תקציב המשרד ההמשכי ותקציב 19' הוא פחות או יותר אותו דבר.

<< אורח >> משה שגיא: מה שתוקצב באופן ריאלי הוא תקציב השכר.

<< אורח >> משה שגיא: מאחר שמסגרת התקציב נשארה קבועה, לקחו מתקציב הפעולות על-מנת לממן את תקציב השכר שיש חובה לתקצבו באופן ריאלי.

<< אורח >> משה שגיא: לכן תקציב הפעולות נמוך בהיקף של 4 מיליארד ש"ח לעומת 2019.

<< אורח >> משה שגיא: לכן אין לנו אפשרות לפתוח בשום תוכנית בתשפ"א, בין היתר כל התוכניות שדוברו פה כמו היל"ה.

בצלאל סמוטריץ': למה היל"ה זה פעילות ולא שכר?

בצלאל סמוטריץ': אתם מפטרים עכשיו 8,000 מורים.

<< אורח >> משה שגיא: כי לא מדובר בשכר של עובדי מדינה או בשכר של בתי ספר בחטיבה העליונה.

בצלאל סמוטריץ': אם התוצאה היא מורים סוג ב', תלמידים סוג ב', צריך להכניסם לתוך המערכת.

<< אורח >> משה שגיא: לכן אין לנו שום אפשרות לפתוח כרגע.

<< אורח >> משה שגיא: זה חלק מהמערכת.

<< אורח >> משה שגיא: זו המשמעות של זה.

<< אורח >> משה שגיא: אני הולך וצועק כל יום על הדבר הזה.

<< אורח >> משה שגיא: נכון, אני מעיד על זה.

<< אורח >> משה שגיא: אני מעיד שאתה עדיין מתריע על העניין.

<< אורח >> משה שגיא: אם יהיה אישור תקציב מדינה, הבעיה תיפתר.

<< אורח >> משה שגיא: אגב, הסיפור של כפר שירה הסתיים?

<< אורח >> משה שגיא: זה מישהו אחר.

<< אורח >> משה שגיא: זה לא בעיה תקציבית אלא בעיה משפטית יותר.

יואב גלנט: זה ייפתר.

<< אורח >> משה שגיא: מטריפים לי את הדעת.

<< אורח >> משה שגיא: יש לנו כל כך הרבה בעיות תקציביות, שאי-אפשר להעביר דברים לנושא של נערים בסיכון.

<< אורח >> משה שגיא: אז פה - יש יועצים משפטיים טובים ויש יועצים משפטיים עוד יותר טובים.

<< אורח >> משה שגיא: אדוני השר, תשובה לגבי המורים והמורות הערביים.

יואב גלנט: עניתי.

עאידה תומא סלימאן: זה לא הבהיר הרבה את התמונה.

יואב גלנט: אמרתי שיש 6,500 עובדי הוראה שנתגבר בכיתות ג', ד', ובהם גם מורים ערבים.

עאידה תומא סלימאן: אבל אמרת שה-6,500 יבואו מתוך המערכת, כלומר ממורים ומורות שנמצאים כבר במערכת.

יואב גלנט: לא.

יואב גלנט: אמרתי שחלק מהמשרות יוגברו מ-50% ל-100% או דברים גדומים, וחלק הם מורים חדשים שמוכנים, ואנחנו נעסיק אותם.

יואב גלנט: האם הם יבוא ממקום א' או ב' – בקריטריונים אחידים של משרד החינוך.

<< אורח >> משה שגיא: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר – אנחנו מבקשים ממך לקיים דיון דחוף בנושא מצב בתי החולים, במיוחד הפרטיים והציבוריים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מקבלים קולות הצילו מבתי החולים האלה, במיוחד בתי חולים בנצרת שמצבם קשה.

אוסאמה סעדי: הם מטפלים בכל חולי הקורונה.

<< אורח >> משה שגיא: אני מנסה לעזור לבתי החולים בנצרת.

<< אורח >> משה שגיא: דיבר איתי אתמול מנכ"ל שערי צדק.

<< אורח >> משה שגיא: אותה בעיה.

<< אורח >> משה שגיא: בנצרת יש בתי חולים טובים.

אוסאמה סעדי: נכון, אבל במיוחד אלה שפונים אלינו, אבל גם שערי צדק, גם הדסה.

<< אורח >> משה שגיא: מגיעים גם בקשות לדיון מהיר.

<< אורח >> משה שגיא: אני מכבד את זה.

<< אורח >> משה שגיא: מבקשים לדון בוועדת הכספים.

<< אורח >> משה שגיא: בוועדת הכספים בימים רגילים אני יכול לפעול.

<< אורח >> משה שגיא: מה אעשה היום אחרי שיהיה דיון ואשתכנע כמו שבאמת אני חושב שאתה צודק?

אוסאמה סעדי: אפשר להביא את משרדי הבריאות והאוצר ושייתנו תוכנית להצלת ולעזרה לבתי החולים האלה.

אוסאמה סעדי: זה חוצה סיעות וחוצה מפלגות.

אוסאמה סעדי: בתי החולים האלה חשובים מאוד לכולנו, גם בירושלים, שאני מקבל טיפול בשערי צדק ובהדסה - בתי חולים מעולים.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, אמרתי לך שנצביע בקריאה ראשונה בעד החוק הזה.

אוסאמה סעדי: אלמלא הקולות שלנו כמעט היה מתפספס העניין ולא היה רוב של 61.

מיקי לוי: הקול שלי וקול שלהם העביר את החוק.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: אנחנו מבקשים שאת העניין של תוכניות היל"ה, קרב – כן למצוא פתרון.

אוסאמה סעדי: לא ייתכן, שלא נמצא פתרונות.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, אני מבקש שתתערב אישית ותמצא פתרונות לעניין.

אוסאמה סעדי: 100 מיליון שקל זה סכום קטן, מ-200 מיליארד עד עכשיו שפיזרנו פה.

אוסאמה סעדי: לכן אנו מגישים את ההסתייגות.

אוסאמה סעדי: ההסתייגות היא בשם כל הסיעה.

<< אורח >> משה שגיא: תודה.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה.

 << אורח >> אלון מסר: תוכניות היל"ה וקרב נמצאות בבסיס התקציב.

 << אורח >> אלון מסר: גם תוכניות או התקשרויות שנמצאות בבסיס משרד החינוך, שבשנים רגילות מתוקצבות בבסיס, וגם התקציב ההמשכי, אין אפשרות לממן אותן כי התקציב ההמשכי אינו מספיק לכל ההתקשרויות.

 << אורח >> אלון מסר: לכן זו לא שאלה של הבסיס אלא של התקציב ההמשכי שאינו מאפשר.

<< אורח >> משה שגיא: אתה חדש.

<< אורח >> משה שגיא: יותר חכם ממני, אבל אני ותיק ממך.

<< אורח >> משה שגיא: נמאס לי מהדיבורים האלה.

<< אורח >> משה שגיא: היום אנחנו נמצאים בעיצומה של הבעיה הזאת.

<< אורח >> משה שגיא: בלתי-מתקבל על הדעת.

<< אורח >> משה שגיא: אני מתכוון בחוק הזה להוסיף סעיף שזה לא יהיה בידיים שלהם.

<< אורח >> משה שגיא: כשאין תקציב, זה צריך לעבוד נורמלי.

<< אורח >> משה שגיא: מה זה, פתאום עכשיו מספרים לי טכניקה?

<< אורח >> משה שגיא: למי אומרים את זה?

<< אורח >> משה שגיא: לילדים בהיל"ה, בקרן קרב?

<< אורח >> משה שגיא: אני לא מזכיר את המילה ישיבות כדי שלא יחשבו שזה מה שמעניין אותי.

<< אורח >> משה שגיא: הכול מעניין אותי.

<< אורח >> משה שגיא: צריך לתקן את החוק.

<< אורח >> משה שגיא: זה חוק אנכרוניסטי, שנתן כוח לחשב הכללי, לאגף התקציבים, שהם דנים ביניהם כאילו אנחנו לא קיימים.

<< אורח >> משה שגיא: הם נבחרו בידי הציבור ואנחנו לא.

<< אורח >> משה שגיא: מספיק עם זה.

<< אורח >> משה שגיא: מה אנחנו עונים לאנשים?

רם בן ברק: הרב גפני, האפשרות השנייה היא להודיע לממשלה, שעד שהם לא מאשרים תקציב, אנחנו לא מאשרים שום דבר.

<< אורח >> משה שגיא: מה אכפת לו?

<< אורח >> משה שגיא: היום אתה לא יכול לאיים את זה.

ינון אזולאי: אמרנו שיחד אנחנו צריכים להביא את זה פה לוועדה ואז בחשב הכללי יתחילו לעשות מסלול מחדש.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה, מי מציג?

ינון אזולאי: אני חייב לעדכן את הוועדה לגבי ה-700 מיליון של ביטחון תזונתי.

ינון אזולאי: אני מבין שאתמול היתה ישיבה עם שר האוצר, ועדיין לא התקדם שום דבר.

ינון אזולאי: הם תוקעים את זה באוצר.

ינון אזולאי: אני בחוק הזה אוסיף סעיף שאנחנו נסדיר את העניין הזה, שזה ייצא מרשותם ויעבור למשרד הפנים.

ינון אזולאי: חד וחלק.

<< אורח >> משה שגיא: תודה.

<< אורח >> משה שגיא: מי מציג את החוק?

<< אורח >> משה שגיא: לא נשאר לנו זמן.

<< אורח >> משה שגיא: נמשיך בשבוע הבא.

<< אורח >> משה שגיא: בבקשה.

אסי מסינג: יש לנו שני חוקים שנמצאים על שולחן הוועדה.

אסי מסינג: נתחיל בחוק היסוד.

אסי מסינג: אסביר את שתיהם.

אסי מסינג: שתי ההצעות הן קצרות.

<< אורח >> משה שגיא: לי היה קשה בימים האלה להיות יועץ משפטי של משרד האוצר, אבל אתה מוכשר ממני.

<< אורח >> משה שגיא: איך אתה מסביר בפעם הרביעית לוועדת הכספים חוק יסוד של משק המדינה, הוראת שעה?

<< אורח >> משה שגיא: אני הייתי מתקשה בזה.

אסי מסינג: אם הייתם מקשיבים בפעם הקודמת.

אסי מסינג: ..

<< אורח >> משה שגיא: אני הקשבתי לך כל הזמן.

אסי מסינג: אסביר כפי שהסברתי בפעמים הקודמות.

אסי מסינג: אעשה את זה קצר.

אסי מסינג: לאור ההערות שהועלו כאן – אסביר את ההבדל בין קופסאות הקורונה לבין התקציב הרגיל.

אסי מסינג: חוק יסוד: משק המדינה קובע בסעיף 3 שתקציב המדינה ייקבע בחוק, והוא יהיה לשנה אחת, ויביא תוצאות לממשלה הצפויות והמתוכננות.

אסי מסינג: סעיף 3ב לחוק היסוד קובע, מה קורה במצב שבו התקציב אינו עובר, ולפני כן יש המועדים בחוק יסוד: הכנסת, להעברת תקציב המדינה במקרה שהיו בחירות במהלך השנה, ולא היה תקציב, בנסיבות שונות.

אסי מסינג: המועד הקובע, דובר בו רבות, 25 באוגוסט 2020.

אסי מסינג: כרגע יש בעניין הזה דיונים שונים, בשאלת המשמעויות של המועד הזה.

אסי מסינג: סעיף 3ב לחוק יסוד: משק המדינה קובע, כיצד מתנהלים במצב שבו אין תקציב והוא קובע את הכללים הבאים – זו הוראה קבועה.

<< אורח >> משה שגיא: עברתם על החוק.

<< אורח >> משה שגיא: יש מועד, ולא הבאתם כלום.

<< אורח >> משה שגיא: לא הארכתם את המועד, לא הבאתם תקציב.

אסי מסינג: אכן יש מועד בחוק, שעדיין לא הונח תקציב בהתאם למועד הקבוע.

שגית אפיק: המועד היה 12 ביוני.

שגית אפיק: זה חלף לא מכבר.

אסי מסינג: הממשלה עדיין לא הניחה תקציב בהתאם למועד שקבוע בחוק.

<< אורח >> משה שגיא: אסי, למדתי בישיבה.

<< אורח >> משה שגיא: לא למדתי משפטים כמוך.

<< אורח >> משה שגיא: אתה עושה את זה במילים יפות שהיה צריך להניח.

<< אורח >> משה שגיא: עברתם על החוק.

<< אורח >> משה שגיא: היה חוק.

<< אורח >> משה שגיא: בתאריך מסוים היה צריך לעשות פעולה – לא עשיתם אותה.

<< אורח >> משה שגיא: עברתם על החוק.

<< אורח >> משה שגיא: לא עשיתם את הפעולה.

<< אורח >> משה שגיא: אם אני הייתי עובר על החוק, הייתי מקבל דוח.

<< אורח >> משה שגיא: אני לא יודע במילים מכובסות.

<< אורח >> משה שגיא: עברתם על החוק.

עאידה תומא סלימאן: אם הממשלה רצתה להביא, הם יכולים לעכב אותה?

<< אורח >> משה שגיא: אני יודע את הבעיות עם הממשלה.

<< אורח >> משה שגיא: הם באו לפה כמה פעמים.

<< אורח >> משה שגיא: זו פעם רביעית שהם באים עם חוק יסוד: משק המדינה.

<< אורח >> משה שגיא: כשהעלינו את העניין, לא נאמר למה הם הגנו על זה.

שגית אפיק: בתיקון הקודם הוועדה הזאת הציעה לעשות שינוי במועדים.

שגית אפיק: ההתנגדות הגיעה מהיועצים המשפטיים של משרד האוצר ומשרד המשפטים לתקן את המועדים.

שגית אפיק: בין היתר - נדמה לי – אני כבר לא זוכרת את ההנמקות.

שגית אפיק: עכשיו כשהוא מעלה את זה, זה נראה מוזר.

<< אורח >> משה שגיא: לא הגענו חדשים לכאן.

<< אורח >> משה שגיא: אנחנו מדברים על זה כמה פעמים.

<< אורח >> משה שגיא: את יודעת מה המשמעות של העניין, שלא הגישו פה תקציב בזמן?

<< אורח >> משה שגיא: כל מה שהעלו את קרן קרב והיל"ה ועוד דברים שאני מעלה.

<< אורח >> משה שגיא: רבותיי, אני לא עובר על החוק.

<< אורח >> משה שגיא: אני צריך, לפי התקנון, לסיים את הישיבה, כי מתחילה מליאה.

<< אורח >> משה שגיא: בשלב הבא שנכנס את הוועדה תצטרך להציג את הדברים עם השאלות ששאלנו, ותצטרך לענות עליהן.

<< אורח >> משה שגיא: אני מתאר לעצמי שיהיו לך תשובות.

<< אורח >> משה שגיא: אנחנו לא שבעי רצון מהמצב הזה.

<< אורח >> משה שגיא: אמרנו את זה, הבענו את זה כולנו.

<< אורח >> משה שגיא: הייתי מצפה לקבל סיוע מכם בעניין.

<< אורח >> משה שגיא: אדוני השר.

יואב גלנט: אני אומר לכל מי שיושב פה – הזמן הוא קצר.

יואב גלנט: אני שמח על ההתבטאויות ועל תהליכים אחרים.

יואב גלנט: אני מציע, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לא להשתמש בילדי ישראל כמנוף.

יואב גלנט: זו המלצתי.

יואב גלנט: אם אנחנו לא נקבל כסף, לא יהיה לנו עם מה לעבוד.

יואב גלנט: הסברתי לכם איך נראית התוכנית.

יואב גלנט: אתם תמכתם בה פה אחד בקריאה ראשונה.

יואב גלנט: אני מבקש לסיים את העניין הזה.

<< אורח >> משה שגיא: אדוני השר, תודה על השתתפותך.

<< אורח >> משה שגיא: היה מעניין מאוד.

<< אורח >> משה שגיא: נודיע על המשך הישיבה בעניין הזה.

<< אורח >> משה שגיא: הישיבה נעולה.