הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 23, פרוטוקול מספר 13, 2020-07-28 12:15

יוסף ג'בארין: צוהריים טובים.

יוסף ג'בארין: אני פותח את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

יוסף ג'בארין: היום יום שלישי, 28 ביולי 2020.

יוסף ג'בארין: על סדר היום הצורך החיוני במחשב לכל ילד, נושא מאוד חשוב ומאוד מדאיג.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר לכם שאני מלווה את הנושא הזה מאז פרוץ משבר הקורונה, הנושא של היעדר יכולת של תלמידים ללמוד מרחוק בעקבות המעבר ללמידה מרחוק.

יוסף ג'בארין: אנחנו תכף נשמע נתונים במידת האפשר אבל אני יכול לומר לכם בביטחון שבכל הנתונים שבדקנו, אנחנו מדברים על יותר מ-100,000 תלמידים שבעצם לא הצליחו ולא יכלו ללמוד מרחוק.

יוסף ג'בארין: רוב הילדים הללו הם ילדים ערבים כאשר מתוך ה-120,000-100,000 יש ייצוג מאוד ברור של אולי כ-50 אחוזים מהילדים הערבים בנגב.

יוסף ג'בארין: אני אומר לכם שזה נושא מדאיג כי אנחנו מדברים על הנושא הזה ומציפים אותו לדעתי מאז חודש מארס ואני לא מזהה התקדמות משמעותית בנושא למרות שהיו הצהרות בכיוון הנכון.

יוסף ג'בארין: כבר בחודש אפריל, בדיונים שהתקיימו בוועדת החינוך הייתה הצהרה על הקצאה של 50 מיליון שקלים לצורך זה וחשוב לנו לשמוע מה קורה עם התקציבים האלה ואיך התקדמנו בנושא.

יוסף ג'בארין: אני גם מודאג מכך שאנחנו חודש לפני פתיחת שנת הלימודים ב-1 בספטמבר ולפחות מהדברים אליהם נחשפתי לקראת הדיון היום, נראה שמשרד החינוך עד היום לא מוכן ולא ערוך כדי לוודא שאותם 100,000 תלמידים באמת יכולים להתחבר למערכת הלימודים מרחוק בהתחשב בכך שכנראה הלימודים מרחוק יימשכו גם עם תחילת שנת הלימודים.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לפתוח גם בביקורת על משרד החינוך בכך שאנחנו בוועדה פנינו אל המשרד, גם דרך מרכז המחקר והמידע, וביקשנו נתונים על ההערכה שלהם, הנתונים שיש להם לגבי תלמידים שאין להם אמצעי קצה ולכן הם לא יכולים ללמוד מרחוק, לגבי תלמידים שאין אינטרנט שתאפשר להם להתחבר מרחוק, ואני סבור שנתונים אלה היו אמורים להיות בידי משרד החינוך כבר בתחילת המשבר כדי לבין את הקשיים שהתלמידים מתמודדים אתם כי לא ייתכן מצב שתלמידים לא יכולים ללמוד במשך חודשים ארוכים.

יוסף ג'בארין: האתגר עדיין בעיצומו.

יוסף ג'בארין: כפי שאמרתי, אנחנו חודש לפני פתיחת שנת הלימודים ואנחנו כוועדה רוצים להיות בטוחים, כך אני מקווה, שהילדים האלה יוכלו ללמוד מרחוק ולא להישאר מאחור.

יוסף ג'בארין: גם כך התקופה האחרונה הייתה תקופה קשה ומספר חודשים שהם לא הצליחו ללמוד והגיע הזמן - הוא הגיע מזמן אבל ודאי שעכשיו – לשמוע את התשובות הנכונות בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: לפני שאנחנו פותחים את הדיון ושומעים את נציגי משרד החינוך, משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, אני רוצה לפתוח בהקדמה קצרה של מרכז המחקר והמידע עם הנתונים העדכניים שיש לו בנושא הזה.

יוסף ג'בארין: מריה, נציגת מרכז המחקר, בבקשה.

מריה רבינוביץ: תודה רבה אדוני היושב ראש.

מריה רבינוביץ: צוהריים טובים.

מריה רבינוביץ: אנחנו במרכז המחקר והמידע בדקנו לבקשתך את הנושא של זמינות אמצעי קצה וחיבור לאינטרנט עבור תלמידים במערכת החינוך.

מריה רבינוביץ: אני אציג בקצרה שתי נקודות שמצאנו.

מריה רבינוביץ: שני ממצאים עיקריים.

מריה רבינוביץ: דבר ראשון, נתונים שכבר התייחסת אליהם.

מריה רבינוביץ: אנחנו ניסינו לבדוק האם במשרד החינוך יש היום נתונים זמינים על התלמידים שאין להם אמצעי קצה ואת הנתונים האלה לא קיבלנו ממשרד החינוך.

מריה רבינוביץ: בדקנו גם סקרים ודוחות מחקר נוספים שקיימים היום שכבר נעשו בשנת 2020, מתחילת המשבר, ואת הנתונים האלה אני אציג עכשיו בקצרה.

מריה רבינוביץ: אני רק אומר שאנחנו ראינו פערים יחסית גדולים בין הנתונים ממקור למקור, ולכן קשה לנו לשים אצבע ולומר מה סדר הגודל של המחסור באמצעי קצה בקרב התלמידים.

מריה רבינוביץ: השקף הראשון.

מריה רבינוביץ: בשקף הזה אתם יכולים לראות את היקף המחסור של אמצעי קצה בבית של התלמיד מבחינת המחשבים, בעלות על מחשבים.

מריה רבינוביץ: אנחנו הצגנו כאן שלושה מקורות שונים – מבחני פיזה, מחקר שערך אגף הכלכלן הראשי על פי נתוני סקר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה וסקר חברתי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

מריה רבינוביץ: אלה נתונים שאנחנו ניתחנו משנת 2019.

מריה רבינוביץ: אתם יכולים לראות שמבחינת כלל המדגם, אנחנו כבר רואים פערים בין כל הנתונים.

מריה רבינוביץ: מבחני פיזה מצביעים על חמישה אחוזים מהתלמידים שאין להם מחשב, אגף הכלכלן הראשי מצביע על 20 אחוזים ובסקר החברתי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מצביעים על 16 אחוזים.

מריה רבינוביץ: אני אומר שיש הגדרות שונות של המדגמים.

מריה רבינוביץ: אלה מדגמים שונים.

מריה רבינוביץ: למשל בפיזה לא נכללו תלמידים חרדים, אבל עדיין, גם אם מסתכלים אחר כך על ההבדלים בין יהודים וערבים, עדיין אפשר לראות שהפערים בנתונים נשמרים.

יוסף ג'בארין: יש פער בנתונים בין המקורות השונים אבל השקף מראה בבירור שהקושי קיים במיוחד בקרב האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה החרדית.

מריה רבינוביץ: נכון.

יוסף ג'בארין: בעוצמות גבוהות.

מריה רבינוביץ: כן.

מריה רבינוביץ: לגבי האוכלוסייה החרדית, הייתי גם מוסיפה ואומרת שלפעמים זה אולי לא נובע מאי יכולת להשיג מחשב אלא יש שם עניין תרבותי של אי רצון להכניס מחשב או אינטרנט הביתה.

מריה רבינוביץ: הפתרונות צריכים להינתן בהתאם.

יוסף ג'בארין: בקרב האוכלוסייה החרדית, אמצעי קצה, זה יכול להיות אולי רדיו.

מריה רבינוביץ: כן.

מריה רבינוביץ: אמצעי שמע.

מריה רבינוביץ: בנתונים האלה אנחנו מתייחסים לחיבור לאינטרנט וגם בנתונים האלה, בין שלושת מקורות, אותם שלושת מקורות שנחקרים בסקרים אותם ציינתי קודם, ניתן לראות פערים בין מקור למקור.

מריה רבינוביץ: בפיזה מצביעים על כ-4 אחוזים מהתלמידים שאין להם חיבור לאינטרנט, באגף הכלכלן הראשי מצביעים על 27 אחוזים ובסקר החברתי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מצביעים על חמישה אחוזים.

מריה רבינוביץ: גם כאן יש התפלגות בין יהודים וערבים.

מריה רבינוביץ: ההבדלים קיימים בכל המקורות אלא שהעוצמה שלהם היא אחרת.

מריה רבינוביץ: בשקף הבא אנחנו מתייחסים לעניין של כמות המחשבים בבית.

מריה רבינוביץ: לא מספיק לדעת אם יש בבית של התלמיד מחשב אלא חשוב לדעת גם מה כמות המחשבים שיש בבית, אם יש יותר מילד אחד בבית שלומד ויש גם הורים שעובדים במקביל.

מריה רבינוביץ: הנתונים האלה שהצגנו כאן, אלה נתונים של מבחני פיזה מהם עולה כי מחשב אחד בסך הכול ב-18 אחוזים מהבתים.

מריה רבינוביץ: בקרב יהודים השיעור הזה הוא 14 אחוזים ובקרב הערבים ל-30 אחוזים יש מחשב אחד וכבר אפשר לראות את הפער בין יהודים לערבים.

מריה רבינוביץ: שני מחשבים או יותר.

מריה רבינוביץ: אנחנו רואים שבבתים יהודים, 84 אחוזים, יש יותר משני מחשבים.

מריה רבינוביץ: הנתון הזה הוא יותר נמוך בקרב האוכלוסייה הערבית, שם אנחנו מדברים על 59 אחוזים.

מריה רבינוביץ: בשקף הבא אנחנו הצגנו את הנתונים מניתוח אגף הכלכלן הראשי.

מריה רבינוביץ: הוא מתייחס למספר מכשירים לתלמיד לפי הכנסת משק הבית.

מריה רבינוביץ: מהנתונים האלה עולה כי בעוד שלכל למיד מהעשירון העליון יש בממוצע שני מחשבים, רק לרבע מהתלמידים בעשירון התחתון יש מחשב אחד במשק הבית.

מריה רבינוביץ: כלומר, קיים פער של פי 10 בין העשירון העליון לעשירון התחתון בכמות המכשירים לתלמיד.

יוסף ג'בארין: זה שקף שעושה ניתוח שהוא סוציו אקונומי ולא ניתוח אתני.

יוסף ג'בארין: הנתונים מאוד מעניינים.

יוסף ג'בארין: ככל שזה מתקשר לעשירון העליון, בממוצע יש שני מחשבים לילד וככל שזה מתקשר לעשירון התחתון - ואגב, שם אנחנו מדברים על כ-20 אחוזים ממשקי הבית בישראל – שם מכל ארבעה ילדים, רק לילד אחד יש מחשב.

מריה רבינוביץ: כן.

מריה רבינוביץ: יש מחשב אחד.

יוסף ג'בארין: את אומרת שזה פער של פי 10.

מריה רבינוביץ: כן.

מריה רבינוביץ: אגף הכלכלן הראשי במשרד האוצר מתייחס לנתון הזה ואומר שהממצא הזה ממחיש את הקושי ליישום הלמידה מרחוק של התלמידים המגיעים מהעשירונים הנמוכים אשר מהווים יותר מחמישית מסך התלמידים במערכת החינוך.

יוסף ג'בארין: אלה נתונים של חודש מאי.

יוסף ג'בארין: נכון?

מריה רבינוביץ: כן.

מריה רבינוביץ: הם פורסמו במאי.

מריה רבינוביץ: הם מתבססים על נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מסקר משקי הבית של 2018.

מריה רבינוביץ: הם ניתחו את נתוני הסקר.

מריה רבינוביץ: הנתון הבא שאני אציג הוא הנתונים שהיו קיימים.

יוסף ג'בארין: כאן זה ברמת מספרים.

מריה רבינוביץ: כן.

מריה רבינוביץ: זה ברמת המספרים.

מריה רבינוביץ: אלה נתונים שנלקחו מאיסוף, בעצם ממצאי איסוף ראשוני שערכו במשרד החינוך.

מריה רבינוביץ: כפי שכבר ציינת ואני גם אמרתי, אנחנו לא קיבלנו נתונים עדכניים.

מריה רבינוביץ: אלה הנתונים שנלקחו מהתשובה של משרד החינוך לעתירות בבג"צ שהוגשו.

יוסף ג'בארין: מתי הוגשו?

מריה רבינוביץ: הם הוגשו בחודש מאי.

מריה רבינוביץ: זאת התשובה.

יוסף ג'בארין: אלה הנתונים שמשרד החינוך מסר במסגרת ההתדיינויות בבג"צ סביב הנושא הזה.

יוסף ג'בארין: הנתונים הם מספריים.

יוסף ג'בארין: אלה הנתונים האחרונים שיש לנו כי מאז ועד היום לא היה עדכון נתונים.

מריה רבינוביץ: אנחנו לא ראינו את הנתון מעודכן, הוא לא פורסם באתר של משרד החינוך ואנחנו לא קיבלנו אותו.

מריה רבינוביץ: כאן אפשר לראות התייחסות לקבוצות תלמידים מקבוצות אוכלוסייה שונות.

מריה רבינוביץ: הם ספרו תלמידים שאין להם אמצעי קצה.

מריה רבינוביץ: ניתן לראות ששתי הקבוצות העיקריות הן ערבים ובדואים בדרום.

מריה רבינוביץ: הקבוצה הזו ביחד, אלה רוב הנתונים שמשרד החינוך מציג.

מריה רבינוביץ: בנתונים האלה חסרה קבוצה כללית של תלמידים מהאוכלוסייה היהודית שגם שם יש תלמידים ממשפחות במצב סוציו אקונומי קשה.

מריה רבינוביץ: זה נתון שחסר.

מריה רבינוביץ: במשרד החינוך בסך הכול הם מציגים איזשהו טווח, הם מעריכים כי זה בין 95,000 ל-117,000 תלמידים והטווח הזה נובע מהחפיפה האפשרית בין כל מיני קבוצות, אם אלה ערבים או בדואים בצפון ובדרום.

מריה רבינוביץ: מציגים טווח ועדיין חסר גם בטווח הזה עוד קבוצות שמשרד החינוך לא התייחס אליהן.

מריה רבינוביץ: השאלה היא אם יש נתונים היום לגבי הקבוצות האלה.

יוסף ג'בארין: מה שאנחנו רואים כאן במספרים, יש טווח של 95,000 עד ל-117,000 כולל האוכלוסייה החרדית.

יוסף ג'בארין: אין נתון שמתייחס לאוכלוסייה היהודית הכללית.

יוסף ג'בארין: אני רואה שבכל קבוצות האוכלוסייה הראשונות, הכול מדובר על החינוך הערבי.

יוסף ג'בארין: זאת האוכלוסייה הערבית בצפון, בדרום והאוכלוסייה הדרוזית.

מריה רבינוביץ: נכון.

יוסף ג'בארין: הכול בתוך החברה הערבית.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על כ-100,000 ואחר כך על כ-1,200 משפחות חרדיות ו-22,000 כיתות מיוחדות.

יוסף ג'בארין: זה יכול להגיע ל-117,000.

יוסף ג'בארין: אלה הנתונים העדכניים לנו שיש במסמכים שהוגשו למרכז המחקר.

מריה רבינוביץ: נכון.

מריה רבינוביץ: מבחינת מה נעשה, מה המדינה עושה, מה משרד החינוך עושה על מנת לצמצם את הפערים ולסייע לאותם תלמידים שאין להם מכשירי קצה.

מריה רבינוביץ: באפריל השנה דיווחו שר החינוך ומנכ"ל משרד החינוך לשעבר על כך שמתגבשת התוכנית במסגרתה יוקצו כ-50 מיליון שקלים לרכישת כ-50,000 אמצעי קצה, מכשירים.

מריה רבינוביץ: לגבי המגזר החרדי דובר על אמצעי שמע, שהם לא מחשבים אלא מכשירים אחרים.

מריה רבינוביץ: כבר אז הגורמים האלה אמרו שזה לא יכסה את כל הצרכים של המערכת.

מריה רבינוביץ: באותה תשובה של משרד החינוך לבג"צ ראינו שבסופו של דבר הוקצו 30 מיליון שקלים וכפלטפורמה לביצוע התוכנית הזאת נבחרה תוכנית מחשב לכל ילד.

מריה רבינוביץ: התוכנית הזאת היא תוכנית שמנוהלת או מתקיימת באמצעות משרד ראש הממשלה יחד עם העמותה מחשב לכל ילד.

וליד טאהא: דרך הרשויות המקומיות.

מריה רבינוביץ: כן.

מריה רבינוביץ: דרך הרשויות המקומיות.

וליד טאהא: יש שם מצ'ינג ואז לא כל רשות ניגשת לזה.

מריה רבינוביץ: נכון מאוד.

מריה רבינוביץ: כל רשות בוחרת אם לגשת לזה אם יש לה תקציבים.

מריה רבינוביץ: אחר כך מחליטים למי נותנים ואיך, לפי הצורך ולפי הצרכים של הרשות.

מריה רבינוביץ: התקציב של 30 מיליון שקלים, הוא מחולק ל-27 מיליון שקלים למשרד ראש הממשלה ושלושה מיליון שקלים למשרד החינוך, עקב המחסור בקרב תלמידים בחברה החרדית.

מריה רבינוביץ: התקציב הזה שהגיע למשרד ראש הממשלה, הוא מחולק.

מריה רבינוביץ: השנה המשרד יקבל רק 13.5 מיליון שקלים שכבר אושרו בתקציב של השנה ו-13.5 מיליון שקלים נוספים הם יקבלו רק בשנת התקציב 2021, ורק בהתאם לאישור התקציב.

מריה רבינוביץ: זאת אומרת, זה עדיין לא אושר סופית.

יוסף ג'בארין: אנחנו חודש לפני תחילת שנת הלימודים הזו.

מריה רבינוביץ: מה שעוד חשוב לומר זה שבמסגרת התוכנית מחשב לכל ילד, כבר נכון להיום, עד היום, חולקו כבר 7,000 מחשבים לילדים ובמסגרת התוספת הזאת, כפי שאמרתי, 13.5 מיליון שקלים, בתוכנית מתכוונים להוסיף עוד בין 5,000 ל-8,000 מחשבים.

מריה רבינוביץ: השאלה אם יש מספיק זמן כדי לעשות את זה במשך חמשת החודשים האחרונים שנשארו עד סוף השנה והשאלה אם התקציב של 2021 יאושר.

מריה רבינוביץ: כאן אפשר לראות את הפער בין המענה שניתן, שאם אנחנו מדברים על 10,000 מחשבים שחולקו לעומת התלמידים שאין להם היום מחשבים, שזה כ-120,000 נכון לעכשיו ויכול להיות שהמספר גבוה יותר.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאת מצביעה עכשיו על הנקודה העיקרית.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, גם לפי כל התוכניות והמענים שקיימים, אנחנו מדברים על מקסימום 15,000 מחשבים או אמצעי קצה כאשר מבחינת הצורך אנחנו מדברים על יותר מ-100,000, שזה פער מאוד משמעותי.

יוסף ג'בארין: את אומרת שגם אותם 15,000 מחשבים, לא ברור אם יוקצו לפני תחילת שנת הלימודים אלא מה שבטוח זה שהם לא יוקצו עד אז.

יוסף ג'בארין: ממצאים קשים.

יוסף ג'בארין: לא קלים.

יוסף ג'בארין: לפני שאני נותן למשרד החינוך, ביקשו להתייחס חבר הכנסת וליד טאהא.

וליד טאהא: תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה רבה למריה על הנתונים.

וליד טאהא: הנושא הזה כל כך חשוב, כל כך מציק וכל כך בנפשו של כל הורה שיש לו ילד שאין לו אפשרות ללמוד או לקבל את הזכות הבסיסית שלו ללמוד.

וליד טאהא: על כן אנחנו, נציגי החברה הערבית, חזרנו על זה פעמים רבות ודיברנו בכל הזדמנות, גם בוועדות, גם במליאה, גם במפגשים שלנו מול השר ומול כל אלה שנוגעים בדבר.

וליד טאהא: היו המון דיבורים אבל תוצאות ומעשים כיצד פותרים את זה – עדיין אין.

וליד טאהא: אני רוצה לומר שגם לנו יש נתונים, חוץ מהנתונים הרשמיים במסגרת מה שאפשר לקבל כנתונים רשמיים.

וליד טאהא: אנחנו יודעים לומר שלמעלה משני שלישים מהתלמידים הערבים בנגב היו מחוץ לטווח הזכות של למידה בתקופת הקורונה.

וליד טאהא: אנחנו הרי מדברים ותמיד ברקע אנחנו עדיין נמצאים בתקופת הקורונה ולא רק אלא אנחנו בעיצומו של גל שני שהוא יותר טורף מהגל הראשון.

וליד טאהא: אם נתחיל את שנת הלימודים בממצאים לפחות הנוכחיים, זו תהיה קטסטרופה מוחלטת לגבי תלמידים שאין להם אמצעי קצה ואין להם אפשרות של תשתית תקשורת.

וליד טאהא: אמרנו שני שלישים בנגב אבל יש עוד קצת יותר משליש באזור מרכז הארץ והצפון, של תלמידים שגם הם לא נהנים מלמידה מרחוק ואין להם את האפשרות, בין אם אין להם אמצעי קצה ובין אם לישובים להם אין תשתיות תקשורת ועל כן הם לא נגישים ללמידה מרחוק.

וליד טאהא: רבותיי, אנחנו מדברים על מספרים מזעזעים.

וליד טאהא: זה יכול להשליך עוד כמה שנים על רמת הלמידה בקרב גילים רבים מהתלמידים שלנו ואז אנחנו נהיה בברוך מאוד מסוכן בהמון תחומים בהמשך – אלימות, פשיעה, כל מיני דברים שאנחנו צועקים תמיד שצריך למצוא להם פתרונות.

וליד טאהא: אדוני היושב ראש, ה-50 מיליון השקלים עליהם דובר רבות.

יוסף ג'בארין: אתה חבר ועדת החינוך.

יוסף ג'בארין: בזמנו גם אני הייתי חבר ועדת החינוך הזמנית שהוקמה ואתה ואני היינו בדיון ושמענו על 50 מיליון שקלים ללא קשר לתוכנית של מחשב לכל ילד.

יוסף ג'בארין: זאת הייתה כאילו תוספת.

וליד טאהא: בדיוק.

וליד טאהא: חשבו אז לעשות את זה באמצעות אגפי הרווחה ברשויות, שהם מכירים את המשפחות הנזקקות באמת.

קריאה: זה באחריות משרד החינוך.

וליד טאהא: תמיד באחריות משרד החינוך, אבל בסוף זה הלך לכיוון של מחשב לכל ילד.

וליד טאהא: מריה, הייתי מנהל אגף חינוך ואני יודע טוב מאוד איך זה מתנהל ויודע טוב מאוד שברשויות חלשות אין מצב להפעיל את התוכנית כי מבקשים מהרשויות להשתתף, לתת מצג'ינג.

וליד טאהא: לפי מה שאני זוכר, או 100 דולר לתלמיד או 70 דולר לתלמיד, משהו כזה.

וליד טאהא: אז צריך גם להמציא את המעבדות בן התלמידים יעשו את ההתנסות המעשית על האמצעים האלה, כי אם לא כן, הוא לא יקבל את האישור.

יוסף ג'בארין: זאת ערכה.

יוסף ג'בארין: לא רק מחשב.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: האמצעים השונים.

יוסף ג'בארין: על כן להפעיל את זה באמצעות מחשב לכל ילד, זה אומר להשאיר מחוץ לתחום הכניסה לפרויקט עשרות ישובים ואני מניח שאלה הישובים החלשים מבין הישובים, אלה שלא יכולים להרים את זה.

יוסף ג'בארין: תהום פעורה בנתונים בין מה שאנחנו מקבלים מהמשרד לבין מה שיש בפועל בחברה הערבית, גם בקטע של המכשיר עצמו, כל הסוגים של המכשירים עצמם וגם לגבי התשתיות של התקשורת בישובים.

יוסף ג'בארין: רבותיי, יש לנו ישובים שאמנם אינם בפריפריה הרחוקה ולא אלה שלא מוכרים בנגב אלא הם כאן במרכז הארץ, בצפון, שכונות שלמות שאו שאין להם תשתית של תקשורת ולכן אי אפשר להתחבר ללמידה מרחוק או שיש תשתית רעועה שאיננה מסוגלת לאפשר שיחת טלפון ולא מאפשרת לקיים למידה מרחוק.

יוסף ג'בארין: לטעמי, אדוני היושב ראש, היום אתה צריך לדרוש כוועדה לזכויות הילד תשובות חד משמעיות מה באמת הולכים לעשות בשבועיים הקרובים כדי לפתור את בעיית אמצעי הקצה של עשרות אלפי התלמידים ומאות אלפי התלמידים וכדי לאפשר תנאים מאפשרים של תשתיות תקשורת בישובים בהם תלמידים לא יוכלו ללמוד בגלל הבעיה הזאת.

יוסף ג'בארין: צריך לקבל תשובות.

יוסף ג'בארין: דיברנו המון, לטעמי דיברנו מספיק וצריך לקבל תשובות שיאמרו מה הולכים לעשות.

יוסף ג'בארין: העלינו את הסוגיה בצורה שהיינו צריכים לעשות ואנחנו צריכים תשובות ולא רק דיבורים בעלמא.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה חברי חבר הכנסת טאהא.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לשמוע ישירות את משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: דוקטור עופר רימון אתנו?

עופר רימון: שלום רב.

עופר רימון: כבוד היושב ראש, אני יכול להתייחס?

יוסף ג'בארין: אתה יכול להתייחס.

יוסף ג'בארין: אתה שומע את הכעס שקיים בנושא.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לך שאתה, אני וחברי כנסת היינו ביחד באותה ישיבה של ועדת החינוך שהתקיימה באפריל השנה.

יוסף ג'בארין: אני יכול לומר שמה שהובטח, לא קוים.

עופר רימון: אני אתייחס.

עופר רימון: תודה רבה.

עופר רימון: כבוד יושב הראש יוסף ג'בארין, חבר הכנסת ווליד טאהא וכל האורחים הנכבדים.

יוסף ג'בארין: בינתיים הצטרפו גם חברי הכנסת סעיד אלחרומי וחברת הכנסת סונדוס סאלח.

יוסף ג'בארין: יש גם נציגים של ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי שנוכחים כאן וכמובן גם ב-זום.

עופר רימון: סלח לי שאני מכבד את כולם.

עופר רימון: אתה כבר כיבדת אותם.

עופר רימון: אני סמנכ"ל טכנולוגיה במשרד החינוך ואני אחראי על הנושא הזה של הלמידה מרחוק.

עופר רימון: אני רוצה לומר בקצרה שה-50 מיליון שקלים שאתם מזכירים, זה לא כל התקציב שצריך אבל נכון, ביקשנו אותו ממשרד האוצר בחודש מארס והכנו כבר את כל שיטת העבודה, איך להפעיל את זה.

עופר רימון: עד היום הכסף הזה לא הגיע ולכן אנחנו לא יכולנו לחלק את המחשבים.

יוסף ג'בארין: אז הסכום לא היה קשור לתוכניתץ

עופר רימון: הבעיה היא בעיה כלל ארצית שצריך לפתור אותה וזה ברור.

עופר רימון: כשאנחנו מסתכלים על המספרים, כבוד היושב ראש, בגדול אנחנו הולכים על הנתונים לפיהם לתשעה אחוזים מכלל התלמידים – ואני לא כולל כאן מגזר חרדי כי שם יש פתרון אחר ואם תרשה לי, אני אתייחס לזה בהמשך - אין להם נגישות למחשב ואינטרנט.

עופר רימון: אלה שני דברים ביחד.

עופר רימון: אין להם את זה.

עופר רימון: אם אתה לוקח 1.5 מיליון תלמידים בערך, מכיתה א' עד כיתה י"ב, לא כולל מגזר חרדי, אז חישוב פשוט מראה שחסרים לנו בערך 140,000 אמצעי קצה.

עופר רימון: איך אנחנו ביקשנו לסגור את הפער.

עופר רימון: אנחנו ביקשנו לסגור את הפער באמצעות בתי הספר.

עופר רימון: לפתוח ספריות השאלה בכל בתי הספר לתלמידים שידם אינה משגת, כמובן עם העדפה לאוכלוסיות שאנחנו יודעים ששם יש את הבעיות כמו האוכלוסייה הערבית, הבדואית, אוכלוסיות ממדד חברתי-כלכלי נמוך שהן יהודיות וכולי.

עופר רימון: כשיש לך ספריית השאלה כזאת, אנחנו נותנים מחשבים שהם מחשבים כולל חבילת גלישה, כולל ביטוח נגד שבר וברגע שיש לנו את המחשבים האלה לכאורה, פתרנו את הבעיה.

עופר רימון: פתרנו אותה גם יותר מזה כי ברגע שזו ספריית השאלה בבית ספר, הם משמשים גם לשגרה.

עופר רימון: גם כשאין למידה מרחוק, אנחנו רוצים לקיים למידה דיגיטלית שמותאמת למאה ה-21 ואם אין מחשבים לתלמידים כאלה, איך המורה ייתן שיעורי בית מתוקשבים?

עופר רימון: לכן זה צורך מובנה בתוך המערכת.

עופר רימון: כשאנחנו מסתכלים על המגזר החרדי, אנחנו אומרים דבר אחר.

עופר רימון: לגבי המגזר החרדי אנחנו הולכים להנגיש להם תשתית לתקשורת סינכרונית וא-סינכרונית בעוד יום ולכן הפתרון שהם ביקשו, אלה לא מחשבים ואינטרנט אלא טלפונים כשרים.

עופר רימון: אנחנו נערכים לחלוקה מהירה מאוד של 140,000 מחשבים לספריות השאלה בבתי ספר, לא כולל חרדים, ולחרדים בערך ל-46,000 טלפונים כשרים שייתנו לנו שם את המענה.

עופר רימון: אני רוצה ברשותך להוסיף כאן ולומר שזה אינטרס של כולנו שזה יקרה ואנחנו ערוכים להפעיל את זה באופן מיידי.

עופר רימון: רק מחכים לאישורים.

עופר רימון: אני חייב לומר שגם במשרד האוצר יש הרבה נכונות והבנה שאנחנו צריכים לפתור את העניין הזה כולנו ביחד.

עופר רימון: זה לא יזה ויכוח בין משרד החינוך למשרד האוצר לבין ועדת המעקב, כולנו מבינים את הצורך וצריך למצוא את הדרך לנוע קדימה.

וליד טאהא: מתי?

וליד טאהא: מתי צריכים למצוא את הדרך?

עופר רימון: ברשותך, הבאתי לך נתונים.

עופר רימון: תן לי עוד שתי דקות.

עופר רימון: תראה, אנחנו היינו בתקופה של הקורונה כולנו ביחד במצב המורכב הזה שמדינה שלמה הייתה בסגר ובתי הספר לא למדו, כמו במדינות אחרות בעולם.

עופר רימון: אנחנו יצרנו בשבועיים תפיסת פתרון איך להתמודד עם המצב הזה ואמרנו שדבר ראשון נוודא שלכולם יש אמצעים לתקשורת סינכרונית וא-סינכרונית, העלינו מערכת שידורים לאומית תוך שבועיים, 26 ערוצים, ששודרה גם בטלוויזיה וכמובן אנחנו נתנו הנחיות למורים לגבי תוכן לימודי.

עופר רימון: אמרנו למורים שיאזנו בין תוכן דיגיטלי לתוכן שהוא לא דיגיטלי.

עופר רימון: למה?

עופר רימון: בגלל שכשאתה לומד מרחוק, אתה יכול להגיד לילדים להשתמש גם בספר הלימוד ושילמדו מעמוד 25 עד עמוד 30 ו שיפתרו שאלות.

עופר רימון: אתה לא חייב מחשב.

עופר רימון: ועדיין, מתוך הנתונים שאנחנו בדקנו, כמעט לא היה בית ספר במדינת ישראל שהמורים לא נתנו לתלמידים שלהם מערכת שעות מובנית, וזה לא משנה אם בית הספר היה ערבי או יהודי או חרדי.

עופר רימון: כאן אני רוצה לעצור לרגע ולומר לכם שקצת כואב לי הלב על זה שמדינת ישראל פרגנה לרופאים ולאחיות ומגיע להם, כולל מט"ש, אבל לא פרגנו למורי מדינת ישראל שבתקופת הקורונה נתנו את כל מה שיש להם והרבה יותר כדי שהילדים ילמדו.

עופר רימון: אני רוצה להגיד לך שבבדיקות שאני עשיתי, המגזר הערבי, הבדואי, לא היה שונה בעניין הזה.

עופר רימון: המורים היו חדורי מוטיבציה והם נתנו משימות גם דרך הטלפונים וילדים למדו.

סעיד אלחרומי: סליחה, אני חייב לקטוע אותך.

עופר רימון: דווקא באוכלוסיות החלשות נזקקו יותר למערכת השידורים כי מערכת השידורים לא חייבה אינטרנט כי שידרנו אותה גם בטלוויזיה.

עופר רימון: אבל אני בכלל לא מתכחש לעובדה שיש כאן צורך אמיתי.

עופר רימון: כל תלמיד כזה שאתה מדבר עליו הוא יקר ללבנו ואגיד לך כמה פעולות שאנחנו עושים לקראת פתיחת שנת הלימודים ב-1 בספטמבר.

עופר רימון: ראשית, אנחנו כמובן מנסים להאיץ ככל האפשר את התהליכים, את אישור התוכנית וזו עבודה שלמה שמוביל שר החינוך שפשוט לא מרפה.

עופר רימון: זאת המשימה, לדאוג לילדים האלה.

עופר רימון: דע לך שמשרד החינוך היום בהנהגת השר, זה הפוקוס שלו.

עופר רימון: אנחנו מקבלים הנחיות ולא מרפים מאתנו ולו לשנייה.

עופר רימון: אומרים לנו שנעשה כל מה שאנחנו יכולים כדי שיגיעו המחשבים.

עופר רימון: במקביל כל מנהל בית ספר מקבל מאתנו הנחיות לוודא מי הם הילדים האלה ועד שהמחשבים יגיעו אנחנו מקבלים רשימות ואנחנו בסנכרון עם עמותת מחשב לכל תלמיד שעושה עבודה נהדרת.

עופר רימון: אני מסכים אתך שההשתתפות מהווה בעיה אבל אנחנו מנסים לסנכרן.

עופר רימון: בינתיים אנחנו אומרים למנהלי בתי הספר בואו נמצא פתרונות זמניים לחודש - תלמיד ילמד עם תלמיד, חלק מהילדים יגיעו לבית הספר למעבדת המחשבים, חלק מהתלמידים ילמדו מהמתנ"ס, חלק אפילו ילמדו מהעירייה.

עופר רימון: נעבור את החודש הזה, נעבור חודשיים, ואנחנו ככל שמהר יגיעו התקציבים, נפעל ולא כדי להשאיר אותם במשרד החינוך אלא כדי שהם יגיעו לכל ילד במדינת ישראל.

עופר רימון: זאת השליחות שלנו ואנחנו נעשה את זה.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: קודם כל, דיברת על 140,000.

עופר רימון: כן.

יוסף ג'בארין: ה-140,000 האלו, זה לא נתון חדש.

יוסף ג'בארין: אני מניח שזה כבר ממארס.

יוסף ג'בארין: מארס-אפריל.

יוסף ג'בארין: זה גם עלה בעתירות וזה גם עלה בתגובות שלהם.

יוסף ג'בארין: השאלה הראשונה היא האם הם מוכרים לכם לפי ישוב ומי הם אותם תלמידים?

יוסף ג'בארין: יש לכם את הרשימות?

עופר רימון: כבוד היושב ראש, אתה בטח מכיר יותר טוב את בתי הספר במגזר הערבי.

יוסף ג'בארין: אני מניח שהתשובה היא לא.

עופר רימון: אני שואל אותך שאלה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה תשובה.

יוסף ג'בארין: אני מבין שהתשובה היא לא.

עופר רימון: אתה בטח מכיר את המנהלים המדהימים שיש לנו במגזר הערבי.

עופר רימון: שאלה.

עופר רימון: אתה חושב שהם יודעים מי הילדים אצלם בבית הספר שאין להם מחשב?

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: עם יודעים.

עופר רימון: לכן אני אומר, תן להם מחשבים והם יסתדרו.

עופר רימון: אתה יודע כמה זומים אני עשיתי עם מנהלי בתי ספר במגזר הבדואי בדרום?

עופר רימון: מה הם אמרו לי?

עופר רימון: עופר, אתה נותן לי 60 מחשבים, אפילו בבית ספר של 400 ילדים, אומרת לי מנהלת שאתן להם 60 מחשבים עם חבילת תקשורת והם יסתדרו.

סעיד אלחרומי: מה אתה אומר?

סעיד אלחרומי: מה אתה אומר?

סעיד אלחרומי: בית ספר שלאף אחד מהתלמידים אין מחשב, תיתן לו 60 מחשבים?

סעיד אלחרומי: עופר, אני שמעתי אותך עד הסוף אבל אני לא מוכן לשמוע אותך יותר.

סעיד אלחרומי: אני לא מוכן לשמוע את הזלזול הזה.

סעיד אלחרומי: עופר, אתה מדבר על רהט, אתה מדבר על ישוב מוכר, אתה לא מדבר על ישובים לא מוכרים.

סעיד אלחרומי: תפסיק.

סעיד אלחרומי: תפסיק.

סעיד אלחרומי: אני שמעתי אותך רבע שעה מדבר על זה.

עופר רימון: אני לא יכול להתמודד עם מצב - - -

סעיד אלחרומי: אתה גם לא יכול לקשקש לי.

סעיד אלחרומי: כבר חצי שעה אני שומע אותך מדבר על זה.

יוסף ג'בארין: בגלל ה-זום אנחנו לא יכולים לשמוע את שניהם מדברים יחד.

סעיד אלחרומי: אבל אני לא רוצה לשמוע אותו כי הוא מקשקש כבר חצי שעה.

עופר רימון: זה שאני מקשקש, זה מעליב.

סעיד אלחרומי: אני מתכוון להעליב אותך כי אתה העלבת אותי.

סעיד אלחרומי: כי אתה מעליב אותי.

סעיד אלחרומי: אתה מדבר על 400 ילדים ועל 60 מחשבים.

סעיד אלחרומי: אתה מעליב אותנו כאן.

סעיד אלחרומי: לפני חודשיים הובטח הכסף.

סעיד אלחרומי: תגיד שאין לך וסלמאת.

יוסף ג'בארין: אתה מדבר על 140,000.

יוסף ג'בארין: אין לכם את הנתונים.

עופר רימון: אני מדבר.

עופר רימון: אני לא מקשקש.

סעיד אלחרומי: אתה מקשקש.

סעיד אלחרומי: אתה מקשקש.

סעיד אלחרומי: ועוד איך מקשקש.

סעיד אלחרומי: תפסיק.

סעיד אלחרומי: אני מכיר את המערכת יותר טוב ממך.

סעיד אלחרומי: אתה עכשיו הרגזת אותי.

סעיד אלחרומי: 60 מחשבים ל-400 ילדים.

סעיד אלחרומי: באיזה בית ספר?

סעיד אלחרומי: בית ספר ביר אל מששת?

סעיד אלחרומי: בית ספר ביר עדאש?

סעיד אלחרומי: בית ספר עבדה?

סעיד אלחרומי: איזה בית ספר?

סעיד אלחרומי: יש בתי ספר עם 1,000 ילדים בכפר לא מוכר.

סעיד אלחרומי: כמה מחשבים?

סעיד אלחרומי: לכולם אין מחשבים.

סעיד אלחרומי: לכולם צריך לחלק.

סעיד אלחרומי: כולם בכפרים לא מוכרים.

עופר רימון: אפשר לעשות תוכנית לחלוקה של 1.5 מיליון.

סעיד אלחרומי: הוא רוצה שכל עשרה ילדים יהיו על מחשב.

סעיד אלחרומי: זה מה שהוא רוצה.

קריאה: יש תו סגול.

קריאה: זה אסור.

יוסף ג'בארין: חברי סעיד, אנחנו רוצים להתקדם.

יוסף ג'בארין: עופר, רק רגע.

עופר רימון: צריך לדבר על דברים ריאליים.

סעיד אלחרומי: זאת לא הגישה של משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא שומעים אותך, עופר.

יוסף ג'בארין: כך לא נתקדם.

יוסף ג'בארין: מערכת ה-זום לא מאפשרת לנו לקיים דיון כזה.

יוסף ג'בארין: שאלתי שאלה לגבי ה-140,000.

עופר רימון: בלי כבוד אחד לשני לא נתקדם.

יוסף ג'בארין: אני מבין שה-140,000 שאתה מדבר עליהם, אין לכם את הנתונים כיום, כרגע.

יוסף ג'בארין: אתה סומך על כך שהם יודעים.

יוסף ג'בארין: השאלה השנייה לגבי התקציב.

יוסף ג'בארין: מהו התקציב שאתה צריך כדי לפתור את הבעיה של ה-140,000?

עופר רימון: בגדול, ההערכה שלנו היא שהעלות של מחשב אחד היא בסביבות 2,500 שקלים, 2,000 שקלים עבור המחשב עצמו כולל מע"מ, בנוסף לחבילת התקשורת לשנה, בנוסף לביטוח נגד שבר כי זה מחשב שילדים לוקחים אותו ואנחנו מכירים את זה, אם אין לך ביטוח לשבר – המחשב ילך.

עופר רימון: בסך הכול עם הביטוח נגד שברים ועם חבילת גלישה, כולל הרכיב שמאפשר את הגלישה, ואני מדבר על מחשב טוב, עם מעבד 5I, כי אם לא, תוך שנתיים הוא ילך, אני חושב שאנחנו מדברים על אזור, ואל תתפסו אותי במילה כי אנחנו מחדדים את המספרים ובודקים את זה לעומק, איזו הנחה אם תהיה רכישה מרוכזת, בגדול זה יגיע לאזור ה-2,500 שקלים למחשב.

עופר רימון: תכפילו את זה ב-144,000.

סעיד אלחרומי: לפי החישובים שלכם זה 350,000 מיליון שקלים.

יוסף ג'בארין: מה התקציב?

עופר רימון: מה התקציב?

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: לא עשית את החישוב קודם?

יוסף ג'בארין: עכשיו אתה עושה את החישוב?

עופר רימון: אני עכשיו בודק.

עופר רימון: אם תרשה לי כמובן לבדוק.

יוסף ג'בארין: יוצא לך 375 מיליון שקלים.

יוסף ג'בארין: מה הסכום שיש לך?

עופר רימון: אין לי מזה כלום.

יוסף ג'בארין: כל הכבוד.

עופר רימון: 360 מיליון שקלים, לא כולל חרדים.

עופר רימון: לחרדים אנחנו צריכים תקציב נוסף כי כמו שאמרתי, להם, לבחירתם, בחרנו פתרון אחר והפתרון האחר הוא טלפון כולל חבילת גלישה.

עופר רימון: למגזר החרדי, כמו שאתם יודעים, גם שם יש צורך אמיתי.

עופר רימון: אני בטוח שכשאנחנו מדברים על הצורך של ילדים שידם אינה משגת או יד המשפחה שלהם אינה משגת, כאן אין לנו הבדל לא של דת ולא של מין וכולי.

עופר רימון: לכל ילד אנחנו נייצר פתרון.

יוסף ג'בארין: הבעיה היא שבתוצאה יש הבדל.

יוסף ג'בארין: יש הבדל ברור כנגד תלמידים ערבים ויש הבדל ברור כנגד תלמידים חרדים.

עופר רימון: לא הייתי אומר כי אם אתה תסתכל על תוכנית התקשוב הלאומית שהתחלנו אותה ב-2010, התחלנו את תוכנית התקשוב הלאומית ממחוזות צפון ודרום וכמו שאתה יודע יותר טוב ממני, הריכוז של האוכלוסיות הלא יהודיות במחוזות האלה, הוא הרבה יותר גדול מהפרופורציה שלהן במקומות אחרים.

יוסף ג'בארין: לא נפתח עכשיו את כל היריעה.

יוסף ג'בארין: בוא נתמקד בנושא.

עופר רימון: זה לא נכון לומר שהקצינו יותר משאבים באופן יחסי לאוכלוסייה היהודית מאשר לאוכלוסייה הערבית.

סעיד אלחרומי: עכשיו אתה מדבר פוליטיקה.

עופר רימון: ההקצאה הייתה למגזר לא יהודי ו-50 אחוזים למגזר היהודי למרות שהפרופורציה של האוכלוסייה הלא יהודית, הערבית, היא הרבה יותר קטנה מ-50 אחוזים.

יוסף ג'בארין: אני רוצה למקד את הדיון באמצעי קצה.

יוסף ג'בארין: זה מה שחשוב כרגע.

יוסף ג'בארין: לא נפתח את כל היריעה.

עופר רימון: צריך להסתכל על בית ספר כמשהו הוליסטי.

עופר רימון: האינטרנט בבית ספר, ההכשרה של צוות ההוראה, המחשבים בבית הספר, הלמידה מרחוק.

עופר רימון: מכל הבדיקות שאנחנו עשינו, המרכיב הראשון שקבע אם יש למידה מרחוק או אין, זה תפקוד בית הספר.

עופר רימון: הגורם האנושי הוא הגורם הראשון שקובע אם תהיה למידה מרחוק או לא.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לאפשר לחבריי להתבטא.

עופר רימון: לפני אמצעי קצה שהם מאוד חשובים, הם לא מדברים על הגורם מספר אחד.

יוסף ג'בארין: בסדר, אבל זה לא הנושא כרגע.

עופר רימון: ברזלים לבד לא מייצרים למידה.

עופר רימון: הברזלים לא מלמדים בעצמם.

עופר רימון: יש את הגורם האנושי שקוראים לו המורה.

יוסף ג'בארין: בוא נתמקד בסוגיה העיקרית.

עופר רימון: אני מפרגן למורים במדינת ישראל על הדבר המדהים שהם עשו, כולל המורים במגזר הערבי.

יוסף ג'בארין: אני לא אטפל עכשיו בכלה סוגיות של החינוך, לא הערבי ולא היהודי.

יוסף ג'בארין: בוא נתמקד בסוגיה מאוד ספציפית.

יוסף ג'בארין: האם נכון לומר שב-1 בספטמבר, עוד חודש, כ-140,000 תלמידים לא יוכלו ללמוד מרחוק?

יוסף ג'בארין: אין להם מחשבים.

עופר רימון: המשפט הזה לא נכון.

יוסף ג'בארין: למה?

קריאה: התשובה היא לא כי יהיו הרבה יותר.

יוסף ג'בארין: אתה אומר שכרגע אין תקציבים ואין מחשבים.

יוסף ג'בארין: במה ילמדו מרחוק?

סעיד אלחרומי: מישהו אמר שהמספר יותר גדול.

יוסף ג'בארין: אני למד מהדברים שלך, אתה לא תודה ולא תכחיש, שלפחות 140,0000 תלמידים ב-1 בספטמבר לא יכולים ללמוד מרחוק.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע איך הם ילמדו מרחוק בהיעדר אמצעי קצה.

יוסף ג'בארין: אמרת שאין אמצעי קצה.

עופר רימון: אתה לא נותן לי להתייחס.

יוסף ג'בארין: יש כאן הרבה דוברים ויש גם הרבה אנשים ב-זום, לרבות מהאוצר ומהתוכנית של משרד ראש הממשלה שחשוב לנו לשמוע אותם.

יוסף ג'בארין: אני מבקש למקד את הדברים ולא לחזור על דברים שנאמרו.

סעיד אלחרומי: תראה, עופר, אני רוצה שתבין את הכעס.

סעיד אלחרומי: זה לא אישי נגדך אלא זה בגלל המצוקה ובגלל הפניות היום יומיות.

סעיד אלחרומי: אני מניח שאתה עושה את עבודתך ובא בגישה לעזור ואני מקווה שאנחנו נמצא פתרון.

סעיד אלחרומי: זה לא אישי.

עופר רימון: הפתרון נמצא.

עופר רימון: אנחנו צריכים לשלב ידיים לא לריב בינינו.

עופר רימון: לפעול ביחד.

עופר רימון: אנחנו במשרד החינוך רוצים את זה לא פחות מכם.

סעיד אלחרומי: ברור.

סעיד אלחרומי: אני אומר לך משהו.

סעיד אלחרומי: לפני חודשיים אנחנו בכנסת אישרנו תוכנית, באמצע חודש אפריל, תוכנית של 80 ומשהו מיליארד שקלים.

וליד טאהא: בקולות שלנו.

סעיד אלחרומי: כן.

סעיד אלחרומי: בשלושה קולות שלנו.

סעיד אלחרומי: לטיפול בנושא הקורונה.

סעיד אלחרומי: אחר כך, לפני חודש ומשהו אישרנו עוד תוכנית של 25 מיליארד שקלים.

סעיד אלחרומי: רק אתמול אושרה גם תוכנית עם שישה מיליארד שקלים.

סעיד אלחרומי: אני נוקב במספרים האלה כי דובר על 50 מיליון למחשבים, לאמצעי קצה, לילדים שלא יכולים עכשיו פיזית ללמוד מרחוק.

סעיד אלחרומי: הם לא למדו מרחוק.

סעיד אלחרומי: מאמצע מארס ילדי הכפרים הלא מוכרים בנגב לא למדו.

סעיד אלחרומי: הם הפסידו חצי שנת לימודים.

סעיד אלחרומי: כשאנחנו מגדילים את הסכום, מה-50 מיליארד לא זכינו לקבל מחשבים.

סעיד אלחרומי: אנחנו כבר חודשיים מחכים.

סעיד אלחרומי: 140,000, כשמגדילים את המספר ומדברים על 350 מיליון שקלים, אני מבטיח לך שאתה לא תקבל ב-1 בספטמבר.

סעיד אלחרומי: לכן החכמה היא לקחת את הילדים בכפרים הלא מוכרים, שאין להם חשמל, אין להם אינטרנט, אין להם כלום, לקחת את הקבוצה הזאת כמספר אחד ולהתחיל בחודש הקרוב להזרים ולספק את המחשבים.

סעיד אלחרומי: איך מספקים את המחשבים האלה?

סעיד אלחרומי: יש לנו שתי אופציות ואני מניח שהאופציה האופטימלית היא שאנחנו עושים את זה בתיאום בין שני הגופים האלה.

סעיד אלחרומי: יש את מוסד הלימודים שזה מנהל בית הספר והצוות הפדגוגי, אבל יש גם מחלקת רווחה.

סעיד אלחרומי: אם אנחנו רוצים לתת לחלק מהילדים, אז הגוף המוסמך הוא האנשים שמכירים את המשפחות, זאת העובדת הסוציאלית שמלווה את המשפחה.

סעיד אלחרומי: הרשימות ואיך מכינים את הרשימות צריך להיות בין שני הגופים האלה, גם הנהלת בית הספר אבל גם מחלקת הרווחה הרלוונטית.

סעיד אלחרומי: תודה.

יוסף ג'בארין: נשמע את נציגת משרד ראש הממשלה.

יוסף ג'בארין: את אתנו מתחילת הדיון?

בת חן אילות: כן.

יוסף ג'בארין: אני חושב שתמונת המצב שאנחנו רואים היא מאוד קשה ומאוד מדאיגה במיוחד בהיעדר פתרונות לפתיחת שנת הלימודים.

יוסף ג'בארין: בהתחלה דובר על תקציב בתוך משרד החינוך, של אותם 50 מיליון שקלים, אחר כך הבנו שזה עובר אליכם אבל גם אצלכם כנראה זה לא כל כך מתקדם.

בת חן אילות: לא.

בת חן אילות: אני אציג את הנתונים כפי שהם.

בת חן אילות: קודם כל, מחשב לכל ילד הוא פרויקט ותיק, הוא לא נולד בקורונה והוא לא בא לפתור את הקושי של משבר הקורונה בה תלמידי ישראל יצאו ללמידה דיגיטלית.

בת חן אילות: פרויקט מחשב לכל ילד הוא פרויקט חברתי שרוצה לצמצם פערים חברתיים ובעצם מחלק ערכות מחשב לתלמידים בפריפריה החברתית והגיאוגרפית.

בת חן אילות: בימים הקרובים אנחנו מציינים את המחשב ה-100,000 שחולק במסגרת הפרויקט.

בת חן אילות: אנחנו פועלים ברשויות מאשכולות אחד עד חמש בכ-90 אחוזים מהפעילות של הפרויקט.

בת חן אילות: התקציב שאנחנו מדברים עליו, התוספת של ה-50 מיליון שקלים, כפי שאמרתי למריה, בשלב הזה אושרו לנו 27 מיליון שקלים נוספים כאשר השנה אושרו לנו 13.5 מיליון שקלים.

בת חן אילות: זאת אומרת, היקף התקציב עומד על 20 מיליון שקלים.

בת חן אילות: אני אציין שבפרויקט הזה אנחנו עובדים בשיתוף עמותה.

בת חן אילות: מה שמגדיל את תקציב הממשלה פי שתיים.

בת חן אילות: זאת אומרת, כשהממשלה שמה 20, העמותה בעזרת תורמים חשובים ויקרים שמים 20 מיליון נוספים, מה שאומר שהתקציב מכפיל את עצמו ואף יותר.

בת חן אילות: אנחנו נחלק קרוב ל-12,000 ערכות מחשב עוד בשנת 2020 כשהפעילות כרגע היא בעיצומה, כבר חולקו למעלה מ-7,000 ערכות ואנחנו נחלק את היתר בחודשים הקרובים וניתן כמובן כמה שיותר לפני פתיחת שנת הלימודים.

יוסף ג'בארין: בת חן, יש דרישה של חברי הכנסת וגם של הוועדה לקבל בכתב, אם אפשר את הפילוח של חלוקת אותם 100,000 פר ישוב ואם אפשר גם לפי ערבים, יהודים, חרדים.

יוסף ג'בארין: אנחנו נשמח לקבל זאת.

בת חן אילות: אתה מדבר על הנתונים של שנים עברו.

יוסף ג'בארין: בדיוק.

יוסף ג'בארין: עד עכשיו.

בת חן אילות: מפילוח מאוד כללי אני יכולה לומר שכ-30 אחוזים מהמחשבים שחולקו חולקו במגזר הערבי, הדרוזי והבדואי.

בת חן אילות: אנחנו עובדים בצורה מאוד מאוד עוצמתית ומשמעותית במגזרים האלה, כמו גם במשפחות מעוטות יכולת מהמגזר היהודי.

בת חן אילות: גם קצת החרדי אבל כמובן שהאוכלוסייה הזאת מורכבת יותר.

אוסאמה סעדי: בכמה שנים חילקתם 100,000?

אוסאמה סעדי: על פני כמה שנים זה התפרס?

בת חן אילות: החלטת הממשלה להקמת הפרויקט הייתה ב-1996.

בת חן אילות: אפשר לומר שלאורך כל השנים הפרויקט פעל והתקציבים השתנו משנה לשנה.

בת חן אילות: היו גם כמה שנים שהפרויקט לא עבד רצוף ולכן אני נוטה לומר שכמות ערכות מחשב ממוצעת בשנה הייתה 6,000.

בת חן אילות: בשנת 2019 הצלחנו להגדיל את התקציב מצד משרד ראש הממשלה ולכן הצלחנו לחלק למעלה מ-8,000 ערכות.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, זה אומר שכ-5,000, 4,000 בשנה.

אוסאמה סעדי: 100,000 ל-20 שנים.

אוסאמה סעדי: זה 5,000.

ראג'י מנסור: יש תנאי.

ראג'י מנסור: אם יש מחשב בבית, הם לא נותנים לילד השני.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר שזאת לא התוכנית.

יוסף ג'בארין: בת חן, אני מבין שמשרד החינוך פנה אליכם אגב הקושי של היעדר אמצעי קצה עכשיו כשיש לימודים מרחוב.

יוסף ג'בארין: התוכנית שלכם הייתה עוד לפני כן.

יוסף ג'בארין: האם אתם מודעים לכך שאנחנו מדברים על לפחות על כ-150,000-140,000 תלמידים שאין להם אמצעי קצה?

בת חן אילות: קודם כל, הנתונים האלה לא חדשים לנו.

בת חן אילות: מנכ"לית מחשב לכל ילד שנמצאת כאן אתנו בשיחה, גברת אורלי תמיר, מציגה מדי שנה את הנתונים האלה.

בת חן אילות: אני שוב מדגישה ואומרת שאנחנו לא משרד החינוך, אנחנו משרד ראש הממשלה.

בת חן אילות: פרויקט מחשב לכל ילד הוא פרויקט חברתי שהתחיל לפני המון שנים.

בת חן אילות: אנחנו לא באנו לפתור את הפער הדיגיטלי בעקבות משבר הקורונה אלא להמשיך את עבודתנו הנאמנה בצמצום הפערים הדיגיטליים בקרב תלמידי ישראל.

בת חן אילות: אנחנו נעשה כל שביכולתנו לחלק כמה שיותר ערכות מחשב.

בת חן אילות: מנכ"לית העמותה יכולה גם היא לומר כמה דברים בדבר הרשויות וקצב הדברים והפעילות בימים האלה.

יוסף ג'בארין: אני מבין שהתוספת התקציבית שנועדה כדי לספק אמצעי קצה לתלמידים שאין להם בתקופת משבר הקורונה, בסך הכול מדברת על עוד כ-12 עד 15 אלף מחשבים, שזה כפי שאת יודעת פחותמ-10 אחוזים מהצורך בשטח.

בת חן אילות: רגע.

בת חן אילות: אני אדייק.

בת חן אילות: הכמות הזו תחולק בשנת 2020 אבל התקציב הנוסף שהוא על סך 20 מיליון שקלים נוספים מצד הממשלה, וכמו שמרתי זה מוכפל עם המצ'ינג של העמותה, אנחנו נחלק קרוב ל-12 או 13,000 נוספים בשנתך 2021.

יוסף ג'בארין: אפשר לומר שמחשב לכל ילד זה לא ממש מחשב לכל ילד.

יוסף ג'בארין: הסיסמה לא כל כך מתבטאת בשטח.

בת חן אילות: אתה יכול להגיד את זה.

בת חן אילות: זאת הצגה של דברים.

בת חן אילות: אני חושבת שהעשייה החברתית בעזרת התורמים והפרויקט הזה הוא פרויקט שאין לזלזל בחשיבותו ולא בכוחות ובמשמעות שהוא מביא לרשויות ולילדים, גם אם מדובר ב-6,000 עד 8,000 תלמידים בשנה.

יוסף ג'בארין: שאלה לגבי המצ'ינג.

יוסף ג'בארין: אנחנו מבינים שהפרויקט הזה נסמך על מצ'ינג של הרשות המקומית והרשות המקומית שאין לה, היא לא יכולה להיות חלק מהפרויקט.

יוסף ג'בארין: כמה מצ'ינג?

בת חן אילות: לא.

בת חן אילות: קודם כל, לא מדובר על מצ'ינג.

בת חן אילות: מצ'ינג בהגדרתו הוא סכום זהה למה שצד אחד שם.

בת חן אילות: 40 אחוזים מהפרויקט ממומנים על ידי משרד ראש הממשלה, 40 אחוזים נוספים ממומנים על ידי העמותה בעזרת תורמים ובין 16 ל-20 חוזים – מדי שנה זה משתנה, לפעמים הממשלה והעמותה שמים יותר מ-40 אחוזים – מתחלקים בין הרשויות לבין דמי רצינות, נקרא לזה כך, של המשפחות שמשתתפות בפרויקט אבל את הנתונים המדויקים אפשר לקבל מאורלי מנכ"לית הפרויקט.

יוסף ג'בארין: היו מקרים שרשות מקומית לא קיבלה מחשבים כי חסרה לה ההשתתפות העצמית שלה?

בת חן אילות: כמו שאני יודעת, אורלי מנכ"לית העמותה מצליחה להסדיר באמצעות תקציבי מפעל הפיס לגבי רשויות שיש להן קושי בהשתתפות.

בת חן אילות: היא מצליחה לקדם תרומה ממפעל הפיס לצורך כספי השתתפות הרשות.

בת חן אילות: זאת כמובן בחירה של רשות.

בת חן אילות: אין כאן ספק שיש כאן גם אלמנט שחשוב להגיד.

בת חן אילות: אני יודעת שמדי שנה קרוב ל-230 רשויות משתתפים בפרויקט, כך שבאמת מעטות הרשויות שאינן בפרויקט שלנו.

יוסף ג'בארין: לסבר את האוזן.

יוסף ג'בארין: שמעתי אותך אומרת שצמצום פערים והתגברות על הקושי הקיים כיום, זאת לא המשימה העיקרית שלכם.

יוסף ג'בארין: אני אומר לך נתונים שקיבלתי למשל מעיריית אום אל פאחם.

יוסף ג'בארין: כיום מדברים על כ-5,000 תלמידים שרשומים אצלם ואין להם אמצעי קצה ולכן הם לא יכולים ללמוד.

יוסף ג'בארין: הם קיבלו במסגרת התוכנית בעקבות הקורונה, 90 מחשבים.

בת חן אילות: באמצעות איזו תוכנית?

בת חן אילות: באמצעות מחשב לכל ילד?

יוסף ג'בארין: אני מניח מחשב לכל ילד.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: לא הייתה הקצאה אחרת.

בת חן אילות: אני אשמח שהנתונים האלה ייבדקו על ידי מנכ"לית העמותה.

בת חן אילות: אני לא מכירה את הנתונים ספציפית אבל אני לא רוצה לומר נכון או לא נכון.

בת חן אילות: אני גם לא בטוחה שזה חולק על ידי מחשב לכל ילד.

יוסף ג'בארין: את מודעת להקצאה אחרת שהייתה בתקופת הקורונה?

בת חן אילות: נמצאת אתנו המנכ"לית והיא מחזיקה בנתונים.

יוסף ג'בארין: המנכ"לית, את רוצה להוסיף משהו בנושא?

אורלי תמיר: אני כאן.

יוסף ג'בארין: יש לך מה להוסיף?

אורלי תמיר: מעצם השאלה שלך, אם אנחנו מדברים על תקציב של 15,000 ורק באום אל פאחם יש 5,000, אז ברור שהפרויקט הזה לא יכול לתת לכל הילדים שהרשות רוצה.

אורלי תמיר: אבל אני יכולה להגיד לך שהמכסה של אום אל פאחם היא יותר גבוהה מ-90.

אורלי תמיר: זה נכון ש-90 כבר חולקו השנה, הם ביקשו, אם אני זוכרת נכון, עוד 90 ויש להם אופציה לבקש יותר אם הם ירצו.

אורלי תמיר: הם קיבלו מאתנו פנייה מסודרת.

אורלי תמיר: נדמה לי שהמכסה שלהם היא 240 כפול 2 – 480.

אורלי תמיר: אבל כמו שאתה אומר, מתבקשת השתתפות של הרשות.

אורלי תמיר: זה מודל מקובל וידוע.

אורלי תמיר: הסכום שאנחנו מבקשים הוא סכום סביר.

אורלי תמיר: הרשויות יודעות לעמוד בו גם באמצעות התקציבים שלהן וגם באמצעות מענקי מפעל הפיס.

אורלי תמיר: אני יכולה לומר לך יותר מזה.

אורלי תמיר: רשות שמאוד מתקשה ולא מצליחה למצוא, לא באמצעות מענקי מפעל הפיס ולא באמצעים העצמיים שלה, אנחנו במחשב לכל ילד, ויותר מפעם אחת, עשינו מאמץ גדול וגייסנו עבורן תרומה והגענו לרשות גם ללא השתתפות הרשות או עם השתתפות עוד יותר מסובסדת ונמוכה.

אורלי תמיר: כמו שאמרה בת חן, הרעיון הוא רעיון חברתי.

אורלי תמיר: זה נכון שהתקציב לא מדבר על 140,000 בשנה אבל כשאתה פועל באופן אינטנסיבי ועקבי כל שנה בכל הרשויות, עוד 100 משפחות, עוד 150 משפחות, אנחנו עושים שירות גם למשפחות, לכל הילדים, לאחים, להורים.

אורלי תמיר: באום אל פאחם אני באופן אישי השתתפתי בטקס סיום הדרכות שהיו בו 32 אימהות, אבא אחד ושלוש סבתות וכולם השתתפו בקורס וקיבלו מאתנו תעודה בסיום ההדרכה.

אורלי תמיר: הפרויקט הזה הוא פרויקט חברתי שנמשך שנים.

אורלי תמיר: אנחנו נרתמנו כולנו למאמץ הלאומי אבל אי אפשר לצפות מתקציב שמבוסס על פעילות בסדר גודל של 6,000, 7,000 משפחות בשנה, לךהגיע ל-140,000 בשנה.

אורלי תמיר: אני רוצה לומר לך שהמודל של מצ'ינג שאתם מדברים עליו, מלבד זה שאני חושבת שהוא מודל נהדר, שהוא משתף את כולם ומאפשר לנו, כל אחד לתת מעט וביחד לעשות הרבה, אני חושבת שבמודל הזה גם עובדים במשרד החינוך.

אורלי תמיר: ראשי הרשויות מכירים את המודל הזה גם בפעילויות מול משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: אנחנו מכירים את המודל אלא שאני לא בטוח שהרשויות רואות בזה מודל מוצלח.

יוסף ג'בארין: סקר שאני מכיר דיבר על כך שיותר מ-70 אחוזים מראשי הרשויות המקומיות, הייתה להם ביקורת קשה על המודל הזה בשירותי רווחה ובשירותי החינוך כי זה מקשה עליהן מבחינת ההשתתפות העצמית.

יוסף ג'בארין: אנחנו גם מדברים על רשויות שהן ממילא במצב סוציו אקונומי.

יוסף ג'בארין: בכל מקרה, לפי מה שאני שומע הפתרון לא אצלכם.

יוסף ג'בארין: אמרתי שזה לא בדיוק מחשב לכל ילד כי אנחנו מדברים על לפחות 150,000-140,000 תלמידים שכיום אין להם אמצעי קצה ואז הם לא יכולים ללמוד מרחוק.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לך.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת סאלח, רוצה לדבר עכשיו.

סונדוס סאלח: כן.

סונדוס סאלח: הדברים ששמענו כאן הם מאוד מדאיגים.

סונדוס סאלח: הם מראים שיש החלטה ממוסדת לפגוע בתלמיד העני בכלל ובתלמיד הערבי בפרט.

סונדוס סאלח: זה אומר שכל תלמיד שנמצא בנגב לא יקבל את הזכות לחינוך שווה לכולם.

סונדוס סאלח: זה לא יהיה מנת חלקו.

סונדוס סאלח: זה נופל פעם נוספת בבירוקרטיה והתלמידים נופלים בין הכיסאות ושוב קושרים את זה, גם אם זה באחוז קטן, למצ'ינג בתוך המועצות המקומיות שהן סובלות מהסוגיה הזו בכל כך הרבה מובנים.

סונדוס סאלח: מוכח שהסיסמה מחשב לכל ילד נשארת כסיסמה והיא מאוד מנותקת מהמציאות כאשר במקום לתגבר ולתקצב עכשיו את המחשוב הזה ולדאוג שכל התלמידים יהיו עם אמצעים טכנולוגיים שווים לכולם.

סונדוס סאלח: אנחנו חודש לפני פתיחת שנת הלימודים וזה נתון מדאיג מאוד.

סונדוס סאלח: זה אומר שיש החלטה להשאיר את התלמיד הערבי בפער, לשמר את הפער ואף להגדיל אותו.

סונדוס סאלח: עלינו להתנגד בהצבעה התקציבית ולדאוג לעגן את זה בתוך התקציב שאנחנו אמורים כולנו להצביע עליו.

סונדוס סאלח: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: אנחנו כמובן חייבים לשמוע את תגובת משרד החינוך לרבות תגובתו על הדברים שנשמעו חברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: נמצא אתנו מוחמד חלאילה נציג משרד האוצר?

מוחמד חלאילה: כן אדוני.

מוחמד חלאילה: שמעתי את כל הדברים.

מוחמד חלאילה: אני מוכרח לומר שבהמשך למה שהציג דוקטור עופר רימון, אני לא מבין אם אנחנו עדיין מדברים על אותה בעיה.

מוחמד חלאילה: בימים אלה אנחנו מגבשים ביחד עם משרד החינוך, ויש הסכמות מאוד משמעותיות לגבי תקציבים לתקצוב ותקשוב בתי ספר ולקניית מחשבים לתלמידים חסרי אמצעים.

מוחמד חלאילה: כמו שדוקטור עופר הציג אנחנו מדברים על סדר גודל של 140,000 מחשבים שהמשרדים אמורים לתקצב בצורה של ספריית השאלה שתהיה בתוך בית הספר.

מוחמד חלאילה: בנוסף לזה יועדו תקציבים בסדר גודל של חצי מיליארד שקלים לקשוב בתי הספר והתאמתם ללמידה מרחוק.

מוחמד חלאילה: הפתרונות האלו מתגבשים ממש בימים אלה ואנחנו מתכוונים בימים הקרובים להעלות את זה לאישור הממשלה.

יוסף ג'בארין: אמרת דברים מאוד חשובים וסוף סוף אולי יש בשורות טובות.

יוסף ג'בארין: לגבי החצי מיליארד, זה לנושא התקשוב אבל יש בנפרד תקציב לרכישת אמצעי קצה?

יוסף ג'בארין: מהו התקציב?

מוחמד חלאילה: כמו שדוקטור עופר רימון הציג, אנחנו מדברים על סדר גודל של 140,000 מחשבים שייועדו לתלמידים בספריות השאלה בבתי הספר.

מוחמד חלאילה: הגורמים שיקצו את המחשבים יהיו מנהלי בתי ספר וצוותי ההוראה כי הם האנשים שמכירים הכי טוב התלמידים ואת המצב הסוציו אקונומי שלהם או את המצב בבית.

מוחמד חלאילה: התקציב עומד על סדר גודל של 400 מיליון שקלים שייועדו לנושא הזה וגם לעמדות טעינה למחשבים בתוך בתי הספר.

יוסף ג'בארין: חשוב ביותר.

יוסף ג'בארין: אתה מלווה את הדיון והדאגה העיקרית שלנו כרגע היא שעם פתיחת שנת הלימודים ב-1 בספטמבר, אנחנו מדברים על אותם 140,000 שלא למדו מאז חודש מארס.

יוסף ג'בארין: אגב, המספרים הם המינימום.

יוסף ג'בארין: לפחות 140,000, 150,000 שלא למדו מאז מארס.

יוסף ג'בארין: מרבית התלמידים הללו הם תלמידים מהחברה הערבית וממה שאני שומע עד כה, כנראה שגם ב-1 בספטמבר הם לא יוכלו ללמוד בהנחה שכרגע כנראה זה יהיה המצב, שיימשכו הלימודים מרחוק, או שהם ילמדו באופן חלקי מאוד.

יוסף ג'בארין: האם יש למשרדה אוצר תשובה לפתיחת שנת הלימודים?

יוסף ג'בארין: אני אומר את זה כי אני יודע שאחרי שתהיה החלטת ממשלה ויצאו מכרזים לקניית המחשבים והעברתם לילדים, זה לוקח זמן.

יוסף ג'בארין: אולי תבהיר את הנקודה הזאת מבחינת לוח הזמנים.

מוחמד חלאילה: אנחנו מבינים את הקושי שיש לעמוד בזמנים בתקופה הקרובה ועד פתיחת שנת הלימודים ולכן אנחנו באמת עובדים במלוא המרץ לאשר את התקציבים ולהוציא את הקולות קוראים בהקדם האפשרי.

מוחמד חלאילה: בימים הקרובים אנחנו מתכוונים לסיים את כל התהליך בין המשרדים ולצאת לשטח.

מוחמד חלאילה: אנחנו מקווים מאוד שהדבר לא ישפיע או לא יפגע בתלמידים חסרי אמצעים בפתיחת שנת הלימודים.

מוחמד חלאילה: הכול תלוי בהתקדמות העבודה בשטח.

מוחמד חלאילה: אנחנו עובדים על זה ולא מתעלמים מזה שיש לוחות זמנים מאוד מאוד צפופים.

מוחמד חלאילה: בהתאם גם העבודה שלנו עכשיו.

יוסף ג'בארין: קשה לך להעריך מבחינת לוח זמנים, מתי אתה חושב שהילד יוכל לקבל את המחשב?

מוחמד חלאילה: מבחינת לוחות זמנים, אני אשמח אם דוקטור עופר רימון יוכל להתייחס ולפרט.

מוחמד חלאילה: זה התחום שלו.

קריאה: הוא אמר שאין לו תקציב.

יוסף ג'בארין: נשמח להתייחסות דוקטור רימון.

יוסף ג'בארין: לפני כן נשמע עוד אנשים.

יוסף ג'בארין: תודה מוחמד.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שאתה אתנו, אם יהיו עוד שאלות מהמשתתפים.

יוסף ג'בארין: נציגי ודת המעקב לענייני חינוך.

יוסף ג'בארין: אתם עשיתם עבודת שטח מעוד חשובה ורצינית מבחינת הצרכים.

יוסף ג'בארין: ראיתי שיצרתם קשר עם מנהלי מחלקות חינוך עוד במארס.

יוסף ג'בארין: מה התוצאות?

יוסף ג'בארין: מר עאטף מועדי, מנכ"ל ועדת המעקב לענייני חינוך.

עאטף מועדי: אני מברך את ידידי דוקטור יוסף ג'בארין על בחירתו ליושב ראש ועדה מאוד חשובה וגם על הדיון החשוב הזה שמנסה לתת מענה לבעיה מאוד קשה.

עאטף מועדי: אני חושב שמשבר הקורונה הציף את הפער הגדול, הדיגיטלי הגדול והאדיר בין האוכלוסיות, בין אוכלוסיות התלמידים.

עאטף מועדי: בהתחלתה הדרך, כמו שציין דוקטור ג'בארין, במארס, מיפוי מהיר שעשינו ואחר כך גם משרד החינוך עשה מיפוי, הביא אותנו למקום שיותר מ-120,000 תלמידים ערבים נמצאים ללא אמצעי קצה, מחשב או כל אמצעי אחר, להיות שותף בכל התהליך של למידה מרחוק.

עאטף מועדי: 50 אחוזים מהתלמידים הערבים, כולל הנגב, שם הבעיה חמורה יותר, לא השתתפו בתהליך הזה.

עאטף מועדי: ניסינו בכל הדרכים האפשריות למצוא שיח ודיבור עם משרד החינוך בכל הדרכים ותמיד היו תשובות של נעשה ונטפל אבל שום דבר לא יצא מזה.

עאטף מועדי: סיפור ה-50 מיליון ידוע ובסוף זה התגלגל והחזירו למשרד ראש הממשלה, לפרויקט הטוב, הפרויקט הוא טוב אבל הוא לא יכול לתת מענה.

עאטף מועדי: התברר שאלה 27 מיליון שקלים לשנתיים, 13.5 מיליון שקלים, כך שהגאולה או הפתרון מובן שלא יבוא ממשרד ראש הממשלה ולא מהפרויקט החשוב והטוב הזה אלא צריך לקרוא לילד בשמו, הממשלה, משרד החינוך מאז מארס נכשלו בניהול משבר הקורונה ובמשבר החינוך בכלל ובחינוך הערי בפרט.

עאטף מועדי: אני חושב שהממצאים כבר אצל כולם.

עאטף מועדי: הוויכוח סביב הנתונים כבר מיותר וצריך לגבש ממש תוכנית רצינית ולתת משאבים לפתרון הבעיות.

עאטף מועדי: היה להם הרבה זמן לעשות את זה, מתחילת חודש מארס, ואנחנו היום בסוף יולי, חודש לפתיחת שנת הלימודים ולאף אחד אין תשובות, לאף אחד אין פתרונות, לאף אחד אין תקציב, לאף אחד אין מענה.

עאטף מועדי: אפילו חזרנו למה שהיה לפני שנות ה-2000 בפתרונות שאנחנו המצאנו כדי לתת מענה לתלמידים בנגב וחבר הכנסת אלחרומי יודע שתלמידים שהיו צריכים לעשות בגרויות, שכפלנו - עבדנו ביחד עם מנהלי מחלקות החינוך, עם הרשויות ובתי הספר – חומרים שהועברו לתלמידים כדי להתכונן למבחנים כי אין להם כל אמצעי להיות מחובר ללמידה מרחוק.

עאטף מועדי: אם כן, חברים, חזרנו לשנות השכפולים.

עאטף מועדי: אנחנו לא יכולים לסבול את המצב הקיים הזה.

עאטף מועדי: זה מצב בלתי נסבל וצריך לפעול.

עאטף מועדי: אני לא רואה ששנת הלימודים תיפתח כסדרה ב-1 בספטמבר.

עאטף מועדי: אני מתריע ואומר, ואנחנו נבדוק את כל הדברים, ואם אין מענה לדרישות הצודקות האלה, אנחנו גם נחשב ונכלכל את צעדינו.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: אני מבין שיכול להיות שוועדת המעקב תשקול שביתה כתוצאה מהמצב הנוכחי במערכת החינוך.

עאטף מועדי: יכול להיות שכן, כי במת מים הגיעו עד נפש ואי אפשר עוד לסחוב דברים.

עאטף מועדי: התלמידים הערבים הפסידו מאות אלפי שעות לימודים.

עאטף מועדי: לא הממשלה ולא משרד החינוך יפצו אותם על ההפסד שלהם.

עאטף מועדי: את ההפסד הזה אנחנו רואים בעיניים מולנו כבר בחודש הבא.

יוסף ג'בארין: חבר הנהלת ועדת המעקב לענייני חינוך, מר ראג'י מנסור.

ראג'י מנסור: אני רוצה להוסיף על דבריו של עאטף מועדי.

ראג'י מנסור: הוא שלח לכם את הנתונים לגבי 50 ישובים והנתונים מדאיגים.

ראג'י מנסור: אני רוצה להבהיר נקודה.

ראג'י מנסור: זאת לא עוד כיתת לימוד שאפשר לחכות עוד שנה על מנת להשיג או קרוואן על מנת להשיג אותו או ריהוט או ציוד שצריך להחליף, זה כלי בסיסי.

עאטף מועדי: לא אנחנו קבענו.

עאטף מועדי: בלי אמצעי קצה, לא לומדים.

ראג'י מנסור: משרד החינוך קבע והוא אומר לנו שהתוכנית לשנה הבאה, לפחות 50 אחוזים למידה מרחוק.

יוסף ג'בארין: בינתיים זאת ההנחיה?

ראג'י מנסור: עד עכשיו זה באופן ראשוני הם הצהירו ושלחו ש-50 אחוזים שלושה ימים ושלושה ימים, ילדים יבואו, ילדים ילמדו מרחוק בבית ואז הם מתחלפים.

ראג'י מנסור: עדיין זה לא סופי.

ראג'י מנסור: אני מתפלא, מה זה 50 מיליון שקלים?

ראג'י מנסור: 50 מיליון שקלים, אם מכמתים במושגים - - -

יוסף ג'בארין: אין 50 מיליון שקלים.

יוסף ג'בארין: כל מה שיהיה, אלה אותם 20 מיליון במשרד ראש הממשלה.

ראג'י מנסור: אפילו עופף דיבר על 50 שהם אפס.

ראג'י מנסור: 50, זאת עלות של בנייה של שני בתי ספר עם 18 כיתות.

ראג'י מנסור: זה לא הרבה כסף.

ראג'י מנסור: משרד החינוך, יש לו תקציב של כמעט 60 מיליארד שקלים ויש לו עוד רזרבה של ארבעה-חמישה מיליארד שקלים.

ראג'י מנסור: הוא קבע את התוכנית, אז שיהיה עוד חצי מיליארד שקלים, כפי שאמר מר חלאילה, ואז אולי יפתור באופן ראשוני את העבר.

ראג'י מנסור: הדבר הקריטי הוא מתי.

ראג'י מנסור: צריך לקצר תהליכים על מנת שבאמת יגיעו.

ראג'י מנסור: אם זה לא ב-1 בספטמבר, ב-10 בספטמבר, כדי שהילדים ידעו ללמוד.

ראג'י מנסור: אי אפשר להפסיד עוד לימודים.

ראג'י מנסור: דבר חשוב מאוד בחינוך זה שאי אפשר אחר כך לפצות.

ראג'י מנסור: אם אתה לא למדת השנה, אז בשנה שנייה תעלה כיתה ותלמד משהו אחר.

ראג'י מנסור: מפספסים ומזיקים לתלמידים.

ראג'י מנסור: אני מבקש מחברי הכנסת, מהוועדה לזכויות הילד שתקבלו את ההחלטה הסופית ותלחצו שהכסף כן יהיה זמין וגם לקצר תהליכים על מנת שזה יגיע לבתי הספר.

ראג'י מנסור: מה שאמרו שזה יהיה דרך המנהלים, זה דבר טוב, וספרייה שתהיה בבית הספר לתלמיד שישתמש ויחזיר, זה מצוין, אבל העיקר שיגיע לבית הספר.

ראג'י מנסור: אני רוצה לומר שוב שמחשב לכל ילד זה סיפור אחר.

ראג'י מנסור: אלה תנאים אחרים.

ראג'י מנסור: אם יש לך מחשב בבית, לא נותנים לך.

ראג'י מנסור: יש ועדה שמחליטה ועד שזה יזוז, זה ייקח חודשים.

ראג'י מנסור: זה עוזר אבל זה לא במקום הממשלה ואחריות הממשלה.

יוסף ג'בארין: נכון.

יוסף ג'בארין: דוקטור רימון, שמענו את משרד החינוך ואת משרד האוצר,

עופר רימון: אני מוטרד ואתה צריך לעזור לי.

עופר רימון: המסר שאומר שאם אין מחשבים, אין לימודים, הוא הרסני ואני אסביר לך במי אתה פוגע.

עופר רימון: אתה פוגע במנהלים במגזר הערבי, במורים במגזר הערבי, במדריכים שלנו ובתלמידים.

עופר רימון: ולמה?

עופר רימון: כי אנחנו תמיד אומרים שהחינוך בראש ובראשונה תלוי במורה.

יוסף ג'בארין: בוא נתמקד בסוגיה.

עופר רימון: אתה יכול לקיים למידה גם כשאין מחשבים.

יוסף ג'בארין: אתה ביקשת זכות דיבור ואני רוצה לתת לך.

יוסף ג'בארין: כך לא נוכל לשמוע אותך.

עופר רימון: זו גישה תבוסתנית להגיד שאם אין, לא לומדים.

עופר רימון: אתם מסבים נזק כל כך גדול.

עופר רימון: מוצאים פתרונות ואני אתן לך ארבע דוגמאות.

קריאה: אתה לא רוצה להקשיב.

קריאה: אף אחד לא שומע אותך.

עופר רימון: דוגמה ראשונה, אפשר ללמוד בבית עם ספרי הלימוד.

עופר רימון: דוגמה שנייה, אפשר לעשות ניסויים בבית.

עופר רימון: תכניס כוס מים לפריזר ותשאל מתי הנוזל משנה מצבי צבירה.

יוסף ג'בארין: כך אנחנו לא שומעים אותך.

עופר רימון: תעזרו חבר בחבר.

עופר רימון: תכניסו אחד את השני לבית.

עופר רימון: קוראים לזה תרבות הדדית.

יוסף ג'בארין: אל תטיף מוסר כאן.

עופר רימון: אנחנו יורים לעצמנו ברגל.

עופר רימון: אני מתחנן.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא שומעים אותך.

יוסף ג'בארין: קודם כל, אל תטיף מוסר לא לוועדה הזו ולא לחברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא בשיעור פדגוגיה.

יוסף ג'בארין: אתה, במקום לבוא עם תשובות לאותם 140,000, אתה עכשיו רוצה ללמד אותנו מה העיקר בפדגוגיה?

יוסף ג'בארין: זה לא הנושא שלנו.

יוסף ג'בארין: אני שואל אותך ,כבר במארס ובאפריל דיברת על 50 מיליון ואתה אומר שכל משרד החינוך עם המיליארדים שיש לו, אין לו עד עכשיו כלום כדי לסייע ל-140,000?

עופר רימון: תשמע, אני איש מקצוע במשרד החינוך.

יוסף ג'בארין: תעזוב עכשיו את שאר הדברים.

יוסף ג'בארין: זו הסוגיה עליה אנחנו מדברים.

עופר רימון: ...

עופר רימון: הכסף.

עופר רימון: אני לא יודע איך לעשות את זה.

קריאה: אתה גם לא איש מקצוע.

יוסף ג'בארין: מי אמור לתת לי תשובה במשרד החינוך?

יוסף ג'בארין: למה אותו בן אדם לא אתנו?

עופר רימון: יש לך כאן נציג של משרד האוצר.

עופר רימון: הוא צרילך לתת את התשובה.

סעיד אלחרומי: אני שאלתי שאלה אחרת.

יוסף ג'בארין: שאלתי לגבי תקציב המשרד, לא על התוספת של משרד האוצר.

יוסף ג'בארין: כבר במארס אתם ידעתם על הבעיה.

יוסף ג'בארין: עד עכשיו לא הקציתם.

עופר רימון: אני יכול להגיד לך שאנחנו מובילים תוכנית התקשוב הלאומית וכבר ב-2013, עת היינו רק ב-1,200 בתי ספר, בכל זאת הגדלנו את זה מ-1,200 ל-1,900 בתי ספר על חשבון תקציבי משרד החינוך.

עופר רימון: משרד החינוך נותן תוכנות ניהול לכל בתי ספר על חשבון משרד החינוך.

עופר רימון: משרד החינוך נותן תוכן דיגיטלי לבתי הספר על חשבון משרד החינוך.

עופר רימון: משרד החינוך נותן המון משאבים על חשבונו.

סונדוס סאלח: לא.

סונדוס סאלח: הוא נותן מה שהוא צריך לתת.

עופר רימון: אבל יש גבול במה שהוא יכול לעשות.

עופר רימון: אתה לא רוצה שהוא יפגע בשעות הלימוד, בליבה של הדברים.

קריאה: זה לא על חשבון משרד החינוך.

קריאה: זה על חשבון כולנו.

יוסף ג'בארין: נציגי משרד המדע והטכנולוגיה.

יוסף ג'בארין: חשוב לשמוע גם אתכם בסיפור הזה.

יוסף ג'בארין: יש שלושה נציגים, תסכימו מי מכם ידבר.

מרים כהן: אני אדבר מטעם המשרד.

מרים כהן: גם אנחנו מודעים לעובדה שיש קושי רב גם במגזר החרדי וגם במגזר הלא יהודי.

סונדוס סאלח: הערבי.

מרים כהן: הערבי.

מרים כהן: כן.

מרים כהן: אנחנו ניסינו להניע את הפרויקטים שלנו, את הפרויקטים שאנחנו יכולים להיות באופן מקוון.

מרים כהן: אין לנו את התקציבים שמדברים עליהם כדי לעזור בנושא הזה אבל באמצעים שלנו יש לנו פרויקטים שאנחנו עושים בחינוך הבלתי פורמלי, במדעים וטכנולוגיה, ואנחנו ממירים את כל הפעילויות שלנו לפעילות שהיא מקוונת.

מרים כהן: לכן אנחנו באמת שותפים למטרה הזאת, כדי שלכל ילד יהיה את המחשב בבית כדי שהוא יוכלל למוד לא רק בחינוך הפורמלי אלא גם בחינוך הבלתי פורמלי.

יוסף ג'בארין: האם במשרד יש נתונים מבחינת מיפוי השטח לגבי ישובים - אני מניח שזה בעיקר רלוונטי לישובים הערבים בנגב, אבל זה לא רק - שבכלל אין בהם תשתיות אינטרנט ולחלקם אולי גם אין תשתית סלולרית כך שאפילו טלפון נייד לא יעזור כדי להתחבר מרחוק?

יוסף ג'בארין: יש לכם נתונים כאלה?

מרים כהן: אין לנו נתונים אלה.

תמי ברנע: אנחנו גם הזמנו אתמשרד הדיגיטל והם לא הגיעו.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, מרים.

יוסף ג'בארין: אני רוצה למקד במחסור הזה של אמצעי קצה.

יוסף ג'בארין: בטח נשתף פעולה גם בנושאים אחרים עם המשרד.

יוסף ג'בארין: יש אתנו את נציג המועצה של הכפרים הלא מוכרים בנגב?

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: ד"ר שרף חסאן?

שרף חסאן: כן.

שרף חסאן: אני כאן.

יוסף ג'בארין: שמענו גם את מנכ"ל הוועד וגם את מר ראג'י מנסור.

יוסף ג'בארין: אולי תוכל בקיצור להוסיף דברים.

שרף חסאן: קודם כל אני רוצה לברך אותך, את הוועדה ואת הנוכחים על הדיון החשוב הזה.

שרף חסאן: אני מסכים עם מה שאמר דוקטור עופר בכך שהחינוך הוא הרבה יותר מהדבר הטכנולוגי.

שרף חסאן: אבל אני רוצה להגיד לך דוקטור עופר שגם החינוך לצערי הרב כשל בהכנת המורים ובהכנת הגורם האנושי גם עכשיו בעידן הקורונה.

שרף חסאן: לצערי הרב אפילו מפמ"ר מחשבים אין בחינוך הערבי.

שרף חסאן: מאז יצא המפמ"ר הקודם לפנסיה, עדיין התפקיד לא אויש.

שרף חסאן: כוחות ההדרכה הקיימים, כדי להשקיע בהון האנושי הזה ולהכין את בתי הספר, גם זה לא קיים ולא חל שיפור מאז התחיל עידן הקורונה.

שרף חסאן: פה ושם יש קצת השקעה בתוכן דיגיטלי כי יש כל מיני שינויים אבל בגדול הפער עדיין אדיר בין מה שהוצא על החינוך היהודי לבין המוצא על החינוך הערבי גם בנושא הדיגיטלי.

שרף חסאן: הנושא של הנגב.

שרף חסאן: אני מסכים עם לגבי רוב הנתונים ואלה כמעט אותם נתונים שיש לנו אבל בגדול התמונה אחרת.

שרף חסאן: להערכתנו גם הנתונים שלנו יותר מעודכנים כי אנחנו בקשר עם השטח ובצורה אינטנסיבית והדוקה.

שרף חסאן: להערכתנו יותר ממחצית מהתלמידים הערבים לא היו מחוברים לתהליך הלמידה מרחוק.

שרף חסאן: חסרים בחברה הערבית בלבד כ-140,000 מחשבים.

שרף חסאן: צריך לקחת בחשבון שהנתונים בנגב, צריך לעשות ממש עבודת מיפוי שטח עמוק כדי לדעת את הנתונים ואנחנו עשינו כמה שיותר ויותר מכל המיפויים האחרים.

שרף חסאן: כדי להבין את הבעייתיות, בישובים בנגב בלבד, ישובים בלתי מוכרים – 37 ישובים שיש בהם 26,000 תלמידים ובעוד ישובים בתהליכי תכנון יש עוד 25,000 תלמידים ואלה ישובים שאין בהם תשתיות חשמל, אינטרנט וכולי.

שרף חסאן: סביר להניח שהתלמידים האלה, כל מיפוי שנעשה בשטח לא הגיע לתלמידים האלה בתקופת הקורונה.

שרף חסאן: זה קצת משנה מבחינת הנתונים הקיימים.

שרף חסאן: הדבר האחרון.

שרף חסאן: אנחנו בוועדת המעקב בקשר עם כל הגורמים בשטח, גם ועדי הורים, גם רשויות מקומיות, גם בתי ספר.

שרף חסאן: שמחתי לשמוע על הנושא התקציבי שמר חלאילה הציג וגם דוקטור עופר אמר אבל בינתיים בשטח אין שום התקדמות.

שרף חסאן: צריך לקחת בחשבון שהבעיה של המחשבים, הדבר הזה שהפך לכל כך חיוני, זה מתווסף לבעיות נוספות בחינוך הערבי.

שרף חסאן: צריך לדעת שבחינוך הערבי עדיין לומדים בקרוואנים, עדיין בשנת 2020 נאלצנו לעתור לבית המשפט כדי לחבר בית ספר למים.

שרף חסאן: צריך להבין את זה.

שרף חסאן: על מה אנחנו מדברים?

שרף חסאן: על חומרת המצב.

שרף חסאן: מאז תקופת הקורונה תלמידים באחוזים גבוהים לא הגיעו לבתי הספר וגם מנהלים ומורים לא ששו לקבל אחריות ולשכנע את התלמידים להגיע לבתי הספר כי גם למנהלים ולמורים בהרבה בתי ספר בחברה הערבית אין הרבה משאבים וכלים.

שרף חסאן: צריך לקחת בחשבון שלמשל בעיר כמו נצרת, בלא מעט בתי ספר, עדיין יש 40 תלמידים בכיתות.

שרף חסאן: אז איך ילמדו?

שרף חסאן: זה חלק מההסבר.

שרף חסאן: כדי להחזיר את התלמידים האלה לבתי הספר, צריך לבנות אמון.

שרף חסאן: לצערנו הרב, מאז תקופת קורונה, לא קיבלנו אף מענה לאף מכתב ששלחנו.

שרף חסאן: אנחנו מתחננים לדיאלוג עם משרד החינוך אנחנו מקבלים מענה רק כשיש בית משפט והתשובה היא רק לבית המשפט.

שרף חסאן: המצב כרגע בחברה הערבית, אם המצב הוא כזה וממילא אין לימודים – כנראה שפתיחת שנת הלימודים בחברה הערבית, על סדר היום של כל מיני גורמים והישיבה המכרעת תהיה אחרי החג.

שרף חסאן: החג מתחיל ביום שישי.

שרף חסאן: הישיבה היא כנס של כל הגורמים המייצגים את חברה הערבית ויש סיכוי שעל סדר היום יהיו כל מיני אופציות.

שרף חסאן: אם אנחנו לא רואים תוכניות אמיתיות, אם אנחנו לא רואים תשובה אמיתית, פתיחת שנת הלימודים היא בסימן שאלה גדול.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שהזעקה שלך נופלת על אוזן קשבת ותתקיים ישיבת עבודה בהקדם.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שמשרד האוצר יתקדם די מהר עם התוכנית ששמענו עליה.

יוסף ג'בארין: בהחלט אני יכול להבין צעדי מחאה בהיעדר פתרונות לנושאים שעלו.

יוסף ג'בארין: נציגת ועד ההורים הארצית, צופית גולן.

יוסף ג'בארין: תרצי להוסיף לדיון?

צופית גכולן: כן.

צופית גכולן: אני רוצה להוסיף לדיון.

צופית גכולן: המשבר הזה, כמו שכולנו הבנו, העמיד את מערכת החינוך ואת ההורים בפני אתגרים.

צופית גכולן: בבסיס העמדה שלנו עומדת איזושהי תובנה שהגיע הזמן שמשרד החינוך ישנה את הטרמינולוגיה ויבין שהלמידה היא מהבית.

צופית גכולן: לא למידה מרחוק מאיזה כוכב לכת אלא מהבית.

צופית גכולן: ברגע שהיא מהבית, היא תלויה במשאבי הקצה של הבית, ברשת אינטרנט שיש לנו בבית, במכשירים שיש לנו בבית, בזמינות שלנו.

צופית גכולן: הלמידה הזאת, כמו שהיא מבוצעת כרגע, מגדילה את הפערים הלימודיים בין האוכלוסיות השונות על רקע של סוציו אקונומי, על רקע של מקום מגורים.

צופית גכולן: הכול.

צופית גכולן: מהנתונים של הלשכה המרכזית שיש לנו עולה תמונה מאוד עגומה לפיה ל-16 אחוזים ממשקי הבית אין להם מחשב ו-24 אחוזים ממשקי הבית, אין להם חיבור לאינטרנט.

צופית גכולן: אנחנו מסתכלים כאן על החברה הערבית והתמונה היא עגומה וקשה הרבה יותר.

צופית גכולן: 51 אחוזים ממשקי הבית שם, אין להם חיבור לאינטרנט ולרבים אין מכשירי קצה כפי שחודד לנו יותר ויותר במהלך הדיון הזה וכפי שגם עלה בזעקה שעלתה מהשטח.

צופית גכולן: השתתפנו בדיון עם נציגי המגזר.

צופית גכולן: מר רימון דיבר כאן על למידה כערך אבל בחלק מבתי הספר במגזר אין תשתית אינטרנט בתוך בית הספר, כך שאם המורים רוצים לבוא לבית הספר וללמד, אין להם את היכולת.

צופית גכולן: מי שאחראי על זה, זה רק המשרד.

צופית גכולן: נתון נוסף שחשוב לתת עליו את הדעת, שלדעתי הוא עלה כאן קודם לכן, זה שרק ל-15 אחוזים ממשקי הבית יש יותר ממחשב אחד באופן שתואם את מספר הילדים באותו בית.

צופית גכולן: המשמעות, לפי המתווים הנוכחים שבהם כמה ילדים ישבו בבית, היא שמספר ילדים לא יכול לבצע למידה במקביל והרי הלמידה מתרחשת תמיד באותן שעות, בשעות הבוקר, לכל התלמידים.

צופית גכולן: גם אם יש למשפחות מחשב וגם חיבור, גם זה לא תמיד מאפשר כי בתקופת הקורונה ראינו שהרבה פעמים ההורים נמצאים בבית והם משתמשים במחשב.

צופית גכולן: מהדוח של מרכז המחקר והמידע שהוצג לנו למדנו שיש פער על רקע סוציו אקונומי בין העשירון העליון לבין העשירון התחתון.

צופית גכולן: אנחנו רק מגדילים כאן את הפער.

צופית גכולן: אנחנו לא פוגעים כאן במורים כפי שניסה מר רימון לומר.

צופית גכולן: חלילה.

צופית גכולן: אנחנו זועקים על הכישלון של משרד החינוך.

צופית גכולן: מערכת שהשקיעו בה מיליונים במשך 10 שנים.

צופית גכולן: המורים לא קיבלו הכשרה, אין מכשירי קצה, יכלו לחשוב על זה מזמן.

צופית גכולן: שנת הלימודים הקרובה ממש בפתח ועל מנת שלא להגדיל את הפערים החברתיים והלימודיים שכבר נוצר, צריך לפעול עכשיו, לאשר תקציב, להגדיל תקציב, לרכוש מחשבים, לדאוג לתשתיות אינטרנט, לדאוג למכשירים מוזלים עבור משפחות שלא יכולות לרכוש יותר ממחשב אחד.

צופית גכולן: צריך למצוא עכשיו פתרון עבור החברה הערבית שהקושי בה הוא לא רק שאין מכשירי קצה אלא גם אין אינטרנט.

צופית גכולן: אם אנחנו עוסקים בפתרון, דיברו בקטנה על החברה החרדית שאמנם אין בה מחשבים ודיברו על כך שרוכשים להם טלפונים, יש שם בעיה נוספת.

צופית גכולן: כל המערכת האינטרנטית, מרכזיות הטלפון שלהם קורסות.

צופית גכולן: גם בזה צריך לטפל.

צופית גכולן: שמעתי על ההצעה של עופר ממשרד החינוך, ברצון הטוב של כל השותפים כאן, אבל – וזה אבל מאוד גדול – אני חייבת להדגיש כאן בשם כולנו, תתעוררו.

צופית גכולן: שנת הלימודים כבר כאן.

צופית גכולן: כל הרצון הטוב שבעולם לא יעזור אם לא יהיו מאחוריו מעשים, פעולות ממשיות כאן ועכשיו.

צופית גכולן: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה לך.

יוסף ג'בארין: הערות מאוד חשובות בנושא.

יוסף ג'בארין: מרכז השלטון המקומי, נועה בן אריה, היועצת המשפטית.

נועה בן אריה: אני מתנצלת, אני ברכב.

יוסף ג'בארין: בטח שמעת וראית שתמונת המצב מאוד קשה.

יוסף ג'בארין: מה אתם יכולים לתרום לקידום הנושא?

נועה בן אריה: קודם כל, אני אקדים ואומר שמרכז השלטון המקומי מעורב בנושא הפערים שקיימים בתקשוב, במכשירי קצה וציוד קצה, לכל אורך הדרך וביתר שאת כמובן בעת הנוכחית, בתקופת הקורונה.

נועה בן אריה: המרכז גם היה חלק מהליך הדיוני בבית המשפט העליון שבו בעצם הוצגו באופן ברור גם לבית המשפט הפערים עליהם דובר וביתר שאת הפערים בחברה הערבית ובמגזר החרדי.

נועה בן אריה: אני אקדים ואומר שאני חושבת שהתהליך הזה, כפי שהוצג כאן על ידי כל הנוגעים בדבר, כולל בתוכו לפחות ארבעה שלבים שצריכים להיעשות בצורה שהיא מאוד מאוד מהירה.

נועה בן אריה: אני חושבת שהראשון שבהם כמובן הוא ההכרה בצורך קבלת התקציב המתאים וכפי שאמרו כאן נציגי האוצר, וגם דוקטור עופר רימון, אנחנו בתהליך מאוד מתקדם בעניין הזה וגם השלטון המקומי שמעורב בתהליך הזה ומנסה לסייע בחלקו, בהחלט מודע למהירות התהליכית שהדברים מתבצעים, גם אם הדברים לא מתבצעים מספיק מהר ביחס למועד פתיחת שנת הלימודים.

נועה בן אריה: המגבלות ברורות וידועות לכולם.

נועה בן אריה: הדבר השני הוא העניין של מיפוי הצרכים.

נועה בן אריה: כאן אני אבקש לשים דגש על שני אלמנטים.

נועה בן אריה: אם לפני משבר הקורונה אנחנו מיפינו צרכים של הצורך בציוד קצה לתלמידי, בעיקר אלה שידם אינה משגת, כיום, כפי שאמרה גם צופית, אנחנו מזהים פער נוסף והוא באמת הצורך בציוד קצה במספרים גבוהים יותר בכל בית אב.

נועה בן אריה: זה נתון שבהחלט משנה את המשוואה גם מבחינת הצורך במספר המחשבים או במספר ציודי הקצה שצריך והתאמת התוכניות והתקציב בהתאם, בעיקר לאור שנת הלימודים הצפויה לנו.

נועה בן אריה: המיפוי הזה לא עובר רק דרך מחלקות רווחה אם כי אני בהחלט מסכימה עם מה שנאמר כאן, שמחלקות הרווחה, גם בנושא מחשב לכל ילד וגם בכלל בנושא חלוקת אמצעי קצה בתקופת הקורונה למשפחות מעוטות אמצעים, היה תהליך שחייב את שיתוף מחלקות הרווחה ואגפי הרווחה השונים ברשויות המקומיות אבל כעת אנחנו נדרשים למצב חדש שבו המיפוי נעשה לא רק ביחס למשפחות מעוטות יכולת כפי שהוגדרו עד כה, אלא ביחס למשפחות שבהן היכולת לשלם עבור רכישת מחשב נוסף היא גם נתון שצריך לבוא לידי ביטוי ככל שיהיה צורך ביותר משני תלמידים בבית ללימודים מרחוק באותו זמן, בהיעדר פתרון אחר.

נועה בן אריה: אני אשלים ואומר נתון מאוד מאוד חשוב שחשוב להדגיש אותו מבחינת הרשויות המקומיות.

נועה בן אריה: הרשויות המקומיות מסייעות לכל אורך התקופה הזאת ולוקחות חלק לא מבוטל גם בשיח עם משרד החינוך ומשרד האוצר, אם כי זה ברור לכולם שהמחשב נועד לשמש את האמצעי הפדגוגי.

נועה בן אריה: הוא לא חלק מהקיום וההצטיידות של מוסד החינוך.

נועה בן אריה: יחד עם זאת, הנתון הזה לא ריפה את ידיה השלטון המקומי שבתקופת הקורונה, בהינתן שתוכנית מחשב לכל תלמיד - כפי שהוצגה כאן גם על ידי אורלי וגם על ידי בת חן – לא באה לטפל בפער הדיגיטלי הקיים.

נועה בן אריה: השלטון המקומי נרתם לגייס כמה שיותר תרומות, בין אם זה באמצעות מפעל הפיס, בין אם זה באמצעות חברות היי-טק, בין אם זה באמצעות ספקים שונים, בין אם זה באמצעות האצת תהליכי רכש דרך החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, כדי לספק מענה יותר מהיר, ויותר זמין לרכישת ציוד קצה גם בתקופה שקדמה וגם עתידית.

נועה בן אריה: העניין הרביעי, אדוני היושב ראש, שחשוב לומר אותו.

נועה בן אריה: אחרי ששמענו את דוקטור רימון ואחרי ששמענו את מוחמד חלאילה ממשרד האוצר, חשוב לומר שהדבר הזה, גם אחרי שיאושרו כל התוכניות, באמת אכן מצריך זמן לתהליכי הצטיידות לכשעצמם.

נועה בן אריה: זאת אומרת, גם הנושא של התקשרויות של הרשויות המקומיות, גם הנושא של חלוקת האמצעים לבתי הספר, גם סיום המיפוי על ידי מנהלי בתי הספר ביחס לצורך האמיתי של כל תלמיד בבית הספר לציוד קצה.

נועה בן אריה: כל אלה גם נמצאים בשיח וחשוב לומר את זה.

נועה בן אריה: אנחנו מנהלים שיח מאוד פורה ומאוד אינטנסיבי, גם עם משרד החינוך, גם עם משרד האוצר וגם עם משרד ראש הממשלה על מנת לראות כיצד לקצר תהליכים.

נועה בן אריה: ברגע שהתקציב יאושר, ברגע שהקולות הקוראים יפורסמו, ברגע שנוכל לצאת לדרך – אנחנו מחפשים את כל הדרכים לקצר תהליכי התקשרויות, לקצר תהליכי רכש כדי לספק מענה לפער הזה עוד לפני תחילת שנת הלימודים ולכל המאוחר בתום הרבעון הראשון של שנת הלימודים כאשר בתקופת הביניים, עד להשלמת כל הרכש וחלוקת כל הציוד המתבקש, אנחנו נצטרך לייצר חלופות פתרון.

נועה בן אריה: חלופות פתרון יהיו בהחלט באמצעות איגום של ציוד למספר תלמידים, הסתייעות בכיתות לימוד לצורך לימוד של תלמידים שאין להם מספיק ציוד קצה בבתים שלהם וגם, ובעיקר, באמצעות מתן האוטונומיה ומתן הגמישות התפעולית להפעלת כיתות הלימוד בבתי הספר ברשויות עצמן בהתאם ליכולת הקליטה והתפוסה של מספר התלמידים בחלל למידה כדי לאפשר לכמה שיותר תלמידים בפריסה מאוד רחבה ברחבי הארץ לקבל פתרון לציוד הקצה כאשר אין להם את הפתרון הזה בבית.

נועה בן אריה: בהקשר הזה, השלטון המקומי פנה - ואף מקבל את ברכתו של שר החינוך שמשתף עם זה פעולה – לאפשר את כל הגמישות התפעולית לרשויות המקומיות, לראות כיצד אנחנו מסייעים במציאת פתרונות בחללי למידה משותפים תוך שמירה כמובן על הכללים של משרד הבריאות, כדי לפתור את הבעיה באופן זמני לתלמידים שחסר להם.

נועה בן אריה: לצד זה כמובן שאנחנו פונים גם לגיוס תרומות.

נועה בן אריה: רשויות מקומיות מגייסות תרומות.

נועה בן אריה: מפעל הפיס מסייע בעניין הזה וכמובן תוכנית מחשב לכל ילד.

נועה בן אריה: אני חושבת שכל הדברים האלה ביחד, בהתייחס לכל ארבעת ראשי הנושאים שצריך לטפל בהם באופן מיידי וביחד, בו זמנית, עשויים לצמצם את הפערים הללו בטווח זמנים - כפי שזה נראה לנו – של מספר חודשים לתוך שנת הלימודים עם מציאת פתרונות ביניים לעת הנוכחית.

נועה בן אריה: אני אסיים ואומר שלכולנו ברור שהתקופה הזאת תפסה את כולנו לא מוכנים מספיק ובהקשר הזה בעת הנוכחית אנחנו יכולים רק לנסות ולצמצם כמה שיותר מהר את הפערים אבל לא ניתן לגשר על כולם במהירות הנדרשת.

נועה בן אריה: אולי צריך לקחת גם את הנתון הזה בחשבון.

נועה בן אריה: הדבר הזה אולי נכון, כפי שנמסר כאן, במגזר הערבי אבל הוא נכון גם ברשויות מקומיות רבות אחרות בהן יש פריפריה חברתית ובכל המקומות האלה אנחנו מנסים גם בעת הנוכחית לגשר על הפערים בכל האמצעים שעומדים לרשותנו, גם אם הם נתפסים בעיני הוועדה הנכבדה כמוגבלים מדי או לא מספקים.

נועה בן אריה: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: הערות חשובות וגם נימה יותר אופטימית מכפי שהייתה בדיון.

יוסף ג'בארין: נקווה שזה יהיה הכיוון.

יוסף ג'בארין: עורך דין הרן רייכמן מהקליניקה המשפטית באוניברסיטת חיפה.

הרן רייכמן: שלום.

הרן רייכמן: ישראל מובילה בעולם בפערים על רקע סוציו אקונומי ועל רקע לאומי, בין יהודים לערבים, ועל רקע סוציו אקונומי לפי נתוני פיזה האחרונים ההזנחה היא ארוכה ורבת שנים.

הרן רייכמן: ברור מהדברים שנאמרו לפני שה-140,000, זה לא המספר.

הרן רייכמן: זה לא קרוב להיות המספר.

הרן רייכמן: אני חושב שבחברה היהודית יש מספר דומה.

הרן רייכמן: זה לא מתקרב באחוזים לחברה הערבית אבל מכיוון שמספר הילדים גדול יש מחסור שלא קיבל התייחסות.

הרן רייכמן: גם בחברה הערבית, בהתייחס לכך שיש משפחות מרובות ילדים, המספרים להערכתנו הם הרבה יותר גדולים.

הרן רייכמן: לצד זה גם חשוב לומר שאוכלוסייה כמו מזרח ירושלים שלא קיבלה כאן ביטוי ואני לא בטוח שנספרה, שם הצפיפות של בתי הספר ותשתיות האינטרנט בתוך בתי הספר הן בלתי נסבלות.

הרן רייכמן: היא לא קיבלה התייחסות והמצב שם קטסטרופלי.

הרן רייכמן: אוכלוסייה נוספת שלא קיבלה התייחסות ולא ברור לי שהיא בכלל נספרת, זאת אוכלוסיית מבקשי המקלט שזה עוד מעל 10,000 תלמידים.

הרן רייכמן: שם יש פחות מחמישה אחוזים מחשבים וגישה לאינטרנט והיא חייבת לקבל התייחסות.

הרן רייכמן: שם קשה לתת פתרונות כי יש צפיפות.

הרן רייכמן: אני שמעתי היום את מנכ"ל משרד החינוך היוצא מדבר על כ-2,000 בתי ספר שבכלל לא ערוכים לכל לימוד מתוקשב, אין מערכות בתוך בתי הספר עצמם וכל הפתרונות האלה חסרים וההיערכות רחוקה מלספק.

הרן רייכמן: לכן, גם ההיערכות היא הרבה יותר דחופה לאור הפערים הקיימים.

הרן רייכמן: אני מודה ששמעתי את המספר ש-60 מתוך 400 יקבלו מחשבים, אוזניי סמרו.

הרן רייכמן: זאת לא תחושת דחיפות.

הרן רייכמן: גם כשמסבירים שזאת לא דרך הלימוד וחשוב הגורם האנושי, זה מאוד מאוד נחמד אבל אי אפשר לאפשר את הגדלת הפערים באוכלוסיות מוחלשות והמדינה צריכה לצאת מכליה ולעשות מאמץ יתר כדי לסגור את הפערים כמה שיותר מהר ולא לסמוך על כמה שהמורים נהדרים, עם כל כמה שהמורים נהדרים.

הרן רייכמן: זה מטריד כי אין תחושת דחיפות לאורך שנים ואין תחושת דחיפות מספקת עכשיו.

הרן רייכמן: שוב אני אומר, המספרים כאן הרבה יותר גדולים והמדינה צריכה להיערך כבר עכשיו לנתונים הרבה יותר גדולים.

יוסף ג'בארין: מה ההערכה שלכם לגבי המספרים הכוללים של כלל התלמידים בישראל?

הרן רייכמן: זה לא אחראי מצדי לומר את המספרים אבל אם לוקחים את הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ואת מספר המשפחות עם שני ילדים ומעלה, ואת מעט המשפחות עם יותר ממחשב אחד, גם אם נוציא את החברה החרדית, אני חושב שהמספר הוא לפחות כפול, אם לא יותר, של אלה שאין להם פתרון.

הרן רייכמן: אני מעריך שהוא הרבה יותר אבל לצערי עת היינו בבית המשפט, אחד הדברים שביקשו היה לאסוף נתונים.

הרן רייכמן: בעיניי זה פשוט מדהים שעד היום משרד החינוך לא יודע נתונים.

הרן רייכמן: כל מנהל בית ספר היה מזמן צריך לתת תשובה ומנהלי בתי הספר יודעים מי הילדים שאין להם אצלם פתרון, שיודעים שיש לילד הזה אח ואין לו פתרון.

הרן רייכמן: זה היה מביא לנתונים קיימים של משרד החינוך וצריך לעשות ריצ'ינג אאוט, זה לא היה מסובך והיו חודשים על חודשים לעשות את זה, שלא לדבר על כך שבתוכנית התקשוב הלאומית ובתוכנית ההכנה לחירום יש דרישות של שנים על גבי שנים לאסוף את הנתונים.

הרן רייכמן: יש תרגיל חירום שנתי כל שנה, במסגרתו מנהלים צריכים למסור כמה תלמידים בתוך המערכת.

הרן רייכמן: הנתונים האלה היו צריכים להיות כבר שנים וגם העובדה שבמצב הזה עדיין אין נתונים שאומרים לכמה ילדים בבית ספר, פר בית ספר, חסר.

הרן רייכמן: ועדת המעקב עשתה עבודה מדהימה לגבי הישובים הערביים.

הרן רייכמן: אלה מספרים חסרים ותפקיד המערכת היה לדעת את הנתונים עצמם.

הרן רייכמן: גם אם אני רואה שיש התגייסות יפה של משרד האוצר היום, ההתגייסות מתייחסת לנתונים חסרים.

הרן רייכמן: ברור שהמספרים עליהם מדובר עכשיו לא יספיקו וצריך לדעת אותם כמה שיותר מהר.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: הנתונים שקיבלנו במשרד החינוך באמת היו חסר נתון לגבי המחסור באוכלוסייה היהודית הכללית, ללא האוכלוסייה החרדית.

יוסף ג'בארין: הנתונים שקיבלנו התייחסו רק לאוכלוסייה החרדית.

יוסף ג'בארין: אם נמצאת אתנו נציגת משרד העבודה והרווחה, היא תהיה הדוברת האחרונה.

יוסף ג'בארין: איתנה ברמן.

איתנה ברמן: כן.

איתנה ברמן: אני כאן.

יוסף ג'בארין: תודה שהיית אתנו לאורך הדיון.

איתנה ברמן: אני חייבת לדבר על ההשפעה של המצב הזה על המשפחות ועל הילדים.

איתנה ברמן: המצב הזה העמיק והרחיב את הפערים החברתיים, בעיקר בקרב משפחות עניות שהן כ-20 אחוזים מתושבי המדינה ולאור מצב הקורונה אתם יודעים שיש קפיצה אדירה בפניות לרווחה.

איתנה ברמן: עוני הוא הפרה של זכויות אדם.

איתנה ברמן: הוא בעצם מתקיים בשלושה מעגלים שנוגעים ישירות בילדים שאין להם מחשבים.

איתנה ברמן: המחסור הראשון הוא מחסור חומרי, כולל גם אוכל ותזונה.

איתנה ברמן: המחסור שמקיף אותו זה המחסור בהזדמנויות חברתיות, זכות לתעסוקה, דיור, רווחה, בריאות וחינוך.

איתנה ברמן: המעגל השלישי שמקיף אותו זה מחסור בחוויה של ערך חברתי, ההון הסימבולי, איך אנחנו תופסים את הבן אדם או את הילד על ידי החברה.

איתנה ברמן: היעדר מחשב נוגע בשלושת המעגלים האלה כשזה בעיקר בולט בפריפריה, וכפי שציינתם – בחברה הערבית, הבדואית והחרדית.

איתנה ברמן: היעדר מחשב לילד חוסם את ההזדמנות שלו ללמידה ומביא לנשירה סמויה, מביא לנשירה גלויה ותחשבו גם על עוד 20 אחוזים ילדים שיש להם קשיי קשב וריכוז וקשיי למידה.

איתנה ברמן: ילד ששלושה או ארבעה חודשים לא למד, יש לו קשיי למידה וקשיים נוספים, איך מצפים ממנו ב-1 בספטמבר התיישב על הכיסא או על ה-זום או על כל דבר אחר ולהמשיך כאילו לא קרה כלום?

איתנה ברמן: מבחינת המגע של הערך החברתי, ההון הסימבולי, בואו נבין את המשמעות של ילד שלא היה ב-זום.

איתנה ברמן: הילדים למדו, היו אולי אירועים חברתיים, אולי כל ילד דיבר על כל מיני דברים שקרו לו אבל הילד הזה, הערבי, החרדי, הבדואי, לא היה חלק מזה.

איתנה ברמן: עושים להם הדרה.

איתנה ברמן: לא רק העוני, עוני והדרה, מדירים אותם גם חברתית.

איתנה ברמן: זאת אומרת, הם נשארים בשולי החברה, הם לא יודעים על מה מדובר שם, הם לא חלק מקבוצת הילדים והם לא שם.

איתנה ברמן: אי קבלת המחשב יכול ליצור סכנה או הזדמנות.

איתנה ברמן: בעצם המצב הזה שילדים לא קיבלו מחשבים יצר מה שנקרא אפקט הפרפר.

איתנה ברמן: זאת אומרת, למידה מרחוק, לא דאגו למחשבים, רצו למשרד הרווחה, מאות ואלפי משפחות.

איתנה ברמן: משרד הרווחה ניסה להתארגן, המנכ"ל, דוקטור אביגדור קפלן, בעזרת קרן רש"י והג'וינט ארגן מיליון שקלים, חולקו במיליון השקלים האלה כ-400 מחשבים אבל זה לא מספיק.

איתנה ברמן: זה לא בתחום שלנו וחייבים להיאבק בזה.

איתנה ברמן: במשרד הרווחה יש תוכנית שנקראת תוכנית מפ"ה, שאלה משפחות פוגשות הזדמנות.

איתנה ברמן: זאת ממש תוכנית פורצת דרך שמדברת על מחויבות של המשרד לשנות את המצב של המשפחות העניות.

איתנה ברמן: זה בהובלה של אגף משפחות, ילדים ונוער בקהילה ועלתה תמונה ממש קשה.

איתנה ברמן: דרך אגב, 60 אחוזים מהמשפחות בעוני, חלקן הן משפחות חד הוריות שיש להן עוד קשיים.

איתנה ברמן: כולנו כאן צריכים להתגייס כי הילד נמצא בסיכון ובסכנה מבחינה אישית, מבחינה חברתית ומבחינת הסיכוי שלו להתקדם כי איך הוא יתקדם אחר כך הלאה?

איתנה ברמן: אנחנו סוגרים לו את כל התהליך החברתי שלו, לא נותנים לו הזדמנות ללמוד ופוגעים בהזדמנויות החברתיות והאישיות שלו.

איתנה ברמן: 50 מיליון שקלים, זה לא הרבה.

איתנה ברמן: אני בטוחה שהוועדה הזאת תעמוד על כך ותסגור את זה חזק חזק כדי שכל הילדים יקבלו את המחשבים, כולל כל התפעולים וכל מה שדיברתם עליו בתחום של האינטרנט וכל שאר המשאבים.

איתנה ברמן: אנחנו חייבים את זה לילדים, אלה הילדים שלנו, של כולנו.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: תודה רבה על הדברים שיש בהם נימה מסכמת.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לסכם את הדיון וקודם כל להביע את המחאה של הוועדה על כך שלמרות הצורך לספק אמצעי קצה ליותר מ-100,000 תלמידים במערכת החינוך שלא יכלו ללמוד מרחוק, למרות שהצורך הזה עלה עוד בתחילת המשבר, עד היום הנושא הזה לא נפתר והתלמידים משלמים מחיר פדגוגי וחברתי מאוד קשה.

יוסף ג'בארין: הוועדה מביעה דאגה גדולה מכך שכנראה גם ב-1 בספטמבר כ-150,000-140,000 תלמידים יוותרו בלי אמצעי קצה שיאפשרו להם להתחבר באופן מלא למערכת החינוך.

יוסף ג'בארין: אמנם הוועדה רשמה לפניה את הצהרת נציג משרד האוצר על הקצאת כ-400 מיליון שקלים לרכישת אמצעי קצה וכן כחצי מיליארד שקלים כדי לחזק את מערכת התקשוב בתוך בתי הספר, אבל הוועדה קוראת להליך אישור התקציב והעברתו למימוש היעדים אכן יהיה הליך מהיר ויתקיים בימים ובשבועות הקרובים כדי שהתלמידים יוכלו לקבל את אמצעי הקצה בהקדם האפשרי עוד בספטמבר.

יוסף ג'בארין: בהמשך להערות שעלו בדיון.

יוסף ג'בארין: ביקשנו פילוח של חלוקת המחשבים בתוכנית מחשב לכל ילד לרבות על בסיס יישובי ועל בסיס לאומי ואם יש תוכניות עתידיות לשנתיים הקרובות של התוכנית.

יוסף ג'בארין: הוועדה גם מפנה תשומת לב המשרד לאוכלוסיות שאולי לא נלקחו בחשבון עד כה כמו אוכלוסיית מבקשי המקלט וגם היעדר נתונים לגבי האוכלוסייה הכללית בנוסף לנתונים לגבי האוכלוסייה הערבית והחרדית.

יוסף ג'בארין: שוב, אני חושב שכולם יכולים לחוש את הדאגה, את המחאה ואת הכעס שעלה בדיון.

יוסף ג'בארין: זה משקף את חומרת המצב.

יוסף ג'בארין: הקריאה שלנו, הן למשרד החינוך והן למשרד האוצר, היא לפעול באופן מיידי - מה שהיה אמור להיות קודם לכן, בחודשים האחרונים - כך שיתאפשר לכלל התלמידים להיות מחוברים דרך אמצעי קצה למערכת החינוך מרחוק.

יוסף ג'בארין: חינוך מרחוק, אם זו האופציה שנבחרה על ידי משרד החינוך, היא זכות לכולם כי אחרת יותר מ-150,000 תלמידים יישארו רחוק מלמידה ולא ילמדו מרחוק.

יוסף ג'בארין: אני שוב מביע את הדאגה מתמונת המצב ששמענו כיום, את הצורך בטיפול דחוף של משרדי הממשלה בנושא הזה שכן אי אפשר לסבול פגיעה נוספת באותם תלמידים לאחר חודשים רבים שהם לא יכלו ללמוד מרחוק.

יוסף ג'בארין: אני נועל את הישיבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכולם וסליחה למשתתפים ב-זום שלא יכולתי לשמוע אותם.

יוסף ג'בארין: נקוה שהם יהיו אתנו גם בדיונים עתידיים.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם.

יוסף ג'בארין: הישיבה נעולה.