ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 40, 2020-08-10 10:30

דוד ביטן: בוקר טוב.

דוד ביטן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

דוד ביטן: הנושא שעל סדר היום הוא היערכות משרדי הממשלה לעלייתם וקליטתם של יהודי צפון אמריקה.

דוד ביטן: הדיון מתקיים בעקבות יוזמה ובקשה של ארגון "נפש בנפש".

דוד ביטן: ארגון "נפש בנפש" הוקם בשנת 2002 על ידי הרב יהושע פס וטוני גלבר.

דוד ביטן: הארגון סייע לעלייתם של למעלה מ-60,000 עולים מארצות הברית, קנדה ואנגליה.

דוד ביטן: הארגון פועל בירושלים, תל אביב, כרמיאל ובאר שבע ומבקש לעודד עלייה ומעמיד מערך מקצועי לרווחת העולים בתחומי התעסוקה, בריאות וחינוך ובהתמודדות עם הבירוקרטיה הממשלתית.

דוד ביטן: מהנתונים שהובאו לוועדה מ"נפש לנפש" לגבי התעניינות עלייה לישראל עולים הנתונים הבאים.

דוד ביטן: הנתונים האלה הם רק מצפון אמריקה?

זאב גרשינסקי: כן.

דוד ביטן: רישום ראשוני לעלייה.

דוד ביטן: בשנת 2019, היו 2,141 בתי אב ובשנת 2020 היו 5,494 בתי אב, גידול של 157 אחוזים.

דוד ביטן: עוד לא סיימנו את השנה.

דוד ביטן: השלמת בקשות עלייה לפי בתי אב.

דוד ביטן: בשנת 2019 הושלמו 1,450 בקשות ובשנת 2020, עד עתה, הושלמו 3,655 בקשות.

דוד ביטן: גידול של 152 אחוזים.

דוד ביטן: בשנת 2019 עלו 2,283 עולים חדשים לישראל.

דוד ביטן: 1,450 בתי אב.

דוד ביטן: בשנת 2020 עלו 8,306 עולים חדשים, 3,654 בתי אב.

דוד ביטן: הגיל הממוצע של העולים הוא 30.4.

דוד ביטן: הפוטנציאל לעלייה ממדינות צפון אמריקה קיים ומדינת ישראל צריכה לממש אותו ולהיערך לקליטתם המיטבית.

דוד ביטן: הוועדה קיימה כבר מספר דיונים בנושא היערכות משרדי הממשלה לקליטתם של העולים בעקבות הקורונה.

דוד ביטן: למרות הדיונים שהתקיימו, משרדי הממשלה טרם הביאו את התייחסותם להקלה על קליטתם של העולים.

דוד ביטן: תעסוקה ודיור הם המפתחות העיקריים לקליטה מוצלחת.

דוד ביטן: בתחום הדיור הועלתה הצעה בוועדה להעניק סיוע בשכר דירה גבוה משמעותי לשכירת דירה בשנתיים הראשונות לעלייה לישראל במקום הפריסה שנהוגה היום על פני ארבע שנים.

דוד ביטן: כמו כן הועלתה הצעה להוסיף בניית מקבצי דיור והוסטלים לקשישים שיהוו פתרון דיור למי שמעוניין בכך.

דוד ביטן: כמו כן הוצעה האפשרות לקליטה במרכזי קליטה לעולים שיהיו מעוניינים בכך.

דוד ביטן: בתחום רשות האוכלוסין ומשרד החוץ הועלתה בקשה לבטל על דרישת אפוסטיל בתקופת הקורונה בלבד והגדלת תקן העובדים של עובדי משרד החוץ כאן בישראל, שיטפלו בבקשות מהארץ ויקלו על העומס בקונסוליות בחוץ לארץ.

דוד ביטן: למרות הסכמת האוצר בסוגיה התקציבית, משרד החוץ נסוג עד עכשיו מההצעה הזאת ולא מעוניין בתגבור משרד החוץ בארץ.

דוד ביטן: מצד אחד סטלה אומרת כאן שאין מספיק כוח אדם בקונסוליות ומצד שני היא לא מוכנה לקבל סיוע.

דוד ביטן: זה דבר שהוא מדהים והזוי.

דוד ביטן: לגבי הדרישה לאפוסטיל, ביקשנו מרשות האוכלוסין לוותר על הדרישה למשך חודשיים-שלושה ולחשוב על פתרון אחר, בקשה שעד עכשיו לא זכתה למענה.

דוד ביטן: משך ההמתנה להנפקת אפוסטיל הוא ארוך מאוד ומעכב את הליכי העלייה לישראל.

דוד ביטן: חשוב מאוד להיערך ללמידה מקוונת באולפנים עוד בארצות המוצא טרם העלייה.

דוד ביטן: ככל שיקלטו את העברית טוב יותר, כך הקליטה תהיה מוצלחת יותר.

דוד ביטן: על זה יש הסכמה של המשרדים והנושא בטיפול.

דוד ביטן: היערכות משרד החינוך ללימודים באפליקציית זום.

דוד ביטן: יש צורך לתגבר באופן פרטני את הלומדים באפליקציית זום עבור תלמידים עולים חדשים.

דוד ביטן: גם זה בטיפול ואני מאמין שזה יהיה.

דוד ביטן: שני הדברים האלה של לימודים בארצות המוצא באמצעות ה-זום, זה דבר שיהיה כי יש הסכמה של השרים עצמם.

דוד ביטן: ארגון "נפש בנפש", יש לכם משהו לומר?

זאב גרשינסקי: אני אשמח להתייחס.

זאב גרשינסקי: אדוני יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת הנכבדים, השותפים הטובים שנמצאים כאן.

זאב גרשינסקי: אני אשמח קודם כל להתחיל בכבודה של האכסניה, ועדת העלייה והקליטה שהייתה מאז ומתמיד בית עבורנו, מקום שבו ניתן להעלות נושאים שדורשים את התייחסות הבית הזה.

זאב גרשינסקי: בקדנציה הנוכחית יש תחושה של כלל הנוכחים שהוועדה מבינה את גודל השעה ואת תפקידה החשוב בקידום נושא העלייה באופן כללי וקידום נושאים פרטניים המהווים חסמים לעלייה.

זאב גרשינסקי: תודה רבה והמשיכו כך בפועלכם.

זאב גרשינסקי: אדוני היושב ראש, כפי שציינת, ארגון "נפש בנפש" הוקם בשנת 2002 על מנת להחיות את גלי העלייה מצפון אמריקה.

זאב גרשינסקי: בשנים הרבות מאז הוקם הארגון פעלנו הן בליווי העולים בשלבי טרום העלייה והן במהלך טיסותיהם המרגשות לישראל וכמובן ממשיכים את הליווי עם נחיתתם בתחומי התעסוקה, הבירוקרטיה וההשתלבות החברתית.

זאב גרשינסקי: המתכון הייחודי של "נפש בנפש" הוכיח את עצמו עם למעלה מ-65,000 עולים וחשוב יותר, עם למעלה מ-90 אחוזי הישארות בישראל.

זאב גרשינסקי: חברים יקרים, אנחנו נמצאים בזמנים היסטוריים.

זאב גרשינסקי: מאז פרוץ משבר הקורונה הארגון חווה התעניינות בעלייה מצפון אמריקה שאין לה אח ורע בתולדות הארגון ויתכן מאז קום המדינה.

זאב גרשינסקי: המספרים שמונחים בפניכם משקפים אינדיקטורים אחדים לאותה התעניינות.

זאב גרשינסקי: למעלה מ-8,000 יהודים פתחו תיקי עלייה כאשר רובם הביע רצון לעלות עוד בשנת 2020.

זאב גרשינסקי: מעבר לכך, אנחנו מקבלים פניות מאורגנות מקהילות שלמות בצפון אמריקה המבקשות לשמוע על אפשרויות העלייה לישראל.

זאב גרשינסקי: הקורונה הטילה חסמים פסיכולוגיים ותעסוקתיים ויותר מכל – יצרה עבור מדינת ישראל הזדמנות שאין דומה לה בפתיחת השערים ליהדות צפון אמריקה.

זאב גרשינסקי: אני מניח שניתן לדבר רבות על הסיבות לעלייה דווקא בעת הזאת, האם זו הייתה התמודדות של מדינת ישראל עם הגל הראשון, האם זו הפגיעה הקשה בקהילה היהודית בצפון אמריקה, האם השערים סגורים של מדינת ישראל גרמו לרבים להחליט שהם רוצים פנימה, האם לאנשים פשוט נפל האסימון שאם לא עכשיו, אימתי?

זאב גרשינסקי: האם יש כאן יותר גורמי דחיפה או גורמי משיכה?

זאב גרשינסקי: אני משאיר את התשובה לשאלה הזאת לאקדמאים, לדמוגרפים ולהיסטוריונים.

זאב גרשינסקי: ארגון "נפש בנפש" אשר הוקם בצל קריאה גדולה מהשטח לתת מענה לפערים שונים בתהליכי העלייה והקליטה נענה גם עכשיו לקריאה הגדולה שעולה מהשטח.

זאב גרשינסקי: איננו מבקשים להיות שיפוטיים.

זאב גרשינסקי: הננו.

זאב גרשינסקי: אנחנו מוכנים לענות לקולות הרבים העולים מכל שדרות האוכלוסייה, מכל הזרמים השונים, מכל הגילים ומכל הקהילות.

זאב גרשינסקי: אנחנו מכנים לענות הננו.

זאב גרשינסקי: אתה יודע אדוני היושב ראש שהחברה האזרחית, עד כמה שהיא מלאה ברצון טוב, בעלת יכולות ורסטיליות וטכנולוגיות, אינה יכולה לתת מענה שלם במקום המערכות השלטוניות.

זאב גרשינסקי: לאורך השנים ארגון "נפש בנפש" צבר לו חברים וידידים רבים ממערכות השלטון השונות, עמיתים אשר התגייסו לשיפור מערכי העלייה והקליטה, חלקם יושבים מסביב לשולחן זה או שותפים לנו ב-זום.

זאב גרשינסקי: בשם עשרות אלפי העולים אשר הגיעו בסיוע הארגון, אנחנו אסירי תודה לכל אחד ואחת מכם על השותפות.

זאב גרשינסקי: כמו שאמרתי, זמנים היסטוריים עומדים בפנינו.

זאב גרשינסקי: יושב ראש הסוכנות היהודית ושרת העלייה והקליטה כבר נקבו מספרים צפויים גדולים של עולים שעתידים לבנות את ביתם במדינת ישראל בשנים הקרובות.

זאב גרשינסקי: אין לי אלא לראות את מגמות ההתעניינות כפי שהן משתקפות בנתונים של אלפי תיקי עלייה, מאות מסמכים המגיעים מדי יום, עשרות שיחות למוקד הטלפוני מדי לילה או השתתפות של מאות בתי אב באחד מעשרות ה-וובינרים שאנחנו מקיימים מדי שבוע.

זאב גרשינסקי: מכאן יוצאת הקריאה שלנו לשותפים הטובים והמסורים שלנו במערכות השלטון השונות.

זאב גרשינסקי: אנא, זמנים היסטוריים דורשים מהלכים היסטוריים.

זאב גרשינסקי: מדינת ישראל ידעה לקלוט מאות אלפי עולים בשעת משבר כלכלי עם קום המדינה על אף האתגרים.

זאב גרשינסקי: מדינת ישראל ידעה לומר הנני כאשר נפלו חומת הברזל מארצות ברית המועצות לשעבר.

זאב גרשינסקי: מדינת ישראל תמיד פעלה מתוך הערכים שניטעו במגילת העצמאות בהקשר של קליטת עלייה ותמיד גם זכתה ליהנות מפירות כלכליים דרמטיים גלי העלייה.

זאב גרשינסקי: כארגון אשר נמצא בקשר יום יומי עם אותם מתעניינים בעלייה, החל מבעלי הבתים הפשוטים, דרך פילנתרופים גדולים וכלה במנהיגי קהילות, אנו קוראים לכלל מערכות השלטון לחשוב מחוץ לקופסה, להפוך את אתגר הקורונה להזדמנות יוצאת דופן עבור מדינת ישראל בקליטת עלייה איכותית אשר תתרום למדינת ישראל בכל כך הרבה תחומים.

זאב גרשינסקי: חברינו במשרדי הממשלה עושים את תפקידם ודואגים שמדינת ישראל תהיה מסודרת, מערכתית ושוויונית ואני מודה להם על עבודתם המסורה.

זאב גרשינסקי: אני מבקש מהבית הזה לצאת בקריאה לכל הגורמים להם יש נגיעה לעלייה בכלל ולעולים בפרט, לצאת מאזור הנוחות, לעשות כל שביכולתם כדי שלא נפספס את ההזדמנות העומדת לפתחנו.

זאב גרשינסקי: בהקשרי תהליכי עלייה, אני יודע אדוני היושב ראש שאתה עסוק מאוד במציאת פתרונות אל מול רשות האוכלוסין בסוגיית האפוסטיל על תעודת היושר, אני גם מודה למנכ"ל הרשות פרופסור מור יוסף על הרצון הכנה למצוא פתרונות נוספים אבל עדיין מאות עולים ממתינים אך ורק לאפוסטיל על תעודת היושר שיגיע כדי שיוכלו לסיים את התהליך.

זאב גרשינסקי: חשוב לציין את הגמישות המחשבתית שהביאה לאפשרות ראיונות העלייה ב-זום אשר פתחה לאלפים את האפשרות להתקדם בתהליך.

זאב גרשינסקי: השותפים המרכזיים שלנו בסוכנות היהודית עושים מאמצים עילאיים כדי להיענות לביקושים, מנציגי הגלובל, שליחי העלייה, אגף הזכאות ועד למנכ"לית הסוכנות.

זאב גרשינסקי: כולם בקשר יום יומי אתנו ואני מודים ומעריכים אותם על כך.

זאב גרשינסקי: יש צורך לסייע לסוכנות לעבות את כוח האדם שלהם כדי שאישורי הזכאות יהיו מהירים.

זאב גרשינסקי: יש לחשוב על דיגיטציה מלאה של התהליך במסגרת זו.

זאב גרשינסקי: הקונסוליות מוצפות בבקשות לאשרות עלייה וחשוב מאוד לתעדף דווקא עכשיו את מי שמבקש לעלות לישראל.

זאב גרשינסקי: גם בהקשר הקליטה, חשוב מאוד לרתום את כלל הגורמים הרלוונטיים כדי שעולים ישתלבו באופן מיטבי דווקא בתקופה מאתגרת זו.

זאב גרשינסקי: ילדים שיצטרפו למערכת החינוך אשר מתחילה את שנת הלימודים באופן שונה מהרגיל, יזדקקו ליחס מיוחד של בתי הספר כדי שיוכלו להשתלב.

זאב גרשינסקי: המבוגרים צריכים אפשרויות אולפן מקוונות.

זאב גרשינסקי: הרשויות המקומיות צריכות להירתם באופן מלא למאמץ הזה כדי שנוכל להפוך למגדלור של קליטת עלייה.

זאב גרשינסקי: מדי שבוע אנחנו מקבלים פניות ממגוון רשויות – ירוחם, צפת, בנימין, רמלה, אופקים ועוד – המבקשות למשוך את העולים אליהן.

זאב גרשינסקי: אני חושב שראוי ונכון לרתום את מרכז השלטון המקומי כדי שנוכל לשווק עוד ועוד אפשרויות לעולים החדשים.

זאב גרשינסקי: אני יודע שאני מדבר גם בשם ארגוני עלייה נוספים הנמצאים באי ודאות תקציבית בשל היעדר תקציב מדינה.

זאב גרשינסקי: גם כאן יש לנו שותפים נאמנים במשרד הקליטה אשר עושים ככל יכולתם במסגרת הקיימת.

זאב גרשינסקי: אבל חשוב להביע גם כאן את החשש שלנו מאי היכולת לתת את השירות הנדרש לאותם מבקשי עלייה בגלל האתגרים התקציביים.

זאב גרשינסקי: אדוני היושב ראש, למעלה מ-1,000 עולים כבר עלו או הבטיחו את טיסתם מצפון אמריקה בקיץ זה, זאת כנגד כל הסיכויים בימים של שמים סגורים.

זאב גרשינסקי: אבל זוהי רק הסנונית הראשונה, אם נשכיל כולנו להיענות לאתגר.

זאב גרשינסקי: לסיום אני מבקש שוב להודות לך אדוני היושב ראש על העלאת הנושא לסדר היום ומבקש לרתום את כלל הכוחות והשותפים שלנו – משרדי הקליטה, הפנים, הסוכנות היהודית, קרן קיימת לישראל – כדי שנוכל לעמוד בעוד מספר שנים, להסתכל אחורה ולומר בסיפוק: עמדנו באתגר, היינו שם עבור אחינו בצפון אמריקה, קלטנו את גל העלייה בעקבות הקורונה.

זאב גרשינסקי: תודה רבה.

דוד ביטן: חברי הכנסת, לפני שמתחילים להניע את הגלגל, אתם רוצים לומר משהו?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש.

טלי פלוסקוב: שמחתי מאוד לשמוע כרגע כאשר הוצגו דרכי הפעולה שהממשלה צריכה ליישם.

טלי פלוסקוב: אני חייבת לומר לכם שמי שעבר עלייה ויודע מה זה – ואני מבינה שכל חברי הכנסת שנמצאים כאן יודעים - ההצלחה של העלייה היא מאוד תלויה בצעדי הממשלה.

טלי פלוסקוב: זה לא מספיק רק לרצות אלא שני הצדדים צריכים לרצות להיקלט ולקלוט במדינה הזאת.

טלי פלוסקוב: כדי שננצל את ההזדמנות הזאת – אני אומרת שבקורונה יש כל כך הרבה דברים לא טובים אבל יש ניצוצות קטנים שיכולים גם להיות טובים למדינה שלנו והעלייה הגדולה שאנחנו מדברים עליה היא אחד הדברים המבורכים בתקופת הקורונה.

טלי פלוסקוב: למרות כל הקשיים שיש לנו במדינה היום, אנחנו באמת צריכים להשקיע משאבים, מחשבה, יציאה מהקופסה בכל הרמות של שירות לאזרח שעולה למדינה הזאת.

טלי פלוסקוב: אם נדע לעשות את זה בצורה נכונה – זכינו, הרווחנו, ניצחנו, כל מה שאתם רוצים כי העלייה היא עתידה של המדינה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

אנדרי קוז'ינוב: המספרים שמוצגים כאן בטבלאות מבחינת הרישום, הפניות, הנכונות לעלות והזכאות, בהחלט מספרים מרשימים.

אנדרי קוז'ינוב: מצד שני אנחנו רואים את החסמים בטיפול של המדינה באותם עולים ואלה אותם הדברים הרגילים עליהם אנחנו כבר דיברנו וטחנו ולצערי כנראה נצטרך עוד לדבר ולטחון כדי לפתור את החסמים האלה כי זה לב ליבו של היחס כרגע.

אנדרי קוז'ינוב: כולי תקווה שנפתור את הדברים האלה החל מהסיפור של האפוסטיל שברור שהוא סיפור מאוד בעייתי מבחינת העלייה ומבחינת אותם העולים ועד הקליטה במוסדות הלימוד, כל ההוראה של העברית מלבד אותם אולפנים ראשונים, וכמובן הקליטה במסגרות העבודה המקצועיות.

אנדרי קוז'ינוב: תודה.

מיכל וונש: אולי במקום המספרים והחסמים שאנחנו מודעים לרשימה שלהם, אני רוצה להתחבר לדברים של זאב ואני רוצה לומר שאנחנו עומדים בפני הזדמנות היסטורית.

מיכל וונש: לצד המשבר, כפי שאמרה טלי פלוסקוב, יש גם הזדמנות מאוד גדולה אבל בל נחמיץ אותה.

מיכל וונש: שלא רק נשב כאן ונדבר ונגיד שידענו.

מיכל וונש: כדי שנעשה את זה, צריך לזכור שהסיפור כאן – וגם של מי שיושבים סביב השולחן הזה - אדוני היושב ראש, מה שאתה מוביל מאז אני הצטרפתי וזכיתי להצטרף לוועדה הזאת, אלה שלושה ערכים בגינם אני נמצאת כאן והם האחדות, הממלכתיות והאחריות.

מיכל וונש: אם אני חושבת על מה שהוועדה הזאת עושה וחייבת לעשות כמי שמפקחת על כל הגורמים שעוסקים במלאכה, ובאמת בראשותך הועדה הזאת חושפת את החסמים וגם פועלת כדי לפתור את החוסמים.

מיכל וונש: כדי שנעשה את הדבר הזה בצורה מיטבית, אנחנו חייבים קודם כל לזהות את ההזדמנות שנקרתה בדרכנו בצל הקורונה והיא בעצם חידוש החזון, הייעוד והערכים של מדינת ישראל ממש בחזון מגילת העצמאות.

מיכל וונש: אני לא רוצה להיות יותר מדי דרמטית אבל אנחנו עומדים אל מול שיטפון של עולים חדשים שמאפשרים לנו גם למצוא את עצמנו בדרך, למצוא ולהתחבר גם אזרחי מדינת ישראל.

מיכל וונש: בעיניי כאן ההזדמנות הגדולה וזה שינוי תפיסתי עמוק שאנחנו לא פועלים לטובת העולים הפרוספקטיביים אלא לטובת עצמנו.

מיכל וונש: זה בזכות ולא בחסד.

מיכל וונש: אנחנו לא עושים טובה עם מישהו שמגיע, יגיע ומתעניין להגיע אלא אנחנו ממלאים את חובתנו, חובתה של מדינת ישראל, וכולנו יוצאים נשכרים מכל גל עלייה כזה.

מיכל וונש: תמיד אנחנו מסתכלים אחורה ואומרים איך לא ראינו ואיך לא ידענו.

מיכל וונש: משנות ה-50, אדוני יושב ראש – ואתה באת כילד צעיר מדי כדי לזכור ודרך כל העליות שיושבות סביב השולחן הזה – בפעם הזאת יש לנו במדינת ישראל בת ה-72, היא כבר מספיק בוגרת, האפשרות להסתכל קדימה ולא אחורה, לתכנן קדימה ולא להצטער על מה שלא עשינו, להיערך בצורה פרוספקטיבית שמסתכלת פני עתיד ולממש – שוב לחדש ולממש – את הייעוד, את החזון ואת הערכים שלנו.

מיכל וונש: אני חושבת שזאת אחריות עצומה שאני מטילה על הוועדה בראשותך, כמובן ביחד עם משרד הקליטה ושרת העלייה והקליטה שמחויבת לנושאים הללו, כמובן ביחד עם שרת התפוצות, אבל יש כאן הזדמנות שבל נחמיץ אותה.

מיכל וונש: כל היושבים מסביב לשולחן עושים ועוסקים בעבודת הקודש הזאת ובכל פגישה שלכם, אני מבקשת שתעלו אלינו את החסמים כי רק כך נסיר אותם ורק בעבודה משותפת שבאמת משתפת פעולה בין כולם וכל הגורמים שכבר עוסקים בזה, מהמגזר השלישי ועד "נפש בנפש" וכל הגורמים השונים, וכמובן עד המשרדים הממשלתיים.

מיכל וונש: יש בפנינו אתגר אדיר ומי ייתן ונצליח לממש אותו.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, כמו שאתה יודע להגיד לי, לצורך זה חייבים שזה יהיה בבסיס התקציב.

אלכס קושניר: אדוני היושב ראש, אני לא אחזור על דברים שנאמרו.

אלכס קושניר: אני חושב שהדיון הזה הוא מאוד מאוד חשוב ואני גם מכיר את נפשות הפועלות ואת גורמי המקצוע.

אלכס קושניר: אני יכול להגיד לך שנמצאים כאן טובי בעלי המקצוע כדי לעשות את העבודה.

אלכס קושניר: זה שהממשלה היא החסם, זה מאוד מאוד מעציב אותי.

אלכס קושניר: דבר נוסף שאני לא יודע אם הספקתם לדבר עליו, גם אין לי את המסמך ולא ראיתי את הנתונים.

אלכס קושניר: חסרים לי כאן כמה גורמים שלא נמצאים, לפחות ממה שראיתי בזימון - משרד ראש הממשלה ונתיב - והסיבה היא מאוד מאוד פשוטה.

דוד ביטן: הדיון הוא על צפון אמריקה.

אלכס קושניר: בדיוק על זה אני מדבר.

אלכס קושניר: היום בצפון אמריקה מתגוררים כמיליון יוצאי ברית המועצות לשעבר שכדי לקבל אשרת עלייה הם צריכים לעבור דרך נתיב.

אלכס קושניר: זה מתבצע באמצעות הסוכנות, משם זה מגיע לנתיב.

אלכס קושניר: זה תהליך מאוד מאוד ארוך ומאוד מאוד מסורבל.

דוד ביטן: למרות שהם כבר גרים בארצות הברית.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: בזמנו, עת הייתי בשני תפקידים בו זמנית, ניסינו לקדם מהלך של פתיחת נציגות של נתיב בצפון אמריקה על מנת לאפשר קיצור תהליכים.

אלכס קושניר: לצערי הרב אז, באותה תקופה, גם משרד ראש הממשלה וגם משרד החוץ שמו מקלות בגלגלים כדי שהדבר הזה לא יקרה.

אלכס קושניר: אני חושב שהיום, כשאנחנו נמצאים במצב כזה, שאני בטוח שהרבה מאוד עולים פוטנציאליים יוצאי ברית המועצות שמתגוררים כרגע בארצות הברית רוצים לעלות לארץ, תפקידנו לצמצם את התהליכים הבירוקרטיים, להגדיל את התקציב גם בנתיב, לשלוח לשם שני קונסולים ולטפל באנשים כדי שיוכלו לעלות כמה שיותר מהר.

דוד ביטן: כמה עולי ברית המועצות לשעבר רוצים לעלות מצפון אמריקה כיום?

שי פלבר: נכון להיום יש לנו בערך בין 250 ל-300 עולים בשנה, שהם יוצאי ברית המועצות לשעבר מתוך סך כל העולים מצפון אמריקה.

דוד ביטן: לדעתך צריך נציגות של נתיב שם?

שי פלבר: בתהליך היום יש סרבול.

שי פלבר: מכיוון שהם צריכים להביא מסמכים מברית המועצות לשעבר, פונים אלינו, אנחנו מעבירים את זה לנתיב.

שי פלבר: ההוכחה נהיית מאוד קשה.

שי פלבר: אגב, חלקם היום אפילו אינם דוברי רוסית.

שי פלבר: הם דור שני.

רונן פוקסמן: צריך לומר שהמסמכים נדרשים למילוי ברוסית למרות שחלקם נולדו בארצות הברית.

אלכס קושניר: רשות האוכלוסין וההגירה מסתכלת על ארץ המוצא של ההורים ואולי בשלב מסוים בצדק.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי אם הבן אדם עלה לארצות הברית או היגר לארצות הברית באמצעות מסמכים מסוימים שמוכיחים את מהיהדות שלו, הרי היהדות שלו לא השתנתה תוך כדי החיים בארצות הברית.

אלכס קושניר: לכן יש בזה הגיון.

אלכס קושניר: אגב, אני לא בא בטענות לסוכנות ולא בא בטענות לנתיב.

אלכס קושניר: במסגרת המגבלות שניתנו להם, הם עושים את המקסימום.

אלכס קושניר: העניין הוא שאפשר לפתור את זה בקלות ולשלוח לשם שניים-שלושה נציגים, קונסולים מקצועיים.

דוד ביטן: בשביל 300 אנשים אתה רוצה לשלוח שני קונסולים?

אלכס קושניר: 300 אנשים, זה בגלל הסרבול.

אלכס קושניר: יש כמיליון אנשים שמתגוררים בארצות הברית, נושאים את העיניים לישראל.

אלכס קושניר: אני מכיר את הקהילות האלה ומדבר אתן.

אלכס קושניר: הרבה מאוד מהם רוצים לעלות.

אלכס קושניר: זה לא שהם מפוזרים בכל ארצות הברית.

אלכס קושניר: יש לך ריכוזי אוכלוסייה ואתה יודע לטפל בזה ואתה יודע לעשות את זה.

שי פלבר: פנינו לשר אלקין בנושא כי הוא היום ממונה על נתיב.

שי פלבר: הצגנו בפניו את הסוגיה הזאת וביקשנו שימצא אתנו ביחד פתרון, בין אם זה לשלוח קונסולים, בין אם זה לפתור את העניין הזה, כי זה באמת תהליך מסורבל עבור אותם אנשים לעלות היום.

דוד ביטן: בכמה זמן זה מעכב?

שי פלבר: זה יכול לקחת לפעמים אפילו חצי שנה מכיוון שצריך להביא את המסמכים המקוריים.

אלכס קושניר: תחשוב על הסרבול.

אלכס קושניר: הוא שולח מסמכי מקור לסוכנות.

אלכס קושניר: הסוכנות לוקחת את המסמכים ומעבירה אותם לנתיב.

אלכס קושניר: נתיב בודק את המסמכים ואז צריכים להחזיר אותם בחזרה.

אלכס קושניר: זה סרבול.

דוד ביטן: בטח גם קורה שבדרך מסמכים הולכים לאיבוד.

אלכס קושניר: UPS מרוויחים כאן הרבה כסף.

מיכל וונש: אני עשיתי אתמול סיור בגלובל סנטר, מי שבעצם מאפשר את כל הדבר הזה, כדי שאנחנו נבין את כל החסמים ויכול להיות שצריך לקיים דיון של הוועדה שם.

דוד ביטן: בארצות הברית?

מיכל וונש: לא.

מיכל וונש: כאן.

מיכל וונש: בסוכנות אצל שי.

מיכל וונש: אני חושבת שמהדברים שעולים כאן

מיכל וונש: זה יאפשר לנו לעלות בפני הוועדה וגם בפני מי שאינם נמצאים בדיון כרגע, את הנושאים כפי שהם עולים לבסיס הנתונים הקיימים אצל שי.

מיכל וונש: בסוף צריך להתכנס לתוך הדבר הזה של העלייה.

מיכל וונש: אנחנו אמנם מתמקדים בצפון אמריקה וזה חשוב לחזור לשם כיוון שצריך לזהות את כל החסמים.

דוד ביטן: ראיתי חסם אחד.

דוד ביטן: זה נכון.

דוד ביטן: איזה עוד חסמים יש?

דוד ביטן: אני שואל את נציגי העמותה.

דוד ביטן: איזה חסמים אתם מזהים?

רונן פוקסמן: החסמים לעלייה או אחרי העלייה?

דוד ביטן: לעלייה.

דוד ביטן: נתחיל עם זה.

רונן פוקסמן: הנושא של האפוסטיל כמובן הוא מאוד מאוד ידוע.

רונן פוקסמן: העלינו כאן את נושא הקונסוליות.

רונן פוקסמן: באמת יש עומס ואנחנו רואים את זה כל יום.

רונן פוקסמן: גם בנושא של בני זוג שרוצים להגיע, למשל בן זוג זר שנשוי לישראלית, הקונסוליות מתקשות מאוד לעמוד בעומס, במיוחד בניו יורק שהיא כמובן הקונסוליה העמוסה ביותר אבל אנחנו גם רואים שקונסוליות שונות מתמודדות באופן שונה ואז לפעמים יש אי אחידות בנוהל.

מיכל וונש: זה לא טוב.

רונן פוקסמן: זה בהחלט לא טוב.

דוד ביטן: מה זה אי אחידות בנוהל?

רונן פוקסמן: אני אתן לך דוגמה אחת שאנחנו עוסקים בה הרבה.

רונן פוקסמן: עולים שהגיעו ויצאו מישראל בתוך 90 ימים מיום עלייתם.

רונן פוקסמן: הם לא זכאים לדרכון ישראלי.

רונן פוקסמן: אחרי שהם רוצים לחזור, הם חייבים אישור כניסה לישראל כי הם אזרחים ישראלים אבל הם לא נושאים דרכון ישראלי.

רונן פוקסמן: בקונסוליות מסוימות דורשים הנפקת דרכון.

דוד ביטן: כמה זמן הוא כבר לא זכאי לדרכון?

רונן פוקסמן: במשך 90 ימים מיום עלייתו, עולה לא מקבל דרכון ישראל.

רונן פוקסמן: רק אחרי 90 ימים הוא זכאי להוציא דרכון.

שלומית אבינח: אם הוא עלה, למה הוא עוזב את המדינה?

רונן פוקסמן: להרבה עולים זה גרה לפני הקורונה.

רונן פוקסמן: העולים עלו ונסעו כדי למכור את הבית או לסגור את העסק ואז הם נתקעו שם.

רונן פוקסמן: זה קורה הרבה.

רונן פוקסמן: או שהם עובדים.

דוד ביטן: בארצות הברית.

רונן פוקסמן: כן.

רונן פוקסמן: ין להם דרכון ישראלי.

רונן פוקסמן: כדי להיות זכאים להיכנס, כי הם אזרחים ישראלים, הם לא צריכים אישור חריג, הם רק צריכים איזושהי תעודה.

רונן פוקסמן: חלק מהקונסוליות אומרות להם שהם צריכים להנפיק דרכון, שזה מסלול אחד.

רונן פוקסמן: קונסוליות אחרות אומרות, לא, רק צריך איזשהו דף שידביקו להם בתוך הדרכון האמריקאי או הבריטי או מה שזה לא יהיה.

מיכל וונש: חוסר אחידות.

דוד ביטן: אין נוהל אחיד?

דוד ביטן: בכמה זמן זה מעכב?

רונן פוקסמן: זה יכול לעכב במשך חודשים.

דוד ביטן: אבל אין הרבה כאלה.

זאב גרשינסקי: צריך לדעת שהיום בניו יורק לוקח שבועיים להנפיק אשרת עלייה.

זאב גרשינסקי: מהיום שהם מקבלים את הדרכון ועד שמחזירים עם המדבקה שנקרא אשרת עלייה, זה אורך שבועיים.

זאב גרשינסקי: אחרי כל התהליך שהעולה עבר במשך חודשים בגלל הסיפור של האפוסטיל והכול, הוא צריך להמתין עוד שבועיים ורק אחרי שהוא מקבל את האשרה, הוא יכול להזמין את טיסת העלייה שלו.

זאב גרשינסקי: התהליך אורך עוד יותר מהרגיל.

דוד ביטן: מצאו איזה זיוף ביהדות צפון אמריקה?

שי פלבר: לגבי אפוסטילים?

דוד ביטן: צריך לראות שהמסמך מהימן.

דוד ביטן: נכון?

דוד ביטן: אתה יכול לומר לי, מתוחך 100,000 עולים היה איזשהו זיוף?

שי פלבר: לא.

שי פלבר: אני אתייחס בכמה מלים למה שאמר זאב.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אני רוצה לדעת סטטיסטית.

דוד ביטן: היה או לא היה?

שי פלבר: לא שאני זוכר שהיה בתקופה האחרונה.

דוד ביטן: אז אני לא מבין מה הם רוצים ברשות האוכלוסין.

שי פלבר: אני אתייחס.

שי פלבר: אני חייב לומר שאני מסכים עם מה שאומר זאב.

שי פלבר: הפוטנציאל כרגע מצפון אמריקה הוא אדיר.

שי פלבר: רק כדי לסבר את האוזן, בחודש יוני 2020 נפתחו, אנשים שרצים לעלות פתחו תיקי עלייה, 3,359 תיקים לעומת 504 ב-2019.

שי פלבר: גידול של 566 אחוזים.

שי פלבר: בחודש יולי 2,378 לעומת 557, גידול של 327 אחוזים.

שי פלבר: בהחלט הנתונים האמפיריים אתנו.

שי פלבר: אגב, חשוב לומר שמבחינת פותחי התיקים אנחנו רואים קהלים מגוונים – אורתודוכסים, חרדים, חרדלים, מהתנועה הרפורמית, מהתנועה הקונסרבטיבית.

שי פלבר: לאור הביקושים, אנחנו בסוכנות נערכנו לתוספת כוח אדם.

שי פלבר: הוספנו עכשיו ב-גלובל, הכפלנו את מספר העובדים שמטפלים בפניות.

שי פלבר: אתמול התחילו את ההכשרה שלהם שלושה אנשים לעומת החמישה שהיו.

שי פלבר: הוספנו מראיינים בארץ והוספנו צוותים בחוץ לארץ.

שי פלבר: בנוסף, כסוכנות יהודית, לקחנו את חברת.

שי פלבר: ..

שי פלבר: שהתחילה אצלנו עכשיו תהליך קצר של שבועיים לעזור לנו לראות איפה אפשר בתהליך העלייה לעזור ולצמצם פערים עבור העולים.

שי פלבר: פשוט עבודה מהירה ומיידית כדי להקל.

שי פלבר: לגבי האפוסטיל.

שי פלבר: אני אומר לכם שאנחנו קיבלנו תעודות באפוסטיל שמגיעות מה-FBI.

שי פלבר: לצערי אני חייב לומר שהן תעודות שקל לזייף אותן.

שי פלבר: אדם בלי טכניקות מסובכות יכול לזייף את התעודות של ה-FBI.

שי פלבר: האפוסטיל נדרש כי התעודות האלה – בדקנו אותן, איך הן מגיעות – בעבודה קצרה אפשר לשנות.

שי פלבר: אנחנו מבינים ואנחנו מסכימים שהדבר הזה הוא בהחלט מעכב אנשים.

דוד ביטן: אתה מדבר על האישור של ה-FBI.

שי פלבר: כן.

דוד ביטן: האישור על כך שאין לו עבירות פליליות.

שי פלבר: כן.

שי פלבר: שאין לו עבר פלילי.

מיכל וונש: גם פדופיליה.

שי פלבר: חשוב גם לומר למה זה חייב להיות רק מוושינגטון ולא מתורגם בטקסס או בפלורידה.

שי פלבר: מכיוון שאם אתה עובר ממדינה למדינה, אין רישום.

שי פלבר: המקום היחידי בו יש רישום פדרלי, זה בוושינגטון.

שי פלבר: בשבועיים האחרונים "נפש בנפש" העלו רעיון מאוד יצירתי וגם קידמו אותו מולנו.

שי פלבר: אנחנו ניהלנו בשבועיים האחרונים שיחה עם משרד החוץ ועם רשות האוכלוסין, תכף נתייחס לזה, וההצעה שעלתה מ"נפש בנפש" היא שה-FBI ישלח את התעודה ישירות לסוכנות היהודית ואז זה מייתר את האפוסטיל.

דוד ביטן: נכון.

שי פלבר: נכון.

שי פלבר: רעיון מצוין.

דוד ביטן: האפוסטיל היא רק בשביל התעודה מה-FBI?

שי פלבר: זה לכל התעודות אבל כל האפוסטיליםה אחרים, קל לקבל אותם.

שי פלבר: ב-FBI אפשר לקבל רק בוושינגטון.

שלומית אבינח: השאלה אם משרד החוץ מסכים.

שי פלבר: אפוסטילים הם על כל המסמכים אבל קל לקבל אותם.

שי פלבר: מה-FBI, יש כרגע עומס בוושינגטון.

שי פלבר: לכן הרעיון שזה יגיע בצורה ישירה אלינו מבחינתנו זה מקובל.

שי פלבר: אנחנו בנויים וערוכים לזה.

דוד ביטן: פניתם ל-FBI?

שי פלבר: משרד החוץ הישראלי פנה באמצעות משרד החוץ בוושינגטון, הקונסוליה בוושינגטון, ל-FBI בבקשה שיעבירו את זה או לסוכנות היהודית או אפילו אם צריך, לקונסוליות.

שי פלבר: אם ה-FBI יאשר, אנחנו מאוד נשמח.

שי פלבר: זה בהחלט יקל על העולים ולכן התחיל תהליך מסוים.

שי פלבר: אנחנו מקווים שהוא יאושר.

שי פלבר: בנוסף, ביחד עם רשות האוכלוסין, כן יש לנו את האפשרות במקרים מיוחדים, אני חייב לומר שזה לא באופן גורף, לתת לאנשים אשרת א/1, זו כניסה זמנית לישראל ללא כל התנאים הנלווים.

דוד ביטן: תנו לו אשרת תייר ואחרי כמה חודשים הוא מביא את כל האישורים.

מיכל וונש: אבל מדובר בסל הקליטה שלו, באולפן שלו וכולי.

אלכס קושניר: להביא את האישורים תוך כמה חודשים, כרגע זה בלתי אפשרי.

שי פלבר: יש לנו אפשרות כזאת.

דוד ביטן: אבל הם לא עושים את זה.

שי פלבר: מעטים מכיוון שלא מקבלים את כל הזכויות.

שי פלבר: אני מאוד מקווה שהתהליך מול ה-FBI יניב פירות.

שי פלבר: זה כרגע מהלך של משרד החוץ.

דוד ביטן: כמה זמן יחסוך התהליך הזה מול ה-FBI?

שי פלבר: להערכתי יכול לחסוך חודש וחצי.

מיכל וונש: זה מאוד משמעותי.

מיכל וונש: גם אנשים לקראת פתיחת שנת לימודים ועכשיו יש גל מאוד מאוד גדול שהפתרון הזה, אם הוא יהיה מיידי, יכול להיות משמעותי.

מיכל וונש: אבל אפשר ליישם את הפתרון הזה לכל שאר המסמכים הרשמיים של ארצות הברית?

מיכל וונש: תעודות לידה, תעודות נישואין וכולי.

שי פלבר: זה לא חסם.

שי פלבר: היום אין בעיה לקבל אפוסטיל על כל המסמכים בכל העולם.

שי פלבר: הסיפור של ה-FBI, רק מקום אחד, בוושינגטון, יכול להנפיק.

דוד ביטן: למשל, כמה זמן זה לוקח ברוסיה?

שי פלבר: אין בעיה לקבל ברוסיה, בצרפת, בדרום אפריקה.

דוד ביטן: אתה מקבל את זה מיד?

שי פלבר: כן.

שי פלבר: תוך כמה ימים.

שי פלבר: אתה הולך פיזית ומקבל את זה.

שי פלבר: למעשה האפוסטיל מאמת את המסמכים שאתה האדם אליו המסמכים שייכים.

שי פלבר: אנשים לפעמים מנסים לזייף.

שי פלבר: בעבר היו גורמים פליליים, לא מסיבות אחרות, שמנסים להיכנס לישראל.

שי פלבר: לכן יש חשיבות לאפוסטיל.

שי פלבר: אני מאוד מקווה שה-FBI יסכימו למהלך.

שי פלבר: ברגע שמשרד החוץ פנה בצורה פורמלית, יש לזה משקל.

שי פלבר: אני גם חייב לומר שמשרד החוץ הסכים שאם הסוכנות לא תקבל את האישור, הם מוכנים לקחת את זה על עצמם.

שלומית אבינח: להעלות את סטלה?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אני לא רוצה להעלות את משרד החוץ.

דוד ביטן: אני מאוד כועס עליהם, על ההתנהגות שלהם.

דוד ביטן: הם לא פותרים שום בעיה.

דוד ביטן: הם רק מערימים בעיות.

דוד ביטן: כשבאים אליהם ואומרים להם קחו כוח אדם כדי שתעשו את זה מישראל על מנת לפתור את הבעיות, הם לא רוצים.

דוד ביטן: מצד אחד היא עומדת כאן ואומרת שאין לה כוח אדם בקונסוליות, אז אומרים לה קחי כוח אדם, אבל היא לא מוכנה.

דוד ביטן: זה דבר שלא יאמן הסיפור הזה.

דוד ביטן: כבר נמאס לי מהעניינים האלה.

דוד ביטן: הפקידות הזאת יוצרת את כל הבעיות.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אני חושבת שאולי כדאי כן לשמוע אותה.

דוד ביטן: לא רוצה לדבר אתה.

דוד ביטן: לא יכול להיות שהפתרון יבוא מאתנו.

דוד ביטן: הוא צריך לבוא מהם.

דוד ביטן: עד שהם לא יבואו עם פתרונות, אין לי מה לדבר אתם.

דוד ביטן: אם לא, אני אביא לכאן את שר החוץ ואני רוצה לראות שלא יפתרו את הבעיות.

דוד ביטן: לפתור את הבעיות, זה התפקיד שלהם ולא שלנו.

מיכל וונש: יכול מאוד להיות שיש טעמים שאנחנו לא מצליחים לרדת לסוף דעתם כיוון שהם עובדים לילות כימים.

דוד ביטן: אני לא רוצה לשמוע אותם.

דוד ביטן: לא יעזור לך כלום.

מיכל וונש: לא יעזור לי?

דוד ביטן: לא, לא יעזור לך.

דוד ביטן: כל עוד אני נותן לה פתרון והיא לא מוכנה לקבל אותו בגלל שיקולים של יוקרה, היא לא מעניינת אותי.

דוד ביטן: לא סטלה ולא אף אחד אחר.

דוד ביטן: איך יכול להיות דבר כזה שהם לא יכולים לפתור את הבעיות האלה?

דוד ביטן: זאת בושה וחרפה.

מיכל וונש: אולי נשמע אותם.

דוד ביטן: חודשים על מנת לקבל את האישורים האלה.

דוד ביטן: אישור לעלות לישראל חודשים?

דוד ביטן: באמת, את כל העניינים האלה צריך לפתור תוך חודש.

דוד ביטן: אני אומר שזה מכוון על מנת שהאוצר לא ישים תקציבים לעלייה.

דוד ביטן: הדבר הזה פשוט מכוון.

דוד ביטן: כך אני רואה את זה.

דוד ביטן: הם מונעים את העלייה.

דוד ביטן: הם מווסתים אותה.

דוד ביטן: שהעלייה לא תהיה יותר מ-50,000, מ-40,000 אנשים בשנה.

דוד ביטן: אני אומר לך שזה דבר מכוון על ידי האוצר, על ידי משרד החוץ ועל ידי כל הפקידות.

דוד ביטן: גם רשות האוכלוסין, למה צריך מלחמת עולם על כל שטות?

דוד ביטן: שייתנו אשרת תייר ואחר כך ייתנו להם את האשרה הנכונה, אחרי שלושה חודשים.

דוד ביטן: אם הם רוצים, הם צריכים לעלות מיד ואת האישורים האלה, כל הקשקוש הזה יעשו בשלושת החודשים כשהם בארץ.

דוד ביטן: הבעיה תהיה עם מענק העלייה, אז ייתנו את מענק העלייה כמה חודשים מאוחר יותר.

מיכל וונש: אולי בכל זאת רק נשמע כדי שנוכל לדעת היכן אפשר לפתוח את צוואר הבקבוק הזה.

מיכל וונש: יכול להיות שיש טעמים שאנחנו לא מודעים להם, שכוח האדם דרוש במקומות אחרים.

מיכל וונש: אולי נבין.

דוד ביטן: אני לא רוצה לדבר אתה.

דוד ביטן: דברו אתה אתם באופן אישי.

דוד ביטן: אני לא מקבל עלי להעלות מישהי לכאן ב-זום כשהיא אומרת דברים ואחר כך היא חוזרת בה מהדברים שהיא אמרה.

דוד ביטן: הדבר הזה אצלי לא יהיה.

שי פלבר: אני רוצה, ברשותך, לומר לגבי אפוסטיל.

שי פלבר: אני חייב לומר שגם משרד החוץ וגם רשות האוכלוסין פנו.

דוד ביטן: אל תיבהל ממה שאתה אומר.

דוד ביטן: אני רואה שעכשיו נכנסת ללחץ.

שי פלבר: לא.

דוד ביטן: משרד החוץ ורשות האוכלוסין, הם צוואר הבקבוק של העניין הזה.

דוד ביטן: ראש רשות האוכלוסין, פרופסור מור יוסף, נענה לחלק מהבעיות שביקשנו והוא עשה זאת.

דוד ביטן: אבל מזה לא צריך להיות לפי בקשה שלנו אלא הם צריכים עכשיו להתכנס ולראות איך פותרים את הבעיות בשנה וחצי האלה.

דוד ביטן: בעוד עשר שנים, שיעשו מה שהם רוצים.

שי פלבר: חשוב לומר שלפחות האשרות, היה דיון עם שרת העלייה והקליטה, עם המשרד, והם לפחות התחייבו שכל הנושא של האשרות יטופל.

דוד ביטן: אני אומר כהחלטה ראשונה שהם צריכים לצמצם את משך ההמתנה לעלייה לפחות ב-80 אחוזים מהזמן.

דוד ביטן: שהם יעבירו תוכנית שאומרת איך מצמצמים.

דוד ביטן: אני לא רוצה לשמוע ממנה.

דוד ביטן: עזבי אותי.

דוד ביטן: שלא תעשה לי טובה.

דוד ביטן: הם צריכים לצמצם את משך העלייה.

דוד ביטן: ב-80 אחוזים מהזמן.

דוד ביטן: אני לא יודע איך הם יעשו את זה.

דוד ביטן: אם צריך, שיאשרו אשרת תייר לאלה שצריכים לעלות ותוך חודשיים-שלושה הם יביאו את האישורים הנכונים.

דוד ביטן: מספיק עם זה.

דוד ביטן: הם מעכבים את העלייה בכוח.

דוד ביטן: הם מווסתים את העלייה משיקולים תקציביים.

דוד ביטן: זה המצב היום.

דוד ביטן: הם לא רוצים יותר מ-40,000 אנשים בשנה.

דוד ביטן: כך אני רואה את זה.

דוד ביטן: מאוד מצטער.

מיכל וונש: אולי נשמע את רשות האוכלוסין?

דוד ביטן: כרגע אני לא רוצה לשמוע אף אחד.

מיכל וונש: גם לא את יואל ליפובצקי?

דוד ביטן: הם יצטרכו לפתור את הבעיה.

דוד ביטן: לא אני צריך להתחנן אליהם לפתור את הבעיות.

דוד ביטן: מספיק עם זה.

דוד ביטן: אני מאשים אותם שהם רוצים לווסת את העלייה והם לא רוצים כרגע עולים.

דוד ביטן: הם לא רצים מעל 40,000, 50,000 אנשים בשנה.

דוד ביטן: כך אני רואה את זה.

דוד ביטן: הם לא רוצים, הם לא מעוניינים מכל מיני שיקולים.

דוד ביטן: מה שהם מווסתים אצל יהדות אתיופיה, הם עכשיו מווסתים גם ביהדות העולם.

דוד ביטן: הם לא רוצים עולים.

דוד ביטן: אני לא אשמע אותם.

דוד ביטן: את סטלה בטוח אני לא אשמע.

דוד ביטן: תכף נראה לגבי רשות האוכלוסין, אם נשמע אותם או לא.

דוד ביטן: אני עוד לא יודע.

דגנית סנקר: אדוני היושב ראש, אני מוכנה להוסיף רק משפט, אם אפשר.

דוד ביטן: משרד הקליטה, דברי.

דגנית סנקר: אני אדבר רק על משרד העלייה והקליטה.

דגנית סנקר: ראשית, אני באמת אומר שבאמצע יוני התקיים דיון עם כל הגופים כולל משרד החוץ, כולל רשות האוכלוסין, שהם שותפים שלנו בתוך הדבר הזה, ואני חושבת שקצת הצלחנו.

דוד ביטן: איפה השותפות שלהם?

דוד ביטן: על ידי זה שהם מעכבים חצי שנה עד שבן אדם מקבל אישור עלייה?

דוד ביטן: זוהי השותפות הגדולה?

דוד ביטן: בגלל כל מיני חסמים בירוקרטיים?

דגנית סנקר: אני לא אומרת שאין היכן להשתפר, יש הרבה להשתפר.

דוד ביטן: למה הם צריכים אותנו?

דוד ביטן: שיעשו את זה.

דגנית סנקר: אני רוצה ללכת לאזורים אחרים.

דגנית סנקר: אני רוצה לדבר על המסמך שמדבר גם על השותפות שלנו עם רשויות מקומיות.

דגנית סנקר: אני אומרת שאנחנו נמצאים כאן במצוקה תקציבית.

דוד ביטן: אנחנו עוברים לדיון על הקליטה בארץ, נכון?

דגנית סנקר: כן.

דגנית סנקר: בהחלט.

דגנית סנקר: אני רק אומר שבסיפור הזה של איזה רשויות מקומיות רוצות את העולים, אחת המחשבות שלנו במסגרת אותה תוכנית חומש, זה לבדוק מי הרשויות שרוצות ומוכנות לשים תקציבים, משאבים ומאמצים ולשם לכוון.

דגנית סנקר: נגב גליל, אבל עם איזה מאמץ חזק יותר גם של הרשות.

דגנית סנקר: אני רוצה לומר מילה על צפון אמריקה כי אתה הזכרת אולפנים מקוונים.

דגנית סנקר: אני אומרת שאנחנו על אוכלוסיית המהגרים דוברי רוסית, שהיא אכן מרוכזת סביב ניו יורק וסביבותיה, יש כאן כל מיני מספרים, מ-750,000 ועד מיליון ו-200,000, אבל נעזוב את זה לרגע, אני אומרת לוועדה שאנחנו ביחד עם ההסתדרות הציונית העולמית מפעילים מאמצים של עידוד עלייה לאוכלוסייה הזאת בשפתה, מעסיקים אנשים, אישרנו השנה 27 אולפנים למהגרים דוברי רוסית בצפון אמריקה.

דגנית סנקר: אגב, אם זה מעניין, שמונה מתוכם עובדים ועובדים מלא גם בתקופת הקורונה.

דגנית סנקר: הדבר האחרון שאני רוצה לומר, אני רוצה להזכיר כאן

דגנית סנקר: בשולחן הזה כי אחד הדברים שעסקנו אתו הרבה הוא כל מה שקשור בגרעין צבר שהיו אמורעם להגיע ולא ידענו איך הם יגיעו, ונעשה כאן מאמץ עילאי גם של הסוכנות וגם של "נפש בנפש" לנסות ולהביא את כולם בזמן הנכון וברגע הנכון שהסתנכרן עם הגיוס שלהם וכך קרה.

דגנית סנקר: על זה אני רוצה כן לפרגן למי שצריך לפרגן לו.

דגנית סנקר: בשורה התחתונה אני רוצה לומר שאנחנו רואים את המספרים, רואים את הגידול ומבחינת אתגרי הקליטה, אני מניחה שיש לנו את היכולת לפעול.

דוד ביטן: תוסיפי שאנחנו מבקשים מהשר אלקין.

שלומית אבינח: לא קיבלנו מחזי מענה כי הוא אמר שזה תלוי תקציב.

שלומית אבינח: אני כל הזמן בקשר.

דוד ביטן: אני לא מדבר על זה.

דוד ביטן: אני מדבר על הנושא של נתיב.

דוד ביטן: רצינו נציג אחד בניו יורק.

אלכס קושניר: ניו יורק, זה מספיק.

דוד ביטן: נציג של נתיב.

דוד ביטן: צריך לצמצם את הזמנים האלה.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אם אני יכולה בכל זאת לומר.

דוד ביטן: אני לא רוצה לשמוע את משרד החוץ.

מיכל וונש: אני מבינה.

מיכל וונש: אני קודם כל רוצה את רשות האוכלוסין כי אני רוצה לדעת מה קורה עם היולדות שלנו ואם זה נדחף קדימה, כי אז אני אשמח לנצל את ההזדמנות שהם כאן כדי לשאול מה קורה עם 200 היולדות שילדו מה-1 באפריל, שההורים שלהן רוצים לבוא לבקר.

מיכל וונש: זה בכל זאת גם חלק מהדיון הזה.

שי פלבר: אני מציע להעלות גם את אייל סיסו ממשרד החוץ.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אני לא רוצה.

דוד ביטן: אני בכלל לא רצה לשמוע את משרד החוץ.

דוד ביטן: הם יצטרכו לתת לנו פתרונות ולא אנחנו לתת להם.

דוד ביטן: כל היום אנחנו רצים אחריהם לתת להם פתרונות.

דוד ביטן: זה לא התפקיד שלהם?

דוד ביטן: זה התפקיד של חברי הכנסת?

דוד ביטן: מה זה הדברים האלה?

דוד ביטן: נמאס כבר.

דוד ביטן: כאילו אני מתחנן שיענו לי.

דוד ביטן: מה זה הדבר הזה?

דוד ביטן: תעלי את רשות האוכלוסין.

שלומית אבינח: שלום יואל.

שלומית אבינח: אתה שומע אותנו?

יואל ליפובצקי: כן.

דוד ביטן: אני מאוד מאוד כועס גם על משרד החוץ וגם עליכם.

דוד ביטן: אתם צריכים למצוא פתרונות לעליית העולים בתקופה הזאת.

דוד ביטן: אני מאוד מצטער אבל אני לא צריך להתחנן אליכם לשום דבר.

דוד ביטן: אני מרגיש כאילו אני מתחנן אליכם.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אתם חלק מהמזימה, ואני רואה את זה כמזימה, למנוע מעולים להגיע למדינת ישראל.

דוד ביטן: לווסת אותם כך שהתקציבים בעלייה לא יהיו גדולים.

מיכל וונש: אני רוצה להתחבר לנושא של הדיון שלנו כיוון שהגשנו כמה בקשות אחרי שהורחבו הקריטריונים גם לחיילים בודדים, גם לבנות שירות וגם ליולדות שנמצאות בארץ לבד, שההורים שלהן יוכלו להגיע לביקורים.

מיכל וונש: הגשנו בקשה נוספת לאפשר להרחיב את הנושא של היולדות שיכולות לקבל ביקור מהורים, כאלה שנמצאות בארץ לבד ואנחנו ממתינים למענה לגבי כל מי שילדה מה-1 באפריל.

מיכל וונש: זאת אומרת, זאת קבוצה מצומצמת.

מיכל וונש: מאוד נשמח לדעת היכן זה עומד.

מיכל וונש: אני מקבלת פניות כמעט על בסיס יום יומי וחשוב לי לדעת איפה זה עומד.

מיכל וונש: אגב, אני רק אומר שזה מתחבר לנושא הגדול שיושב ראש הוועדה מתוסכל ממנו כיוון שהתפקיד שלנו, כמי שמפקח על ביצוע הנושאים הללו, הוא באמת לאפשר את גל העלייה הזה, באמת לזהות את הרגע ההיסטורי.

מיכל וונש: ההורים של כל האנשים שעכשיו מניתי, שהם בעצמם עולים חדשים ועולות חדשות, הם העולים הפרוספקטיביים, העתידיים שאנחנו צריכים להסביר את פנינו אליהם לטובתנו ולא לטובתם.

מיכל וונש: לא כי אנחנו עושים את זה כאיזשהו חסד אלא זכות להבין שמי שכבר עלו ארצה והשאירו את הכול מאחוריהם, ומי שיכולים עוד להצטרף אליהם, יש לנו תפקיד מאוד גדול בדבר הזה, לזהות את רגע השעה עכשיו ולא בדיעבד ולבכות על כך שלא זיהינו את גודל השעה.

יואל ליפובצקי: אני אשמח להתייחס.

יואל ליפובצקי: קודם כל, אנחנו רואים בעלייה כדבר הכי חשוב שיכול להיות.

יואל ליפובצקי: אני עצמי הייתי עולה חדש עת הייתי ילד וכל המשרד שלנו מגויס לנושא.

יואל ליפובצקי: צר לי לשמוע את הדברים שנאמרים כאן.

יואל ליפובצקי: רשות האוכלוסין אישרה לסוכנות היהודית לעשות בדיקות זכאות ב-זום.

יואל ליפובצקי: זה משהו שלא היה, זה משהו יצירתי, זה משהו שלא היה קיים עד היום, אז לבוא ולהאשים ולומר שאנחנו מנסים לשים רגליים לעלייה, במלים כאלה או אחרות, אני חושב שזה לא במקום.

יואל ליפובצקי: גם אנחנו וגם משרד החוץ, גם הסוכנות, גם "נפש בנפש", כולנו עושים ככל שרק אפשר כדי לתת פתרונות.

יואל ליפובצקי: פתרון נוסף – ואני מתחבר למה שאמר היושב ראש – הוא כניסה לישראל.

יואל ליפובצקי: שיקבלו אשרת תייר לשלושה חודשים.

יואל ליפובצקי: אני יכול לומר לך אדוני היושב ראש שהלכנו יותר רחוק.

יואל ליפובצקי: אישרנו לתת אשרת א/1, שזה אומר תעודת זהות לכל דבר עד שיקבלו את כל המסמכים ועד שיסיימו את כל מה שהם צריכים.

יואל ליפובצקי: זה כבר מיום הכניסה ולא כפי שאמרת, כתיירים אלא ממש באשרה א/1.

יואל ליפובצקי: הלכנו עוד צעד אחד קדימה כי למרות שלקבל אשרת א/1 צריך תעודת יושר מאומתת כדין אבל ויתרנו על תעודת היושר כתנאי לקבלת אשרת א/1.

דגנית סנקר: אבל בלי סל קליטה ובלי ביטוח רפואי.

יואל ליפובצקי: תנו לי לנסות לסיים.

יואל ליפובצקי: שמעתי את הטענות של "נפש בנפש" ואני לא מסכים אתם.

יואל ליפובצקי: ביטוח רפואי, גם כל תייר שמגיע לכאן עושה ביטוח רפואי וכל ישראלי שטס לכל מדינה בעולם עושה ביטוח רפואי.

יואל ליפובצקי: אם מדברים על תעודת יושר, אני בניגוד ל"נפש בנפש" לא רואה בזה חסם.

יואל ליפובצקי: מדובר קודם כל על שלום הציבור.

יואל ליפובצקי: יש סייג בחוק השבות שמדבר על שלום הציבור ושלום כל מי שיושב כאן ליד השולחן הזה.

יואל ליפובצקי: על שלום ילדינו.

יואל ליפובצקי: אף אחד לא רוצה שייכנסו פדופילים ולצערי זה קרה, לא רוצים שייכנסו עבריינים כאלה ואחרים, אנסים, רוצחים וכולי.

יואל ליפובצקי: אפשר לסגור עיניים ולומר שזה לא חשוב אבל אני חושב ששלום הציבור זה הדבר הכי חשוב שיש לנו כאן במדינה הזאת.

יואל ליפובצקי: הדרך היחידה שיש לנו בצפון אמריקה וארצות הברית היא תעודת יושר פדרלית שכפי ששמעתם אם היא בלי אפוסטיל, היא לא שווה דבר.

יואל ליפובצקי: אפשר מאוד בקלות לזייף אותה.

יואל ליפובצקי: אני יודע שגם היום, ועובדה, בתחילת הדיון "נפש בנפש" ציינו את מספר העולים שהגיו לכאן בתקופה הזאת, אלה עולים שהציגו הכול כולל החודשים הכי קשים שהיו בזמן הקורונה.

יואל ליפובצקי: אז לבוא ולומר שזה חסם?

יואל ליפובצקי: אני לא מסכים.

יואל ליפובצקי: מבדיקה שאני עשיתי, היום אורך בערך בין שבועיים לחודש לקבל את התעודה הזאת עם האפוסטיל כאשר אל תשכחו שמי שמבקש לעלות, לא עולה תוך יום מרגע שהוא פנה ל"נפש בנפש".

יואל ליפובצקי: הליך העלייה, רילוקיישן כזה, בטח כשיש ילדים ורוצים לרשום אותם לבתי ספר, מתחילים את ההיערכות חודשים רבים לפני.

יואל ליפובצקי: המצג ש"נפש בנפש" אומרים שמהרגע שהוא מבקש את תעודת היושר, תוך שבוע הוא רוצה להיות בישראל – הוא לא נכון, וגם אם כן ויש כאלה, נתנו להם את הפתרון להגיע בינתיים עד שיקבלו את התעודה.

יואל ליפובצקי: לכן אני לא חושב שזה חסם.

יואל ליפובצקי: עושים הכול במקביל.

יואל ליפובצקי: זה לא שאומרים לאותו עולה שיתחיל מתעודה אחת וכשהיא תהיה, תחזור אלינו ותעבור לשלב שני, תסיים אותו ותעבור לשלב שלישי.

יואל ליפובצקי: זה ממש לא המצב ואנחנו עושים הכול במקביל.

יואל ליפובצקי: כפי שציינתי, קיצרנו הרבה בכך שנתנו אישור אפילו לבדוק זכאות ב-זום.

יואל ליפובצקי: רק לסבר את האוזן, חוץ מהזכאות, כדי לקבל אזרחות במדינת ישראל, אני חושב שזו המדינה שנותנת אזרחית באופן הכי מהיר והכי פשוט.

דוד ביטן: ליהודים.

יואל ליפובצקי: כאשר התעודות מאומתת כדין על מנת שנדע שמי שמגיע לכאן, אלה אכן הפרטים שלו – תעודת לידה, תעודת יושר ותעודת מצב אישי.

יואל ליפובצקי: אנחנו משתדלים לעשות את זה מהר מאוד.

מיכל וונש: לא ענית לגבי היולדות.

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: למה זה לוקח חצי שנה?

יואל ליפובצקי: מה לוקח חצי שנה?

דוד ביטן: אני שואל את הסוכנות.

דוד ביטן: למה זה צריך לקחת חצי שנה ולא חודש?

שי פלבר: לא לוקח חצי שנה.

שי פלבר: חצי שנה, דיברתי על נתיב.

דוד ביטן: זה לוקח הרבה זמן.

שי פלבר: תהליך עלייה רגיל, מרגע שאתה פותח תיק עלייה, כל המסמכים שאתה מכין אותם וכולי, תהליך העלייה ממוצע הוא כחודשיים.

שי פלבר: סדר גודל.

דוד ביטן: זאת לא הישיבה הראשונה שאני מקיים.

דוד ביטן: זה לוקח יותר זמן.

דוד ביטן: אני רוצה שבן אדם יוכל לעלות תוך חודש.

דוד ביטן: זה אפשרי?

שי פלבר: אם כל המסמכים שלו נכונים.

דוד ביטן: מה הבעיה הבירוקרטית?

דוד ביטן: מה הבעיה לפתוח לו את התיק ולגמור את העניין מהר?

דוד ביטן: תנו לו אישור זמני.

דוד ביטן: עם כל הכבוד לנושא של הבריאות, חלק מהעולים יממנו את זה בעצמם.

שי פלבר: זה מה שיואל אמר.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: זה עולה 2,000 יורו?

דוד ביטן: 2,000 דולר?

דוד ביטן: מה הבעיה?

שי פלבר: אם המסמכים מוגשים כמו שצריך.

דוד ביטן: זאת הבעיה שלי.

דוד ביטן: אני רוצה שהוא יגיש בקשה לעלייה ותוך חודש יעלה.

דוד ביטן: הוא יקבל אישור זמני לא כעולה.

דוד ביטן: הוא לא יקבל את מענק העלייה אלא הוא יקבל אותו תוך מספר חודשים, אחרי שהוא ימציא את כל המסמכים שהוא צריך להמציא.

דוד ביטן: אין לי בעיה עם זה.

יואל ליפובצקי: הוא יכול לעשות את זה, אדוני היושב ראש.

יואל ליפובצקי: הוא יכול לעשות את זה היום.

יואל ליפובצקי: אין שום חסם.

שי פלבר: הבעיה היא שלפעמים הוא צריך להיות פיזית בחוץ לארץ כדי להוציא את המסמכים.

שי פלבר: הוא לא יכול לקבל את הכול כשהוא בישראל.

שי פלבר: ברגע שהוא מביא את המסמכים, היום - מה שאנחנו עושים היום בתהליך – ברגע שהוא מביא את שלושת המסמכים הבסיסיים – אישור יהדות, תעודת לידה וצילום הדרכון – אנחנו כבר מעלים אותו.

דוד ביטן: אני רוצה שתשבו על זה, הסוכנות, רשות האוכלוסין, משרד החוץ הגדול מכולם, אלה שחושבים שכנראה הם מורמים מעם או משהו כזה, ותביאו תוכנית שאנשים שמגישים בקשה, תוך חודשיים הם כאן בארץ.

דוד ביטן: תוך חודשיים.

דוד ביטן: זה מה שאני רוצה.

דוד ביטן: לא סיפורים ולא קשקושים.

דוד ביטן: הסוכנות תעזור קצת לאותו עולה בנושא של ביטוח בריאות.

דוד ביטן: מה קרה?

דוד ביטן: לא מדובר כאן ב-300,000 אנשים במכה.

דוד ביטן: תעזרו.

דוד ביטן: תשימו קצת תקציב לעניין הזה.

דוד ביטן: תעזרו להם במימון הביטוח הרפואי לחודשיים-שלושה כשהם נמצאים בין לבין, הם יממנו חלק ואתם תממנו חלק.

דוד ביטן: אני לא מדבר על עולי אתיופיה שלא יכולים לממן אבל עולים מארצות הברית יכולים לממן את זה.

דוד ביטן: תעזרו להם לממן את זה.

דוד ביטן: זה יהיה חלק מהתוכנית ונסיים את העניין הזה.

שי פלבר: עשינו את זה עם גרעין צבר.

דוד ביטן: מי שצריך מרכז קליטה, יקבל מרכז קליטה למרות שהוא זמני.

דוד ביטן: אתם יכולים לעשות את זה ונגמור את העניין הזה.

שי פלבר: אני יכול לומר לך שעשינו את זה עכשיו עם גרעין צבר ועם עוד חבר'ה צעירים שהגיעו לארץ במעמד א/1.

שי פלבר: הסוכנות מימנה להם את הביטוח הרפואי.

דוד ביטן: הנה, אמרתי את זה בלי שאני יודע.

דוד ביטן: אני מבקש שתוך שבועיים נקיים דיון בוועדה כדי שתציגו לי את התוכנית.

דוד ביטן: גם משרד הקליטה יעשה משהו, יכניס את היד לכיס ויראה איך הוא גורם לעולים להגיע מהר לארץ.

דוד ביטן: אחרת, אני אומר לכם, זאת מזימה של הממשלה לווסת את העלייה במספרים לא גדולים.

דוד ביטן: כך אני רואה את זה.

דוד ביטן: לא יכול להיות שאני אלחם בבירוקרטיה כל היום.

דוד ביטן: אם אתם לא עושים את זה, כל משרדי הממשלה והסוכנות, יש לכם מזימה כזאת.

דוד ביטן: כך אני רואה את זה ואני אוציא הודעה לתקשורת בעוד שבועיים בעניין הזה.

דוד ביטן: או שאתם פותרים את הבעיה או שזאת מזימה.

דוד ביטן: כך אני רואה את זה כי אני לא רואה מצב שהבירוקרטיה לא יכולה לפתור את הבעיה הזאת.

דוד ביטן: כל אחד מערים לנו קשיים ובן אדם עולה, מסכן, צריך לדחוף את ההר וההר עולה כל הזמן יותר גבוה ויותר גבוה.

דוד ביטן: מספיק עם זה.

דוד ביטן: אני לא צריך להילחם על העניין הזה, עם כל הכבוד לכולם.

דוד ביטן: אני לא צריך להילחם.

דוד ביטן: כל היום אני מתעסק בפתרון בעיות בירוקרטיות.

דוד ביטן: מה, זה התפקיד שלי בוועדה?

דוד ביטן: תוך שבועיים תציגו לי את התוכנית הזאת.

דוד ביטן: אני רואה שיש הסכמה, שהם יעלו.

דוד ביטן: לא אכפת לי שיעלו גם כתיירים.

דוד ביטן: זה לא מעניין אותי, העיקר שיהיו בארץ ויתחילו את כל מה שהם צריכים.

דוד ביטן: את האולפן והכול.

דוד ביטן: הם מועמדים לעלייה.

דוד ביטן: אני קורא להם מועמדים לעלייה.

דוד ביטן: במקום שיהיה עולה, הוא ייקרא מועמד לעלייה וכמועמד לעלייה הוא יקבל את כל הזכויות חוץ ממענק הקליטה, וכך יהיה לו אינטרס להביא את כל האישורים.

דוד ביטן: את מענק הקליטה הוא יקבל כשהוא יביא את כל האישורים.

דוד ביטן: מה הבעיה?

מיכל וונש: מה לגבי היולדות?

דוד ביטן: תכף נגיע ליולדות.

יואל ליפובצקי: ברשותך היושב ראש, אני אתייחס.

יואל ליפובצקי: רק הבהרה אחת לעניין של האישור לקיים את ראיונות הזכאות ב-זום.

יואל ליפובצקי: כפי שאמרת, מבחינת כוח אדם זה בעצם יצר מצב שלמרחק אין יותר משמעות והסוכנות יכלה לגייס יותר מתשאלים, יותר בודקי זכאות גם מהארץ.

שי פלבר: הוספנו בארץ חמישה מראיינים שמראיינים מהארץ ב-זום.

שי פלבר: אגב, לקחנו עובדי סוכנות והכשרנו אותם.

דוד ביטן: למה משרד החוץ לא יכול לעשות את זה בארץ?

דוד ביטן: הוא חייב ללכת לקונסוליה בפרגוואי שם יש רבע עובד ואפילו לא עונים לטלפונים?

שי פלבר: אני חושב שכדאי לשמוע את משרד החוץ.

שי פלבר: יכול להיות שיש להם תשובות לחלק מהשאלות.

דוד ביטן: לא רוצה לשמוע בכלל.

דוד ביטן: לא רוצה.

דוד ביטן: אם אני מציע לה כוח אדם והיא לא רוצה לקבל, אני לא רוצה לשמוע אותה.

דוד ביטן: היא עומדת כאן ואומרת שיש לה בעיות של כוח אדם, יש לי זה, יש לי זה, הם בכלל לא עונים בקונסוליות.

דוד ביטן: בקונסוליות הקטנות אף אחד לא עונה.

דוד ביטן: על מה מדברים?

דוד ביטן: מישהו מחברי הכנסת אמר לי שמתלוננים על העניין הזה.

דוד ביטן: לא סתם אני אומר את זה.

דוד ביטן: אני מציע שתענה לחברת הכנסת על העניין הזה של היולדות.

דוד ביטן: מור יוסף הבטיח שהוא פותר את זה כי מדובר על תקופת ביניים.

דוד ביטן: היום אין בעיה וחודש לפני, חודש אחרי, אין שום בעיה.

שלומית אבינח: אפריל-מאי.

שלומית אבינח: בעיקר היולדות של אפריל-מאי.

דוד ביטן: אמרנו שזאת תהיה בקשה פרטנית.

דוד ביטן: לא בקשה כביכול כללית, לא החלטה כללית אלא פרטנית.

דוד ביטן: היא תגיש את השמות.

מיכל וונש: הגשתי.

דוד ביטן: יבדקו שם שם ויראו אם יש צורך שהם יבואו לבקר ואם יש, תנו להם לבקר.

דוד ביטן: מור יוסף אמר שהוא יסתכל על זה בצורה חיובית.

יואל ליפובצקי: אכן זה נבחן אצל מנכ"ל הרשות.

יואל ליפובצקי: כרגע , לפחות אני אנסה לתאר את המצב עכשיו, עשינו הקלות.

יואל ליפובצקי: כל תקופה של בערך שבוע-שבועיים אנחנו מפרסמים באתר שלנו הקלות נוספות.

יואל ליפובצקי: לגבי היולדות אישרנו, כפי שציינתם, להורים להגיע.

יואל ליפובצקי: אישרנו עוד כל מיני דברים חוץ מיולדות.

יואל ליפובצקי: גם חתונות, בר מצוות, לא עלינו פטירות.

יואל ליפובצקי: לגבי היולדות הייתה בקשה של היושב ראש למנכ"ל כפי שהוא ציין ואנחנו בוחנים אותה.

שלומית אבינח: כמה זמן?

יואל ליפובצקי: כרגע בכל מקרה, מי שילדה, ההורים שלה יכולים להגיע.

דוד ביטן: זה נושא דחוף כי אנשים משגעים את חברת הכנסת מיכל וונש.

דוד ביטן: הם פונים אליה כי כנראה בפייסבוק היא פרסמה איזו הודעה.

מיכל וונש: אני חושבת שזה נושא מאוד חשוב להבין אותו.

מיכל וונש: אני יכולה לספר לך על יולדת שילדה לפני מועד הלידה הצפוי שלה.

מיכל וונש: יש לה חמישה ילדים מתחת לגיל שמונה והיא נמצאת כאן לבדה.

מיכל וונש: אני יכולה לומר לך, כמי שעלתה ארצה וילדה כאן לבדה, שהדבר הזה, ללא תמיכה משפחתית, ללא עורף משפחתי, חייבים לתת על זה את הדעת.

מיכל וונש: זאת גם בריאות נפשית.

מיכל וונש: זה לא צריך לקחת כל כך הרבה זמן.

מיכל וונש: באמת היושב ראש דיבר על זה עם פרופסור מור יוסף.

מיכל וונש: זאת קבוצה מצומצמת.

מיכל וונש: זה לא איזשהו מדרון חלקלק.

דוד ביטן: כמה עד עכשיו יש?

מיכל וונש: 100 ומשהו נשים שהגשנו את הרשימה השמית שלהן, שילדו מה-1 באפריל ומבקשות את הביקור הזה.

מיכל וונש: הייתי אומרת שזה ביקור הומניטרי בשלב הזה.

שלומית אבינח: למה להקשות?

שלומית אבינח: התינוקות כבר בני ארבעה חודשים.

שלומית אבינח: יש רשימה מצומצמת.

שלומית אבינח: כבר העברנו אותה.

דוד ביטן: הוא יבדוק את זה שוב.

מיכל וונש: אתה בודק לנו את זה?

יואל ליפובצקי: כן.

דוד ביטן: תודה רבה.

אלכס קושניר: אני אשמח להתייחס לכמה דברים.

אלכס קושניר: הסיפור הזה של מעמד ארעי, אני חושב שצריך להתייחס לזה מאוד ברצינות ומאוד בזהירות.

אלכס קושניר: יכול לקרות מצב שאנשים יעלו ואז לא יהיה להם מספיק אינסנטיב כדי להשלים את התהליך וחלק יתחילו לחזור.

דוד ביטן: אני מוכן לקבל את הסיכון הזה.

אלכס קושניר: אבל אני מציע משהו אחר.

דוד ביטן: העיקר שיבואו לארץ.

אלכס קושניר: אני מציע משהו אחר, אדוני היושב ראש.

אלכס קושניר: כנראה שיש היעדר רצון מוחלט של הממשלה לעסוק בעלייה.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: היא רוצה לווסת את העלייה.

דוד ביטן: כך זה נראה לי.

דוד ביטן: לא היעדר רצון.

אלכס קושניר: אדוני, יש את קבינט השרים לעלייה.

שלומית אבינח: לא הוקם.

דוד ביטן: נכון לעכשיו, לא הוקם.

אלכס קושניר: אני שמעתי שאלקין הוא יושב ראש הקבינט הזה.

אלכס קושניר: הקבינט הזה שלא התכנס מעולם.

שלומית אבינח: נכון.

שלומית אבינח: כי הוא לא הוקם.

אלכס קושניר: כל עוד הממשלה לא תבין שמדובר כאן באירוע מורכב עם הרבה מאוד שחקנים ומי שיכול לרכז את זה, זה רק איזשהו צוות בין-משרדי שיוכל לפתור את כל הבעיות שאנחנו כאן מנסים להילחם בהן, זה פשוט לא יזוז.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי משרד החוץ הוא משרד החוץ, הם נמצאים בקפסולה שלהם, ומשרד האוצר בקפסולה שלו וכל אחד בקפסולה שלו.

דוד ביטן: אתה עכשיו מדבר כמנכ"ל.

דוד ביטן: תקשיב.

דוד ביטן: אני אומר לך באופן ברור שאותי לא מעניין צוותים ממשלתיים.

אלכס קושניר: אחרת זה לא ייפתר.

דוד ביטן: הם צריכים להגיע לארץ תוך חודש, לפתור את הבעיות הקיימות ואז לקבל את האשרה.

דוד ביטן: לא מעניין אותי עכשיו אם יקימו צוות.

אלכס קושניר: אדוני, אתה צודק אבל אני אומר לך מה קורה.

אלכס קושניר: ההחלטה של משרד החוץ משפיעה על התנהלות של רשות האוכלוסין וההגירה ומשפיעה על התנהלות של משרד הקליטה.

דוד ביטן: אנחנו נפתור שם את הבעיה.

דוד ביטן: מה תפקיד משרד החוץ?

דוד ביטן: לעשות בדיקה של האפוסטיל?

אלכס קושניר: אנחנו מתכנסים כאן כלשבוע ומנסים לפתור את הבעיות.

אלכס קושניר: אני רק מזכיר לך שבנושא פרויקטורים לא קיבלנו תשובה, בנושא נתיב לא קיבלנו תשובה, בנושא הסטודנטים לא קיבלנו תשובה, ואותם 80 מיליון שקלים שאתה הצלחת להביא - - -

דוד ביטן: זה עבר.

אלכס קושניר: אני חבר בוועדת הכספים ולא ראיתי את המספר הזה בשום מקום.

דוד ביטן: זה אושר מבחינת שר האוצר.

אלכס קושניר: איפה זה?

דוד ביטן: ה-80 מיליון האלה עוברים כנראה לתקציב הקורונה, לכן ההעברות הן יותר פשוטות.

דוד ביטן: תקציב הקורונה עבר בחוק.

אלכס קושניר: אני הגשתי על החוק הזה 550 הסתייגויות.

אלכס קושניר: לא ראיתי שם מילה אחת על עולים.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: למה היום יותר קל?

דוד ביטן: אמנם אין תקציב ל-2020 אבל התקציבים עוברים יותר מהר בגלל שאישרנו בחוק המון תקציבים לנושא הקורונה.

אלכס קושניר: אתם קיבלתם תוספת תקציב?

דגנית סנקר: אנחנו אמורים לקבל את זה.

אלכס קושניר: מתי?

דגנית סנקר: היום או מחר.

דגנית סנקר: אפילו היום.

אלכס קושניר: אני מאוד מקווה שזה נכון.

אלכס קושניר: מה עם פרויקטור?

דוד ביטן: בזה אני צריך לטפל.

דוד ביטן: הבעיה כאן הוא משרד האוצר.

אלכס קושניר: נכון.

דוד ביטן: אני אגיד לך למה הבעיה.

דוד ביטן: יש את הכסף.

אלכס קושניר: עודפים.

אלכס קושניר: אני יודע.

דוד ביטן: יש בעודפים אלא שהם באו עכשיו עם משהו חדש, כאילו עם זה הם יצילו את הגירעון התקציבי.

דוד ביטן: אומרים תאשר תקציב, אנחנו נשריין.

אלכס קושניר: אני מכיר אתזה.

דוד ביטן: אני חושב שבעניינים מסוימים, זאת בדיוק הבעיה.

דוד ביטן: כך הם לוחצים על הממשלה לאשר תקציב.

דוד ביטן: אלה שיטות של האוצר.

דוד ביטן: כל התקציבים שאתה רואה, כל מיני פעילויות, יש אותם ברזרבה.

דוד ביטן: שייקחו אתך הרזרבה, יחלקו אותה ונגמר הסיפור.

אלכס קושניר: הסיפור של הסטודנטים, אפרופו אותם חבר'ה שעלו מארצות הברית, הם לא קיבלו מימון על סימסטר קיץ.

אלכס קושניר: משהו שמגיע להם.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי הכסף תקוע בין משרד הקליטה למשרד האוצר.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: במסגרת הרזרבה.

דוד ביטן: בזה אני אטפל מול מרידור, הממונה על התקציבים, ונראה מה אפשר לעשות.

דוד ביטן: אמרתי לך, אני צריך לדבר אתו.

דוד ביטן: עוד לא הספקתי.

יואל רזבוזוב: גם אני התעמקתי בנושא התקציב.

יואל רזבוזוב: באמת זה לא צבוע לנושא העולים אבל ראיתי את ה-80 מיליון שקלים.

דוד ביטן: מה זה לא צבוע?

יואל רזבוזוב: דיברתי גם עם האוצר.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר השאלה איך הכסף הזה יחולק, האם זה באמת ילך לצרכים שאנחנו דיברנו עליהם.

דגנית סנקר: יש לזה רשימה של שימושים שכבוד היושב ראש הזכיר.

דוד ביטן: סוכם.

יואל רזבוזוב: יש רשימה?

דוד ביטן: לא רשימה.

דוד ביטן: יש תקציב של 80 מיליון והתקציב הזה, ברור שהוא לא מספיק לשני הדברים וברור שיהיה איזה קיצוץ.

דוד ביטן: ה-80 האלה מספיקים ל-80 אחוזים מהבעיות עליהן דיברנו וגם על תוכנית שרת הקליטה בנושא של תעסוקה וכולי.

דוד ביטן: נצטרך לעשות עוד קיצוץ מסוים אבל זה יצא.

יואל רזבוזוב: ראיתי את המספרים.

יואל רזבוזוב: 40 מיליון, 32 מיליון.

דגנית סנקר: יש בזה תעסוקה, יש ואוצ'רים לאולפנים ויש בזה את המענק שנדון כאן.

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: את המענק יקבלו בסופו של דבר?

דגנית סנקר: יקבלו, לא כמו שחשבנו ובגובה שחשבנו אבל בהחלט יקבלו סכום.

דוד ביטן: כן.

יואל רזבוזוב: מתי?

דגנית סנקר: כשנקבל את ה-80 מיליון.

דגנית סנקר: זה אמור להגיע.

דגנית סנקר: זה היה אמור להגיע.

דוד ביטן: הם צריכים להראות לנו מה עושים עם ה-80 מיליון.

דגנית סנקר: נכון.

זאב גרשינסקי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להוסיף מילה אחת ואולי שתי מילים.

זאב גרשינסקי: דבר ראשון, בניגוד למה שאמר נציג רשות האוכלוסין, אנחנו מעולם לא הבענו התנגדות לסיפור של תעודת היושר.

זאב גרשינסקי: אנחנו רואים בזה משהו שהוא מתבקש, זה דבר שהוא חלק מהתהליך והוא נורמלי והוא נורמלי בכל תהליך הגירה ואנחנו חושבים שהוא נכון וחשוב.

זאב גרשינסקי: אנחנו הצבענו על הסיפור של האפוסטיל שכרגע כולכם מבינים את הבעיה.

דוד ביטן: אין לי בעיה עם תעודת יושר.

דוד ביטן: אני אף פעם לא אמרתי שאני נגד זה.

זאב גרשינסקי: אני רק אומר שאין לנו שום התנגדות לסיפור הזה ולכן זה חשוב.

זאב גרשינסקי: אני רוצה להתרומם מהנקודה הזאת לעניין העקרוני שהעליתי בתחילת הדברים שלי.

זאב גרשינסקי: אנחנו נמצאים בצומת דרכים היסטורית ואנחנו צריכים, כמו שאתה אומר, שכל מי שנמצא סביב השולחן הזה יגיד שהוא מוכן לעשות דברים שהם גם מהלכים היסטוריים כדי לתת כאן מענה.

זאב גרשינסקי: אני מתחבר למה שאמרת קודם מבחינת העובדה שמשרדי הממשלה צריכים לתת את הפתרונות כי בסוף היום יושבים על הגדר עשרות אלפים שחושבים על עלייה.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: כמה כסף זה מענק עלייה?

דגנית סנקר: תלוי באיזה הרכב.

דגנית סנקר: זה יכול להגיע גם ל-35,000-30,000 שקלים למשפחה.

דוד ביטן: ואם הוא יקבל את זה לא כשהוא מגיע לארץ אלא אחרי חודשיים, זה נורא?

דגנית סנקר: אני חושבת שזה בעייתי.

דגנית סנקר: אני באמת סבורה שזה בעייתי שלא מקבלים את הכסף בנתב"ג.

דוד ביטן: אבל אין מה לעשות.

דוד ביטן: את רוצה אותו כאן מהר, אז שימתין חודשיים.

דגנית סנקר: יש אופציה.

דגנית סנקר: אני אומרת שלהפוך את זה לנתיב ראשי, זה בעייתי.

דוד ביטן: תחליטו.

דוד ביטן: אם הוא יבוא באשרה זמנית, הוא לא יכול לקבל את המענק הזה.

דוד ביטן: הוא יקבל אותו אחרי חודשיים.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: אני לא רואה עם זה בעיה.

דגנית סנקר: הוא לא עולה מוכר במערכת.

דוד ביטן: אולי הנושא הזה של המענק יכול להשפיע על יהדות רוסיה שהיא יותר ענייה, אבל בהחלט על יהדות ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה וכולי, אין שום בעיה.

דוד ביטן: אותו יהודי ממרוקו, סתם דוגמה, שהוא עני, אני לא מדבר על העשירים, עם העשירים אין בעיה, אבל יש משפחות עם ילדים שאין להם כסף, הם לא יבואו מיד.

דוד ביטן: אלה יחליטו שהם יבואו כעבור חודשיים אחרי שהמציאו את כל המסמכים.

דוד ביטן: אני אומר שאנחנו צריכים לתת אופציה.

דגנית סנקר: אדוני היושב ראש, בוא לא נרפה את ידינו מהמאמץ העיקרי שלנו שצריך להיות כאן בעניין החסמים.

דוד ביטן: אבל אין חסמים.

דוד ביטן: ברגע שהוא מגיע לארץ, כבר אין חסמים.

אלכס קושניר: כאן זה מתחיל.

דוד ביטן: את הנושא של האפוסטיל הם הולכים כנראה לפתור ואני מקווה שה-FBI יסכים.

דוד ביטן: ל-FBI יותר קל להעביר את זה במרוכז.

אלכס קושניר: זה ברור.

דוד ביטן: אז הם יסכימו לזה.

דוד ביטן: אין מצב שלא יסכימו.

דוד ביטן: אבל יתר הדברים אפשר לפתור.

דוד ביטן: אלה 80 אחוזים מהעולים שיסכימו לעלות באופציה הזאת של לעלות מיד.

דגנית סנקר: אם הוא מקבל מונית מהשדה, אנחנו לא נדע לזהות אותו.

דוד ביטן: נדאג לו למונית מהשדה.

דוד ביטן: באמת, הוא בא בלי כסף?

דוד ביטן: הוא בא בלי כלום?

דוד ביטן: תפסיקו עם העניין הזה.

דוד ביטן: בא עולה מארצות הברית ואין לו דולר בכיס?

אלכס קושניר: יש לו דולר בכיס.

אלכס קושניר: יש לו גם יותר מזה, אדוני היושב ראש.

דוד ביטן: או עולה מצרפת.

אלכס קושניר: כל מי שמכין את עצמו, יש לו.

דוד ביטן: איזה טיעונים אלה?

אלכס קושניר: כל מי שמכין את עצמו לעלייה, זה לוקח זמן.

דגנית סנקר: אני רוצה לומר שמחר אנחנו מסיירים ביחד עם שרת העלייה והקליטה ב-גלובל ואני אעלה את מה שביקשתם ואנחנו נבחן את זה.

שי פלבר: אנחנו נתאם ישיבה.

דוד ביטן: אני מבין שעכשיו משרד הקליטה נגד זה.

דגנית סנקר: לא.

דגנית סנקר: לא אמרתי.

דגנית סנקר: אני אומרת שאנחנו צריכים להמשיך.

דוד ביטן: כל מי שרוצה לעלות, יעלה מיד.

דוד ביטן: יביא את האישורים הבסיסיים ויעלה מיד.

דוד ביטן: יביא את האישורים ואז הוא יקבל הכול.

דוד ביטן: זאת הדרך לעלות וכל הבירוקרטיה הזאת חוסמת אותם חצי שנה ושנה והיא לא מקובלת עלי.

דוד ביטן: עם כל הכבוד למשרד הקליטה גם כן, להגיד שאין להם כסף לקחת מונית?

דגנית סנקר: לא.

דגנית סנקר: אני אומרת שאנחנו רוצים לטפל בהם מהיום הראשון שהם נוחתים בשדה.

דוד ביטן: היחידים שאין להם כסף למונית, אלה עולי אתיופיה.

דוד ביטן: אלה שבאים מאתיופיה, להם אין כסף לקחת מונית.

דוד ביטן: הם היחידים.

דוד ביטן: עם כל השאר אין בעיה.

דוד ביטן: אתם מדברים על עולה שמגיע, הוא מכר את בית שלו בחוץ לארץ ויש לו קצת כסף.

דוד ביטן: אל תעשו מהדברים כאילו זה אוויר.

דוד ביטן: אני לא רוצה את כל הבירוקרטיה הזאת.

דוד ביטן: קודם כל שיעלה ואחר כך נפתור לו את הבעיות הבירוקרטיות.

דוד ביטן: משרד הקליטה, פתאום בגלל המונית שהוא צריך לקחת.

דגנית סנקר: לא, לא בגלל המונית.

דגנית סנקר: אנחנו רוצים לטפל בו מהשדה.

אלכס קושניר: קודם כל, אתה צודק לגבי הכסף.

אלכס קושניר: לרוב האנשים יש כסף למונית.

אלכס קושניר: העניין הוא לא סל קליטה.

אלכס קושניר: תהליך העלייה במשפחה מתבשל.

שי פלבר: תהליך ההכנה.

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: אני נותן לו אופציה.

דוד ביטן: הוא לא חייב לקחת אותה.

אלכס קושניר: אני מבין מה אתה אומר.

דוד ביטן: אם הוא רוצה, הוא עולה.

דוד ביטן: אם הוא לא רוצה, הוא נשאר ומחכה.

אלכס קושניר: ברגע שאתה נותן את האופציה הזאת, אני אומר לך שיכול להיות שאתה מייצר אינסנטיב הפוך.

אלכס קושניר: מה זה אומר?

אלכס קושניר: זה אומר שהבן אדם יגיע לארץ עם אשרת תושב ארעי ולאחר מכן הדרך שלו בחזרה היא תהיה הרבה יותר קלה והמטרה שלך היא להשאיר אותו בארץ.

דוד ביטן: הוא יראה שלא מתאים לו להיות בארץ?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: בגלל שפתאום להוציא את המסמך הזה ועוד מסמך ועוד מסמך, ולך למשרד הקליטה.

אלכס קושניר: בסוף אתה יודע שהוא מקבל את המסמך, את תעודת היושר, ומה הוא צריך לעשות עכשיו?

אלכס קושניר: הוא צריך ללכת עכשיו למשרד הקליטה.

אלכס קושניר: הוא הולך למשרד הקליטה ומקבל תעודת עולה.

אלכס קושניר: לוקח את תעודת העולה והולך למשרד הפנים.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: יש לו פרויקטור מהרשות המקומית.

אלכס קושניר: העניין הוא שאין לו.

דוד ביטן: אתה לא יכול לעבור כל פעם מסביב.

דוד ביטן: יש לו פרויקטור, בשביל זה הם מקבלים תקציבים, יש לו מלווה והוא ייקח אותו.

דוד ביטן: הסוכנות היהודית תעשה עבודה שונה ממה שהיא עושה היום.

דוד ביטן: היום היא יושבת שם במשרד, באים אליה כל הזמן.

דוד ביטן: אם הבן אדם בארץ, ישלח להם במייל והם יצטרכו לפתור את הבעיה.

דוד ביטן: אני לא מבין, תאמין לי שיש פתרונות לכל דבר אלא שהם ישנו את הדרך בה הם עובדים.

דוד ביטן: משרד הקליטה, אותו הדבר.

דוד ביטן: זאת אופציה.

דוד ביטן: אני לא נותן לו חובה.

דוד ביטן: הוא רוצה להמתין עם מענק הקליטה וכל הדברים מסביב, הוא יכול לעלות.

דוד ביטן: אם הוא לא רוצה לעלות, הוא רוצה להמתין שנה, זה כבר עניין שלו.

דוד ביטן: התפקיד שלי הוא לתת לו אופציה אפשרית.

דוד ביטן: זאת לא חובה.

דוד ביטן: אז כל מה שאתה אומר זז הצידה כי הוא לא חייב לעלות.

דוד ביטן: הוא רוצה לקבל את מענק הקליטה כשהוא מגיע לשדה התעופה, שימתין שלושה חודשים.

דוד ביטן: אני לא מונע את זה ממנו.

דוד ביטן: אני רק אומר לו שיש לו זכות בחירה, תבוא מהר או תבוא לאט.

דוד ביטן: היום אין לו את זה.

דוד ביטן: אין לו זכות בחירה והוא חייב להמתין בבית כמה חודשים.

שי פלבר: אני אציין שבימים כתיקונם, לא בימי קורונה, תיירים שנמצאים בארץ יכולים לעשות תהליך של שינוי סטטוס למעמד של עולים.

שי פלבר: התהליך הזה קיים.

שי פלבר: זה לא תהליך שלא היה קיים.

דגנית סנקר: אנחנו צריכים לאפשר להם לעשות את זה גם בזמן קורונה.

דגנית סנקר: מה ההבדל?

שי פלבר: הבעיה היא שהיום תיירים לא יכולים להיכנס.

דוד ביטן: הם אפילו לא חושבים על זה.

דוד ביטן: הוא כבר יכול לקבל כל מיני תנאים של עולה חוץ מהכסף.

דוד ביטן: הוא יכול לקבל אולפן.

דוד ביטן: אתם נותנים לו הרגשה שהוא עולה בלי שהוא עולה.

דוד ביטן: זה כל העניין.

דגנית סנקר: כרגע אין אופציה כזאת.

דוד ביטן: אם אתה חושב שהוא זכאי למרכז קליטה, אתה נותן לו אותו לחודשיים עד שהוא משיג את האישורים.

דוד ביטן: אתה נותן לו את התנאים מסביב בלי מענק הקליטה.

שי פלבר: אנחנו נתכנס עם השותפים ועם הרשות ומשרד החוץ.

דוד ביטן: אם יהיו 150,000 בשנת 2021, אתה לא יודע מה יהיה.

דוד ביטן: לא יהיו 150,000, אתם יכולים לחלום.

דוד ביטן: יותר מ-40,000, אין לכם אפשרות לתת להם את הפתרון הבירוקרטי.

שי פלבר: לכן תגברנו את כוח האדם וגם קיבלנו אפשרות לעשות שינוי.

שי פלבר: אגב, אני חייב להתייחס להערה שלך לגבי ויסות העלייה.

שי פלבר: אנחנו ודאי לא מווסתים את העלייה.

שי פלבר: אנחנו רוצים שיבואו כמה שיותר עולים.

דוד ביטן: אתם.

דוד ביטן: הממשלה רוצה לווסת את זה .

דוד ביטן: עזוב.

דוד ביטן: ראינו את זה בכמה מקרים כולל זה שהם עצרו את הכניסה לישראל של עולים בחודש יוני.

דוד ביטן: עצרו בגלל הקורונה, כאילו כל העולם חולה.

דוד ביטן: בישראל אין חולים?

דוד ביטן: רק בארצות הברית יש חולים?

דוד ביטן: הם רוצים לווסת את העלייה.

דוד ביטן: נקודה.

דוד ביטן: הם הבטיחו להעלות את כל העולים מאתיופיה, את ה-7,000 אנשים, תוך שנתיים ובשנתיים הם העלו רק 2,000.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: בגלל בור תקציבי.

דוד ביטן: שם באמת העלויות מאוד מאוד גבוהות אבל העולים האחרים מארצות הברית, מרוסיה, מצרפת?

דוד ביטן: העליות לא גבוהות.

שי פלבר: צריך לומר שהם מוסיפים לכלכלה הישראלית.

דוד ביטן: אני לא מדבר על הצמיחה.

דוד ביטן: היא קיימת בזכות העולים.

דוד ביטן: כל הזמן שמים להם מקלות בגלגלים.

דוד ביטן: פעם רופא לא יכול לעבוד, אחות לא יכולה לעבוד, מה זה הדברים האלה?

דוד ביטן: מספיק עם זה.

דוד ביטן: כל הפקידים נתפסו בעולים.

דוד ביטן: שיתעסקו עם אנשים אחרים.

אלכס קושניר: תכניס לסיכום את הסיפור של נתיב בניו יורק.

דוד ביטן: הכנסנו.

דוד ביטן: אין בעיה.

אלכס קושניר: זה גם לא הרבה כסף.

דוד ביטן: שיהיה בניו יורק.

דוד ביטן: עוד תקציב בגלל הבעיה של עולי ברית המועצות.

אלכס קושניר: אני אומר לך שנתיב מסוגלים לעשות את זה מחר בבוקר, רק שייתנו להם תקציב.

אלכס קושניר: תקן.

שלומית אבינח: זה תקן נוסף.

דוד ביטן: אני לא מבין, אלקין רק ישב כאן, דיבר ולא עשה כלום?

אשר שלמון: אני שמח שמשרד הבריאות לא גרם לעיכוב.

אלכס קושניר: יש למשרד שר שדווקא מבין בעלייה.

אלכס קושניר: אדלשטיין.

אשר שלמון: אדלשטיין מבין והעלייה יקרה ללבו.

אשר שלמון: אני בעצמי בן של עולה מצפון אמריקה.

אשר שלמון: בהחלט מכיר את הנושא.

דוד ביטן: תגיד לי, הקורונה בארצות הברית יותר חזקה מהקורונה בישראל?

אשר שלמון: הקורונה בארצות הברית, במדינות מסוימות, במצב יותר רע מאשר אצלנו.

אשר שלמון: במדינות אחרות, חלקן, יותר טובות.

דוד ביטן: המוטציות שלו.

אשר שלמון: רוב מה שיש לנו כאן הגיע מאמריקה.

אשר שלמון: מעל 70 אחוזים מהזנים שהגיעו לארץ, הם בעיקר מאזור ניו יורק.

דוד ביטן: יש סוגים שונים.

אלכס קושניר: אני אגיד משהו על 17,000 בני ישיבות שבאים לכאן?

דוד ביטן: יש רק 4,000 בני ישיבות.

דוד ביטן: הם באים והולכים לבידוד.

אלכס קושניר: כמה זמן בידוד?

אשר שלמון: האחריות על הבידוד היא עלינו.

אשר שלמון: יש צוות של 12 פקחים שעוברים מוסד מוסד לבדוק את הכללים.

אלכס קושניר: מה הכללים?

אשר שלמון: בידוד בקפסולות של שישה עם הבדלה מוחלטת ושום מגע עם אף אחד אחר.

אלכס קושניר: כמה זמן?

אשר שלמון: 14 ימים מלאים.

דוד ביטן: יש לך משהו לומר?

אלכס קושניר: יש לי אבל אני לא רוצה לנצל את הוועדה הזאת.

אלכס קושניר: אני כל כך אוהב את הוועדה הזאת.

דוד ביטן: באים סטודנטים לכל דבר ועניין.

אלכס קושניר: אני עכשיו הולך לוועדת כספים ושם אני אדבר.

דוד ביטן: הישיבה הסתיימה.

דוד ביטן: תודה.