הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 23, פרוטוקול מספר 17, 2020-07-28 11:00

עודד פורר: בוקר טוב, עוד מעט כבר צוהריים, אני שמח לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי בנושא:

עודד פורר: הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה – דיווח לפי תקנה 9 לתקנות מניעת הטרדה מינית (חובות מעסיק).

עודד פורר: הדיון הזה לא התקיים כבר תקופה ארוכה בוועדה, בין היתר בגלל התמשכות מערכות הבחירות שחווינו כאן בשנה וחצי האחרונות.

עודד פורר: אני חושב שיש מקום לקיים אותו סוף סוף בצורה נרחבת.

עודד פורר: אני אבקש שהיועצת המשפטית תיתן איזושהי סקירה כללית, ואחר כך נעבור לנציגי המוסדות עצמם.

ענת מימון: תודה רבה.

ענת מימון: אני אציג באופן כללי.

ענת מימון: מבחינתנו, כל העולם של החוק למניעת הטרדה מינית – באמת החוק מאוד כללי והוא מגדיר מהי הטרדה מינית.

ענת מימון: בתוך החוק יש התייחסות לנושא של חובות מעסיק.

ענת מימון: כשאנחנו עוברים לתקנות שמפרטות את חובות המעסיק, הוועדה הזאת תיקנה תיקון וחייבה מוסדות להשכלה גבוהה באיזשהם חובות מוגברים.

ענת מימון: תפרנו אותם למידות של אותם מוסדות וחשבנו שבאופן הזה יהיה יותר קל לעקוב אחרי הנושא.

ענת מימון: לפני הרבה שנים, כשהתחילו הדיונים בוועדה, כל הנושא של הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה היה מעין משהו שידענו שקיים, אבל אף אחד לא ידע באמת כמה, איך ואיך מתמודדים .

ענת מימון: עם השנים נעשתה עבודה מאוד משמעותית בתחום הזה.

ענת מימון: מבחינתנו כאן בוועדה, המודל של מוסדות להשכלה גבוהה, הוא דווקא מודל חיובי ומבחינתנו צריך גם להיות מעקב שלנו כוועדה ומעקב של רגולטור, גם לגבי מקומות אחרים שבהם יש את התופעה של הטרדה מינית.

ענת מימון: כיום אנחנו יודעים שזה קיים כמעט בכל מקום.

ענת מימון: תקנה 9 היא התקנה שחלה על מוסדות להשכלה גבוהה, ושם באמת יש חובות מוגברים.

ענת מימון: התקנה קובעת את החובה לקיים פעולות הדרכה והסברה לפחות אחת לשנה, כלומר לא חובה כללית אלא ממש פירטנו את זה וחשבנו שאחת לשנה זה מינימום שצריך לקבוע.

ענת מימון: בנוסף, יש חובה להביא לידיעת כל סטודנט, תלמיד ועובד את הוראות החוק.

ענת מימון: קבענו את החובה למנות אחראית בכל מוסד, כשהתקנות גם מתייחסות למוסדות גדולים בהם יש למעלה מ-2,000 סטודנטים.

ענת מימון: שם יש חובה למנות יותר מאחראית אחת.

ענת מימון: יש בנוסף חובה לאחראית לעבור השתלמות של 18 שעות לפחות, לפני שהיא מתחילה את התפקיד.

ענת מימון: זה גם משהו שנקבע לראשונה והמקום היחיד שבו הוא נקבע, הוא לגבי מוסדות להשכלה גבוהה.

ענת מימון: יש את החובה לדווח לרשות לקידום מעמד האישה, אלינו לוועדה ולמשרד המתאים מבחינת תחום העיסוק של אותו מוסד להשכלה גבוהה אחת לשנה.

ענת מימון: אנחנו מרגישים שהשנים חלפו והדיווחים זורמים אלינו בכל שנה.

ענת מימון: ככל שעוברות השנים אנחנו רואים שזה באמת עובד בצורה מאוד טובה.

ענת מימון: העובדה שגוף נדרש לאסוף מידע, לתעד, לכתוב מה קרה בכל פנייה ולהעביר את זה אלינו, לרשות ולמשרד, גורמת לכך שעם השנים אנחנו רואים עלייה וגידול בכל הנושא הזה.

ענת מימון: יש יותר תלונות, הנושא נמצא יותר במודעות, המוסדות יותר מודעים וגם הטיפול יותר רציני.

ענת מימון: אנחנו מרגישים שלא סתם נושא הדיווח קיים, אלא זה משהו שעוזר מאוד.

ענת מימון: השנה דיווחו כ-105 מוסדות, ואני אעיר לגבי פורמט הדיווח.

ענת מימון: בשנתיים שחלפו עשינו עבודה מול הרשות לקידום מעמד האישה.

ענת מימון: שמענו קולות מהשטח שמאוד קשה להם לדווח גם וגם וגם, לפי פורמטים שונים.

ענת מימון: באמת נעשתה עבודה מאוד רצינית ברשות לגבי איזשהו פורמט דיווח אלקטרוני, ממוחשב, וזאת תהיה התשתית שבה כולם ידווחו.

ענת מימון: אלינו זה יגיע לאחר מכן כאיזשהו קובץ PDF.

ענת מימון: אנחנו מקווים שבשנה הבאה זה כבר ייכנס למסלול וזה יהיה פורמט הדיווח היחיד שיגיע לרשות, ומשם זה יועבר לכל הגורמים האחרים שצריכים לקבל אותו.

ענת מימון: אני אעיר עוד שמכל הדיווחים הרבים שהגיעו אלינו, עדיין יש דיווחים שנעשו כדי לצאת ידי חובה.

ענת מימון: נשלח אלינו טופס שברובו הוא ריק; מוסדות שלא ממנים אחראית; אין השתלמות לאחראית; יש 30 מוסדות שבהם האחראית לא עברה השתלמות; נכתב שם של מישהי שהיא האחראית, אבל ברור שאם היא לא באמת עוברת השתלמות ומבינה את התפקיד שלה, איך היא אמורה לטפל בפניות ומה היא אמורה לעשות כשהיא שומעת שמועה על הטרדה מינית.

ענת מימון: באמת לא פלא שדווקא במוסדות האלה שבהם אין השתלמות ובקושי יש אחראית, גם אין תלונות.

ענת מימון: זה מאוד מגמתי שאם הדוחות ריקים, הכול ריק.

ענת מימון: אתה רואה מוסד שיש בו חמש אחראיות ושם, מן הסתם, תהיה יותר מתלונה אחת.

ענת מימון: קמפוסים שיש בהם פיזור גיאוגרפי, מאוד קשה לדמיין איך סטודנטית שנמצאת במקום אחד בארץ צריכה להגיש תלונה לממונה שנמצאת בקמפוס שמרוחק גיאוגרפית.

ענת מימון: אומנם אין חובה בתקנות, אבל אנחנו ממליצים שאם ממנים יותר מאחראית אחת, להקפיד שתהיה נגישות לכל הקמפוסים שיש למוסד ברחבי הארץ.

ענת מימון: הערתי כבר לגבי ההשתלמויות ומאוד חשובה ההכשרה.

ענת מימון: הערה אחרונה, לא לגמרי ברור העיגון בדין המשמעתי בכל המוסדות.

ענת מימון: לפי התקנות, יש חובה של המוסדות לעגן בדין המשמעתי את הנושא של הטרדה מינית.

ענת מימון: אני חושבת שחשוב שבפורמט הדיווח תהיה לנו איזושהי הערה כללית שאומרת האם זה מעוגן בדין המשמעתי ומה העונש שנקבע בצידה של העבירה המשמעתית הזאת.

ענת מימון: כך באמת נוכל לעקוב ולראות שגם כאשר זה מגיע לדין משמעתי, ההליך נעשה כמו שצריך והעונש שניתן הוא כמו שמצופה וכמו שנקבע.

ענת מימון: אלה ההערות באופן כללי לעת עתה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: נתחיל עם אתי נעים בזום מהמועצה להשכלה גבוהה.

אתי נעים: בוקר טוב, גם אני מסכימה שנעשתה עבודה מאוד משמעותית במוסדות, ויש התקדמות מאוד משמעותית מבחינת מספר התלונות ומספר הפניות בכל המוסדות.

אתי נעים: חשוב לנו להדגיש שכל 60 המוסדות שאנחנו אחראים עליהם הגישו לנו העתקים מהדיווחים.

אתי נעים: זה גם משהו חדש שלא היה.

אתי נעים: בנוסף, הערנו גם מהותית וגם טכנית על מספר דיווחים שהוגשו לנו.

אתי נעים: כמו שהזכירה קודמתי, גילינו רק מוסד אחד להשכלה גבוהה, שהממונה שלו לא עברה הכשרה.

אתי נעים: הערנו ואנחנו מקווים שהדבר הזה יתוקן.

אתי נעים: יש מוסדות שהדיווחים שלהם נראים כאפס תלונות ואפס פניות.

אתי נעים: אנחנו מתכננים לנסות לוודא איפה הקושי שם.

עודד פורר: מה אתם עושים מול מוסד כשאתם רואים שיש בו אפס תלונות?

אתי נעים: התוכנית שלנו היא לראות איפה זה מתמקד ולנסות לסייע.

אתי נעים: נפגשנו עם מספר ממונות כדי למפות את הקשיים שלהן ואת הסוגיות שעולות מהשטח.

אתי נעים: התוכנית שלנו היא לסייע להן בקשיים שלהן.

אתי נעים: נפגשנו עם חלקן, לא עם כולן, ואנחנו נהיה חכמים אחרי הפגישה עם כולן.

עודד פורר: איזה קשיים הן מעלות?

אתי נעים: לחלקן יש תלונות אנונימיות – איך מטפלים בהן?

עודד פורר: אני מדבר על המוסדות שיש בהם אפס תלונות.

עודד פורר: הרי בניגוד אולי לפעמים שבהם אתה רוצה לראות מספרים נמוכים – הרי אנחנו רוצים שיהיו אפס הטרדות מיניות – ברור לחלוטין שמוסד שמדווח על אפס תלונות, פשוט לא עושה שום דבר בעניין, או שלא פותח בכלל את האפשרות להגשת תלונות.

עודד פורר: זה כמו מוקד עירוני – כשהעירייה לא נותנת שירות, יש בו מעט פניות כי התושבים מבינים שחבל בכלל על הפנייה.

עודד פורר: אותו הדבר כאן.

עודד פורר: לכן, מוסד שבו אנחנו רואים אפס תלונות על הטרדה מינית, זה לא בהכרח אומר שמגיע לו ציון לשבח.

עודד פורר: יכול להיות שכן, אני לא יודע, אבל זה בהחלט משהו שמדליק נורה אדומה.

עודד פורר: תגידו מה אתם עושים כשנדלקת נורה כזאת.

עודד פורר: מוסד מסוים, אני לא רוצה להגיד מי – אפס תלונות.

עודד פורר: מה עשיתם בעניין?

אתי נעים: כרגע לא עשינו עם זה כלום.

אתי נעים: השלב הזה היה כדי לפלח את הדיווחים.

אתי נעים: כן מצאנו שסוג המוסדות בהם הדיווחים הוא אפס, הוא ספציפי.

עודד פורר: למתי נכונים הדיווחים האלה?

עודד פורר: לאיזו שנת לימודים?

אתי נעים: לתשע"ט.

עודד פורר: עברה שנה והדיווחים נכונים ללפני שנה.

עודד פורר: לא עשיתם כלום מאז?

אתי נעים: בטח שעשינו.

עודד פורר: הרגע אמרת שלא עשיתם כלום עם מוסד שדיווח על אפס תלונות.

אתי נעים: לא.

אתי נעים: בפילוח של הדיווחים עדיין לא נפגשנו ספציפית עם הממונות של המוסדות הספציפיים הללו.

אתי נעים: מבחינת הפעילות השוטפת של העלאת המודעות וההסברה, בהחלט עשינו.

עודד פורר: לא זה מה ששאלתי, אבל לא משנה.

אתי נעים: היה יום עיון בנושא המודעות והטיפול במניעת הטרדות מיניות באקדמיה.

אתי נעים: ראוי לציין שבכירי המערכת, כולל פאנל של ראשי מוסדות, עסקו בשאלות מהותיות בנושא הזה.

אתי נעים: אנחנו מקיימים מפגשים שוטפים עם הנציבות ומפגש אחרון היה לפני שבועיים.

אתי נעים: עלו בו כל מיני סוגיות שאנחנו מתכוונים לטפל בהן של נציבות מול המוסדות.

עודד פורר: בכל המוסדות יש נציבות?

אתי נעים: כן, בהחלט.

עודד פורר: יש עוד דברים?

אתי נעים: זהו בינתיים.

אתי נעים: תודה.

עודד פורר: פרופ' נעמי כרמון, הנציבה בטכניון, בבקשה.

פרופ' נעמי כרמון: אני אסתכל ברשימות שעשיתי על המחשב ואני מקווה שתוכלו לראות אותי.

פרופ' נעמי כרמון: כאמור, אני פרופ' לתכנון עירוני ולסוציולוגיה בטכניון במשך הרבה שנים.

פרופ' נעמי כרמון: בעשור האחרון אני משמשת כנציבה והתואר שלי הוא נציבה למניעת הטרדות מיניות ולקידום תרבות מכבדת בטכניון.

פרופ' נעמי כרמון: התבקשתי באישור של ור"ה לדבר גם בשם חברותיי באוניברסיטאות.

פרופ' נעמי כרמון: אתמול קיימנו פגישת זום בינינו והסכמנו על כמה דברים שאנחנו נציג.

פרופ' נעמי כרמון: כמובן שאם יש רצון לכל אחת אחרת להתבטא, הכול פתוח, אבל אצלי יש גם סיכום של הדברים.

פרופ' נעמי כרמון: אתמול פנה אליי כתב בעקבות איזו כתבה ב-mako.

פרופ' נעמי כרמון: עיתונאית טרחה וספרה את הדוחות שהוגשו לוועדה הזאת, ומצאה שמ-92 מוסדות – לא רק 60 המוסדות של המל"ג – הוגשו כ-400 תלונות.

פרופ' נעמי כרמון: כתב אחר פנה אליי ואמר: מה פתאום?

פרופ' נעמי כרמון: מה קורה באוניברסיטאות האלה?

פרופ' נעמי כרמון: יש כל כך הרבה תלונות.

פרופ' נעמי כרמון: דבר ראשון, אני רוצה להתייחס לאמירה הזאת ולומר כמה דברים.

פרופ' נעמי כרמון: ראשית, הכול יחסי.

פרופ' נעמי כרמון: לפי סקרים שנתיים לא שלנו, אלא של התאחדות הסטודנטים הארצית, שעושה את הסקרים שלה באופן אוטונומי ובלי קשר לאוניברסיטאות, 3.5% עד 5% מהסטודנטיות ומהסטודנטים חווים בכל שנה הטרדה מינית.

פרופ' נעמי כרמון: 5% זה לא מעט, כמובן, ובכל זאת, זה מעט מאוד בהשוואה לצה"ל שעשה בתוכו – שם זה 15.5%, מעט מאוד לשוק העבודה הישראלי.

פרופ' נעמי כרמון: משרד הכלכלה עשה סקר ומצא 13%.

פרופ' נעמי כרמון: זה מעט גם יחסית לקמפוסים בארצות הברית, שם מדברים מדיווח עדכני על 28% מהנשים ו-13% מהגברים.

פרופ' נעמי כרמון: מעט באחוזים יחסית לאחרים שציטטתי, אבל בכל זאת מספרית, אם תיקחו אפילו רק 3.5%, תראו שנגיע למספרים גבוהים מעשרות אלפים בכל אוניברסיטה.

פרופ' נעמי כרמון: ובכל זאת, מספר התלונות בכל אחת מהאוניברסיטאות הוא 40-30 פחות או יותר.

פרופ' נעמי כרמון: לפיכך, המשימה שלנו היא לא להקטין את המספר אלא להגביר את אמון הציבור ולהגדיל את מספר התלונות שמגיעות אלינו, ואנחנו רואות אותן כהבעת אמון במערכת.

פרופ' נעמי כרמון: שנית, חשוב לציין שרוב התלונות אינן חמורות.

פרופ' נעמי כרמון: לדוגמה, ואני לוקחת מהדוח האחרון שלי, כשליש מהפניות אלינו בשנה האחרונה היו כאלה שסווגו כלא הטרדה מינית, כגון נילון שנגע במתלוננת נגיעה שאינה מינית, אבל היא אישה ששומרת נגיעה מטעמים דתיים – מה שהוא לא ידע – ולכן היא התלוננה.

פרופ' נעמי כרמון: הנושא הוסבר, אבל לא היה מקום לקרוא לזה הטרדה מינית.

פרופ' נעמי כרמון: או סיפור בדיחה שיש בה קונוטציה מינית בציבור, מה שנחשב אצלנו כהתנהגות לא מכבדת, אבל לא רשום בחוק כהטרדה מינית.

פרופ' נעמי כרמון: זה היה בערך שליש מהתלונות.

פרופ' נעמי כרמון: עוד רבע היו הטרדות מיניות מילוליות כמו, למשל, הערות תכופות ללבוש של המתלוננת.

פרופ' נעמי כרמון: אם כי הטרדה מינית גם מילולית יכולה להתברר כחמורה, בעיקר כשהיא סדרתית – אדם שמתבטא כך הרבה.

פרופ' נעמי כרמון: או במקרה של יחסי מרות, וזה החמור ביותר, שמזכירה מתלוננת על הממונה או כשסטודנטית מתלוננת נגד מרצה.

פרופ' נעמי כרמון: קרוב ל-20% היו מה שנקרא בחוק מעשה מגונה – החל מהיצמדות של מישהו בג'קוזי בבריכת הטכניון.

פרופ' נעמי כרמון: אגב, כאן המתלונן היה גבר, כמו 7% מהמקרים בשנה המדוברת אצלי.

פרופ' נעמי כרמון: ועד החמור ביותר השנה – ניסיון להפשיט את המתלונן.

פרופ' נעמי כרמון: כמובן שהסנקציות הן בהתאם לחומרה ולא כל הטרדה מינית היא כמו אחרת.

פרופ' נעמי כרמון: לסיכום הנקודה הזאת, ברור לכולנו שמספר האירועים בפועל בכל מקום גבוה בהרבה ממספר התלונות, בעיקר אם כוללים את הרף הנמוך ואת ההתנהגות הלא מכבדת.

פרופ' נעמי כרמון: המטרה שלנו, כפי שאמרתי, היא להגביר את האמון ולגרום לכך שיגיעו יותר תלונות.

פרופ' נעמי כרמון: בסך הכול, באוניברסיטאות המחקר, שהן רק 8 מתוך 92 המוסדות שדיווחו בשנה הזאת, הגיעו יותר תלונות מאשר כל 84 המוסדות האחרים.

פרופ' נעמי כרמון: יש בעיה, בעיה קשה התעוררה ואני לא יכולה להיכנס אליה פה.

פרופ' נעמי כרמון: היא התעוררה הרבה במיילים השנה, מה קורה במכללות ואיך ההנהלות מתייחסות אליהן ומה הם יכולים לעשות.

פרופ' נעמי כרמון: לא הנציבות אשמות, בדרך כלל, אלא ההנהלות.

פרופ' נעמי כרמון: עד כאן בנושא הזה.

פרופ' נעמי כרמון: עניין חשוב אחר שאנחנו מבקשות מהוועדה לשים לב אליו, ושמעתי עליו קצת בהערכה של הגברת שדיברה לפניי, הוא האיכות הגבוהה של הטיפול בתלונות באוניברסיטאות, כפי שהיא משתקפת מן הדוחות שהגיעו לידיכם.

פרופ' נעמי כרמון: כפי שנאמר, כל הנציבות ולא רק הן אלא הסגנים, הסגניות, הרכזות שפועלות – אצלנו, אחד הרכזים הוא גם גבר וגם ערבי.

פרופ' נעמי כרמון: יש רכזת לקהילות מיוחדות ולא רק לאזורים גיאוגרפים מיוחדים, נניח קמפוס קטן בתל אביב או קמפוס שלא בקמפוס העיקרי אלא למטה ליד רמב"ם – כולן חוץ מאחת עברו הכשרה מקיפה, לעיתים קרובות מעל ומעבר לנדרש בחוק.

פרופ' נעמי כרמון: הן מקיימות מספר מאוד גדול של אירועי הסברה והדרכה בכל שנה בכלים שונים – הרצאות פרונטליות, סדנאות, הדרכות ברשת, פוסטרים, פלאיירים ביום הסטודנט ועוד, בשפות שונות ולקהלים מגוונים: לסטודנטים מקבוצות שונות, לסגל אקדמי ולסגל נלווה.

פרופ' נעמי כרמון: למדריכי ספורט, למשל, הייתה אצלנו הדרכה נפרדת.

פרופ' נעמי כרמון: הייתה הדרכה לסגל מינהלי ובתוכו הדרכה נפרדת לאחראים על ביטחון, למשגיחים על בחינות, לאחראים על בניינים וגם באופן נפרד לעובדות קבלן שעובדות בחצר שלנו ולכן אנחנו רואים עצמנו כאחראים, למרות שבאופן פורמלי האחריות גם בנושא הטרדות מיניות היא על הקבלן.

פרופ' נעמי כרמון: אנחנו מקיימות שיתוף פעולה כדי לטייב את הטיפול.

פרופ' נעמי כרמון: בינינו, הנציבות, מתקיימות פגישות מקצועיות, כמו שקיימנו אתמול בהכנה לישיבה הזאת.

פרופ' נעמי כרמון: אנחנו מתייעצות ונמצאות בקשר עם המרכזים בערים השונות לטיפול בנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

פרופ' נעמי כרמון: בניגוד למשטרה, שלפי דיווח אחרון שהגיע, אליה מגיעים רק חלק מהדברים – הדברים היותר חמורים – בכל זאת, 92% מהתלונות שמגיעות למשטרה בנושא הטרדה מינית נסגרות בלי לעלות מהמשטרה לפרקליטות.

פרופ' נעמי כרמון: אנחנו מטפלות בכל מי שמגיע אלינו, גם מעל ומעבר למה שאנחנו מחויבות לפי החוק.

פרופ' נעמי כרמון: נקודה שלישית חשובה היא שכמוסדות להשכלה גבוהה אנחנו רואים את עצמנו ממש בפועל כמגדלור ערכי, וזו לא מליצה.

פרופ' נעמי כרמון: הדבר מתבטא בשורה של כללים בתקנונים של האוניברסיטאות.

פרופ' נעמי כרמון: לכל אוניברסיטה יש תקנון משלה וטוב שהוא תקנון משלה ולא אחיד.

פרופ' נעמי כרמון: הוא משקף את אופייה.

פרופ' נעמי כרמון: בכולם יש כללים שהם מעל ומעבר לדרישות החוק, ואני אתן רק שתי דוגמאות קצרות: 1.

פרופ' נעמי כרמון: איסור על יחסים אינטימיים בין בעלי קשרי סמכות וכפיפות, גם כשיש הסכמה בין הצדדים.

פרופ' נעמי כרמון: 2.

פרופ' נעמי כרמון: הנושא של קידום תרבות מכבדת כמטרה ראשית.

פרופ' נעמי כרמון: למשל, דיבור מזלזל שמקטין נשים, בתור דבר שאסור ויש לגביו הסדרה מיוחדת: בירור תלונה ועונש משמעותי, בעיקר במקרים סדרתיים.

פרופ' נעמי כרמון: עניין אחרון שאני אתייחס אליו הוא הפורמט שרצוי לדוח השנתי, זה שאנחנו דנים בו כעת לדעתן של הנציבות באוניברסיטאות, וככל הידוע לי, גם לעורכות הדין שמייעצות להן.

פרופ' נעמי כרמון: מצד אחד אנחנו מבינות היטב את הצורך במידע שקל לסכם אותו מספרית, הן כדי להציג אותו לוועדה הזאת, לוועדות נוספות ולציבור.

פרופ' נעמי כרמון: זה חשוב וחיוני.

פרופ' נעמי כרמון: מצד שני, אנחנו לא רוצות להפסיד את היתרונות שטמונים בדוחות של כל מוסד על פי אופיו ותכניו המיוחדים.

פרופ' נעמי כרמון: לפיכך יש לנו הצעה קונקרטית ואנחנו מבקשות שמי שמכין את תבנית הדוח, בין אם זאת הוועדה למעמד האישה במשרד ראש הממשלה, בין אם זה המל"ג או שיתוף ביניכם, ייתן לנציבות לבחור בין שתי חלופות: 1.

פרופ' נעמי כרמון: דוח בצורת טבלה, שדי דומה למה שהוגש השנה.

פרופ' נעמי כרמון: זה בהחלט יכול להיות אלקטרוני וממוחשב, אבל לא כזה שאי אפשר להתקדם בו בלי לענות על השאלה הקודמת, כי הרבה פעמים צריך לראות את התמונה בכללה.

פרופ' נעמי כרמון: אבל זה פרט טכני.

פרופ' נעמי כרמון: 2.

פרופ' נעמי כרמון: חלופה שנייה היא דוח עצמאי של אוניברסיטה, שכולל קודם כל את כל הפרטים שהיו בראשון.

פרופ' נעמי כרמון: את זה אתם צריכים לקבל בצורה מסודרת, אבל בנוסף לכך הוא כולל פעולות, ישיבות והחלטות מיוחדות שמשקפות את האופי המיוחד של הדברים שנעשים בתוך האוניברסיטה.

פרופ' נעמי כרמון: אנחנו רואות בדוח כלי יוצא מן הכלל ללימוד הדדי וגם אתמול בישיבה זה עלה מאוד חזק.

עודד פורר: תודה, הנקודה ברורה.

פרופ' נעמי כרמון: מה שנעשה שונה מקמפוסים שונים.

פרופ' נעמי כרמון: אפשר להפיץ את זה גם לנציבות במכללות, כמובן, ולראות מה אפשר לעשות.

פרופ' נעמי כרמון: הדוח הסגור מונע מאיתנו להפיץ ידע, ואנחנו מוסדות להשכלה גבוהה.

פרופ' נעמי כרמון: תודה רבה.

עודד פורר: תודה רבה.

עודד פורר: אני רואה שבסוף הדוח יש הערות ותוספות, אז נראה לי שאפשר להעיר ולהוסיף כל דבר.

עודד פורר: הרשות לקידום מעמד האישה, ענבר, בבקשה.

ענבר חן מאירי: בוקר טוב, אני רוצה להצטרף לעמדה שהטופס המקוון שיש לממונות על הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה, יכול לעשות טוב גם למוסדות אחרים.

ענבר חן מאירי: אפשר ללמוד ממנו ולקדם דרכו את האג'נדה.

ענבר חן מאירי: אני רוצה לתת אפשרות דיבור לד"ר יעל פרואקטור מהרשות, שממונה על כל הנושא הזה.

עודד פורר: בבקשה, יעל.

ד"ר יעל פרואקטור: שלום רב, אני רוצה להתחיל בהסבר קצר על הטופס המקוון שאנחנו בונים, ולהציג את הרציונל שעומד בבסיסו.

ד"ר יעל פרואקטור: לאחר מכן אני אתן מענה לסוגיה שעלתה קודם לגבי הדין המשמעתי בטופס.

ד"ר יעל פרואקטור: בשנה האחרונה עבדנו על גיבוש ופיתוח של מערכת דשבורד, שהתוצר שלה זה טופס מקוון.

ד"ר יעל פרואקטור: המטרה הייתה להגיע לעידן הדיגיטלי של המאה העשרים ואחת, כך שיקל על הממונות למלא את הדיווח השנתי שעל פי חוק הן מחויבות להעביר הן לוועדה לקידום מעמד האישה והן לרשות לקידום מעמד האישה.

ד"ר יעל פרואקטור: ההעתקים צריכים לעבור מהמוסדות שתחת אחריות המל"ג, למל"ג; מהמוסדות שתחת אחריות משרד החינוך, אליו; אלה שתחת אחריות משרד הכלכלה, אליו וכיוצא באלה.

ד"ר יעל פרואקטור: המטרה היא להקל במילוי הוטופס, כך שיהיה ידידותי יותר.

ד"ר יעל פרואקטור: דבר שני, אנחנו מעוניינים שבנקודת הקצה תהיה מערכת של דשבורד.

ד"ר יעל פרואקטור: בגלל האופי המאוד זהה, אחיד ורציף שיאפיין את כל הדיווחים של כלל המוסדות על כלל הסוגים השונים שלהם, יתאפשר לנו לבצע פילוחים, ללמוד על מגמות: האם יש עלייה בדיווחים, עלייה בפניות.

ד"ר יעל פרואקטור: אנחנו רואים שמשנה לשנה יש יותר ויותר דיווחים, ואם יש מוסדות שאין בהם דיווחים, לסיים את העניין הזה שמוסדות אומרים: אנחנו שמחים לבשר לכם שיש אצלנו אפס תלונות על הטרדות מיניות.

ד"ר יעל פרואקטור: אנחנו יודעים שזה לא חיובי, שזה לא מייצג.

ד"ר יעל פרואקטור: יש משמעות לאחידות בטופס עבור כל סוגי המוסדות וכפי שציין יושב-ראש הוועדה, יש תמיד שדות פתוחים שבהם כל ממונה יכולה לפרט באופן אינדיבידואלי שמייצג גם את אופי המוסד.

ד"ר יעל פרואקטור: חשוב לי לציין שאנחנו מאוד מקווים שנסיים את העבודה כבר בסוף חודש אוגוסט, ונוכל לשלוח את הקישור לכל הממונות בכלל המוסדות להשכלה גבוהה והעל-תיכוניים, כך שיוכלו למלא את הטופס המקוון בספטמבר-אוקטובר.

ד"ר יעל פרואקטור: לגבי הנושא של הדין המשמעתי, לרשות אין יכולת ואין סמכות על פי חוק לחייב את המוסדות להגיב בצורה מסוימת, בין אם זה לפנות למשטרה, בין אם זה לקבוע על פי אמות מידה ספציפיות שכן התקיימה הטרדה מינית או לא התקיימה.

ד"ר יעל פרואקטור: אגב, כפי שאין לרשות סמכות על פי חוק לחייב את המוסדות לקיים הכשרות לממונות.

ד"ר יעל פרואקטור: בריק שנוצר, הרשות קיימה הכשרה לממונות בכלל המוסדות בשנה שעברה.

ד"ר יעל פרואקטור: מה שנעשה בטופס המקוון שייצא בספטמבר-אוקטובר, זה תוספת של שדות חדשים שיציינו את החלטת הגוף המשמעתי, כולל שש אופציות ספציפיות שמהם יהיה ניתן לבחור מה עשו, כמו זיכוי, נזיפה, אזהרה, הפרדה, הפסקת עבודה וכולי.

עודד פורר: ברור.

עודד פורר: לא צריך להיכנס עכשיו לפרטים של כל טופס.

ד"ר יעל פרואקטור: אנחנו מאפשרים לממונות לקבוע מה היה הליך הטיפול.

עודד פורר: מה אתן עושות במקומות שאין בהם דיווחים או שהדיווח הוא אפס?

ד"ר יעל פרואקטור: משנה לשנה אנחנו רואים עלייה במספר הדיווחים.

ד"ר יעל פרואקטור: כלומר, המודעות עולה וכפי שציינה פרופ' נעמי כרמון, גם האמון עולה וכך יש יותר דיווחים.

ד"ר יעל פרואקטור: היום אנחנו משתמשים בנתונים האלה כדי ללמוד על המאפיינים של המוסדות האלה.

ד"ר יעל פרואקטור: אין לנו סמכות על פי חוק לפנות למוסד כזה או אחר ולהגיד: איך יכול להיות שיש לכם אפס דיווחים?

ד"ר יעל פרואקטור: הסמכות היחידה של הרשות בהקשר הזה היא המחויבות להעביר לנו את הדיווחים השנתיים, ואנחנו נותנים את כל הכלים כמו הטופס המקוון, למשל.

עודד פורר: הערה קטנה לרשות, ואני אחזור על זה גם בסיכום.

עודד פורר: אני חושב שמה שצריך לייצר זה איזשהו גרף מספרי.

עודד פורר: לשים בצד את ההמלצות ואת המקרים הבולטים.

עודד פורר: גרף מספרי שמראה גם בשנים מה קרה.

עודד פורר: אני מסתכל על מספר לא מבוטל של מוסדות שיש בהם גם אפס תלונות וגם אפס פניות – אם בשנה קודמת היו שם 30, זה סיפור אחר, אבל אם אנחנו רואים רצף של אפס-אפס או אפס-אחד, אתם חייבים לייצר פה איזשהו מראה דווקא בגלל שזה דיווח שנתי שמציג מה היה או לא היה.

עודד פורר: תודה, יעל.

עודד פורר: ענת, בבקשה.

ענת מימון: אני רוצה להעיר לגבי הדין המשמעתי.

ענת מימון: לפי תקנה 3 יש חובה של מעסיק, ככל שיש לו הסדר משמעת, לעגן באותו הסדר שהטרדה מינית והתנכלות הן עבירות משמעת, או לקבוע הסדר בכתב שקובע אותו דבר, שאלה באמת עבירות משמעת.

ענת מימון: לכן, אנחנו לא אומרים פה לחייב את המוסדות כי זה כבר קיים היום, אלא שגם נדע כדיווח האם אותו מוסד עיגן בדין המשמעתי שלו כמתחייב לפי התקנות, את אותה הוראה משמעתית שהטרדה מינית והתנכלות הן עבירות משמעת ומה העונש שקבוע בצד אותה עבירה.

ענת מימון: זה מה שביקשנו.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אני רוצה לתת רשות דיבור למאיה פירסט.

עודד פורר: היא נמצאת בזום?

עודד פורר: בבקשה, מאיה.

מאיה פירסט: הייתי בעבר במספר דיונים גם בוועדה הזאת וגם בוועדה לביקורת המדינה, שדנה באותו נושא.

מאיה פירסט: לצערי, גם היום אני עדיין לא יכולה לספר ולדווח על המקרה שלי כי אני נמצאת עדיין בהליך משפטי.

מאיה פירסט: אני אתחיל בתודה ענקית לעורכת הדין שמלווה אותי, רוני אלוני סדובניק.

מאיה פירסט: היה לי חשוב מאוד להיות נוכחת בדיון ולדבר כדי להביא לחשיפה ולעודד עוד נפגעות ונפגעים לפתוח את הפה.

מאיה פירסט: זה תהליך מאוד ארוך ומייגע.

מאיה פירסט: אני הגשתי את התלונה שלי למוסד באופן רשמי בינואר 2015 ועוד מעט אני חמש שנים בתוך התהליך.

מאיה פירסט: זה עוד לא נגמר.

מאיה פירסט: אני נמצאת בתוך מערבולת אבל אני איתנה כי אני בטוחה בצדקת דרכי ונחושה לפעול למען מיגור התופעה הבזויה הזאת.

מאיה פירסט: הגיע הזמן שהמוסדות יבינו שהמתלוננות והמתלוננים הם לא האויב.

מאיה פירסט: יש לנו את אותה מטרה – להביא לכך שסביבת הלימודים והעבודה תהיה בטוחה.

מאיה פירסט: רוב המקרים לא מדווחים ולרוב הנפגעות לא מספרות על מה שקרה.

מאיה פירסט: מה שמשדרים לנו זה בעצם תשתקו.

מאיה פירסט: המערכת משדרת לאנשים לשתוק והכול יהיה בסדר.

מאיה פירסט: אבל אם חס וחלילה נעז להתלונן, תיפגע הקריירה שלנו, הלימודים, החיים האישיים, הפרנסה, השם הטוב.

מאיה פירסט: הכול.

מאיה פירסט: בגלל שאני בחרתי לא לשתוק ואפילו לתבוע בבית דין את המוסד שממנו נפלטתי על הטיפול הלקוי בתלונה ובהתרשלות, אני נאלצת לשלם מחירים כבדים מאוד.

מאיה פירסט: אבל גם אם היה באפשרותי להחזיר את הגלגל אחורה, הייתי חוזרת על זה ופועלת באותו אופן.

מאיה פירסט: כמו שנאמר כאן, אופן ההגשה של הדוחות מאוד מבלבל.

מאיה פירסט: גם דוחות שהיו צריכים לעלות באוקטובר בשנה שעברה, עלו לאתר רק לפני יומיים כך שלא יכולתי לעבור על הנתונים.

מאיה פירסט: המון דברים עולים משם למשל, הנושא של מוסדות חרדים או דתיים.

מאיה פירסט: אם תפתחו את הדוחות עצמם תראו שכולם דיווחו על אפס תלונות.

מאיה פירסט: זאת פשוט חוצפה שכותבים "התלמידות כולן באות מרקע חרדי אשר מעשים כגון אלו, אינם נמצאים בעזרת ה'", או שזה מוסד חרדי אז אין תלונות והכול על פי הלכות המוסר.

מאיה פירסט: יש מגמה בולטת מאוד של חוסר טיפול בתלונות אנונימיות ושמועות, או שלא מדווחים מה עושים עם זה.

מאיה פירסט: אני יודעת שעל פי החוק למניעת הטרדה מינית, חייבים לטפל גם בזה.

מאיה פירסט: רואים מגמה ולפיה רק אחרי שסטודנטיות עזבו את מוסד הלימודים, רק אז הן מתלוננות.

מאיה פירסט: זה גם מעיד על פחד וחוסר אמון במערכת בעת המקרה.

מאיה פירסט: עולה מתוך הדוחות נתון מדהים של יחסי מרות ויש חלק שמשתמשים במושג של מערכת יחסים בהסכמה.

מאיה פירסט: לא, זה לא דבר מקובל ואנחנו רואים שהרבה מוסדות ממהרים להחתים את הצדדים על מסמכים כדי שבעתיד הם לא יתבעו אותם, חס וחלילה.

מאיה פירסט: קשר מרות הוא בלתי נסבל ואי אפשר לאשר את זה בתוך מוסד כל כך כוחני.

מאיה פירסט: אני ממש אקצר ואציין עוד נקודות אחרונות.

מאיה פירסט: יש מגמה להאשים את הנפגעות או המתלוננות בכך שהן לא רוצות לשתף פעולה, מן הסתם בגלל פחד.

מאיה פירסט: רק בגלל זה התיק נגנז או נסגר כי ידיהם כבולות והם לא יכולים לטפל במקרים החמורים.

מאיה פירסט: דבר נוסף, כמו שציינתי קודם שאני לא יכולה לדבר, מהתחלה השתיקו אותי ולא נתנו לי לדבר על המקרה שלי.

מאיה פירסט: לצערי הרב, גם בדוחות האלה נתקלתי במוסד שבו נכתב שיש צו איסור פרסום על התלונה.

מאיה פירסט: זה חייב להיפסק.

מאיה פירסט: בשביל שיוכלו לטפל, צריך לתת לנו גם לדבר.

מאיה פירסט: תודה.

עודד פורר: תודה, מאיה.

עודד פורר: אני בטוח שזה לא פשוט לדבר כאן.

מאיה פירסט: מאוד לא פשוט.

עודד פורר: אבל אני חייב לומר שזה מאוד חשוב.

מאיה פירסט: תודה שאפשרת לי.

עודד פורר: הנתונים שהבאת בפנינו מאוד חשובים.

עודד פורר: אני תכף אבקש את ההתייחסות של משרד החינוך לחלק מהדיווחים הספציפיים שדיווחו פה מוסדות חינוך.

עודד פורר: לפני כן, הלה נויבך מאיגוד מרכזי סיוע נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

עודד פורר: אחרייך אני אבקש את גלי נהרי ממשרד החינוך.

הלה נויבך: תודה רבה.

הלה נויבך: גם אני רוצה להגיד למאיה תודה על הדברים שהיא אמרה.

הלה נויבך: דברים חשובים.

הלה נויבך: ברור לכולנו שהנתונים לא מייצגים את היקף התופעה.

הלה נויבך: אני אבקש להעלות שלוש נקודות שיסייעו לנו לטייב את הטיפול בזה.

הלה נויבך: אמרה היועצת המשפטית ש-30 מוסדות דיווחו על כך שהאחראית אצלם לא עברה הכשרה בכלל.

הלה נויבך: זה חמור בפני עצמו ולא עומד בדרישות החוק.

הלה נויבך: אני אציין שבתחילת השנה האקדמית הזאת איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית העביר הכשרה מטעם הרשות לקידום מעמד האישה, עבור נציבות מוסדות להשכלה גבוהה.

הלה נויבך: הרשות מימנה את ההכשרה הזאת, כך שהמוסדות לא נדרשו לשלם דבר ועדיין נרשמו רק נציבות להכשרה הזאת.

הלה נויבך: יש פה פער מאוד גדול כי ניתנה אפשרות לעבור הכשרה, ועדיין היו מוסדות שבחרו לא לשלוח את הנציבות.

הלה נויבך: צריך לפעול כדי שזה ייפסק.

הלה נויבך: נקודה שנייה, אנחנו רואות תהליך של משפטיזציה של כל התחום הזה.

הלה נויבך: אם החוק למניעת הטרדה מינית יצר את מוסד האחראית למניעת הטרדה מינית במקומות עבודה ובמוסדות להשכלה גבוהה, והמטרה הייתה ליצור הליך שהוא חליפי להליך המשפטי, הפלילי או האזרחי, ליצור הליך שיהיה יותר מהיר, אפקטיבי ויעיל, ומאפשר בירור תוך זמן קצר עם פתרון מהיר, אנחנו רואים שהמוסדות עדיין המוסדות מחפשים הרשעה מעבר לספק סביר; הם משתמשים במושגים מהעולם הפלילי ומהעולם המשפטי-אזרחי, במקום למצוא פתרונות הרבה יותר מהירים.

קריאה: איזה פתרונות אפשר למצוא, לדעתך?

הלה נויבך: כמו במקומות עבודה.

הלה נויבך: במקומות עבודה יש ממונה פנימית וככה גם במוסדות להשכלה גבוהה.

הלה נויבך: הם מכירים את הארגון ובזמן מהיר הם צריכים לראות מה עושים.

הלה נויבך: האם מפסיקים כרגע את ההעסקה של המרצה הזה בקורס הספציפי שבו נמצאת אותה סטודנטית?

הלה נויבך: או למצוא לה פתרונות חליפיים שיהיו מקובלים עליה.

הלה נויבך: לא לגרור הליכים במשך חודשים ושנים.

עודד פורר: איך תייצרי את המצב הזה?

הלה נויבך: המוסדות צריכים להחליט שהם לא עושים הליך משפטי עם בית הדין למשמעת, כשמביאים עשרות עדי תביעה ועשרות עדי הגנה וההליך נמשך על פני חודשים וחודשים.

הלה נויבך: מחפשים הרשעה מעבר לספק סביר כאילו אנחנו במשפט פלילי.

הלה נויבך: ואנחנו לא.

הלה נויבך: המחוקק, הבית הזה, יצר הליך חלופי להליך הפלילי.

הלה נויבך: נתן לאותה נפגעת את האפשרות לא ללכת למשטרה, אם היא בוחרת שלא לעשות את זה, אלא להגיש תלונה במקום הלימודים שלה כדי שמקום הלימודים ימצא פתרון מקומי, קל וברור.

הלה נויבך: לא צריך לעמוד פה בסטנדרט משפטי שהמוסדות מחפשים כל הזמן.

עודד פורר: זאת הערה נכונה.

הלה נויבך: בסוף זה מביא לפרשנות מצומצמת מאוד של החוק ופוגע בנפגעות.

הלה נויבך: הסנקציות יהיו בהתאם כי הם אומרים: טוב, אם לא עמדנו ברף הפלילי, אז ניתן לו סנקציה קטנה, נכתוב לו נזיפה קטנה והוא ימשיך בחייו כאילו לא קרה כלום.

הלה נויבך: צריך להפסיק עם המשפטיזציה של ההליכים האלה.

הלה נויבך: דבר נוסף שעלה ומתחבר גם לדברים שאמרה מאיה הוא פומביות ושקיפות.

הלה נויבך: אוניברסיטת תל אביב החלה בנוהג מבורך של פרסום כל פסקי הדין מבית הדין למשמעת באתר שלה.

הלה נויבך: הרבה גופים לא עושים את זה ואנחנו היינו מברכות אם כולם היו עושים את זה.

הלה נויבך: גם אוניברסיטת תל אביב וגם מוסדות אחרים, גם כשהם מפרסמים, הרבה פעמים הם לא מפרסמים את שם הפוגע.

הלה נויבך: הדבר הזה גם לא מאפשר לסטודנטיות או לסטודנטים לבחור שלא ללכת ללמוד אצל אותו מרצה, וחמור מכך, הוא מאפשר למרצים לעבור בין מוסדות.

הלה נויבך: בסדר, הוא נפלט מאוניברסיטה אחת, הוא ילך וילמד במכללה אחרת או באוניברסיטה אחרת, בלי שמישהי או מישהו יודע שיש נגדו תלונה או שהוא נמצא אשם או נמצא זכאי, אבל יש משהו בעברו.

הלה נויבך: הרבה פעמים יש איסור פרסום ובתי הדין קובעים שלא יפורסם שם הפוגע, וכך הנפגעות לא יודעות, הסטודנטים והסטודנטיות לא יודעים ואותו פוגע ממשיך ללמד כאילו כלום.

הלה נויבך: תודה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: גלי, לפני שאני אתן לך לדבר כי יש לי לא מעט שאלות על מוסדות שכפופים למשרד החינוך, אני חייב להזכיר את משרד התרבות והספורט.

עודד פורר: לא רק שלא טרחו לשלוח דיווח, הם לא טרחו אפילו לשלוח נציג לוועדה.

עודד פורר: אני מסתכל על מספר המוסדות שכפופים למשרד התרבות והספורט, שם אין שום בעיות.

עודד פורר: אפס.

עודד פורר: החל מסטודיו לאומנויות יורם לווינשטיין דרך בתי ספר שונים למשחק.

עודד פורר: זה פשוט לא לעניין.

עודד פורר: אני אציין את המוסדות שבאמת כנראה אין בהם הטרדה מינית בכלל.

עודד פורר: האקדמית גורדון – אפס; רימון, בית ספר למוזיקה – אין שם הטרדות מיניות, אפס תלונות; קריית הטכניון בחיפה - מרכז בית יעקב – לא שלחו פירוט בכלל; בית הספר לאומנות ותיאטרון הבובות חולון; בית ספר בן צבי ותיאטרון הספרייה – גם כאן אפס תלונות.

עודד פורר: גוטמן – בית ספר למשחק בנגב; האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים – יש תלונה אחת של שמועה על אפשרות של קשר רומנטי בין איש סגל לבין סטודנטית; האקדמית נתניה – 2 תלונות; המכללה האקדמית צפת – אפס; המכללה האקדמית לחינוך באר שבע – אפס; האקדמית תל אביב-יפו – אפס; המכללה הטכנולוגית באר שבע – אפס; המכללה הטכנולוגיות רופין – אפס; מרכז אקדמי למשפט ולעסקים – אפס תלונות עם 1,600 סטודנטים; אפשר להתחיל לשאול את גלי, שתתייחס לכל המרכזים בסמינרים למורים כמו מרכז החרדים להכשרה מקצועית – אני לא יודע אם הוא כפוף אליכם או לא.

עודד פורר: כל השלוחות של המכללה למינהל – אפס.

עודד פורר: אני אבקש את התייחסות מל"ג גם לעניין של המכללה למינהל, ומה עשיתם בנושא הזה כי הם כפופים אליכם.

עודד פורר: מכללת אמונה בירושלים – גם היא כפופה למל"ג; המכללה האקדמית להנדסה תל אביב-יפו – אפס.

עודד פורר: מכללת סכנין – 1,585 סטודנטים – אפס תלונות; מכללת נצרת עילית – אפס תלונות; מכללת תלפיות, המכללה האקדמית לחינוך – 3,000 סטודנטים, אפס תלונות; מנשר לאומנות – 300 סטודנטים, אפס תלונות; סלע, סטודיו לאומנות; סמינר אופקים – אפס תלונות; סמינר בית יעקב פתח תקווה – אפס; סמינר שרנסקי – אני אשמח לשמוע את ההתייחסות של משרד החינוך לסמינר שרנסקי – לא נערכה הסברה, התקיימו שיעורים בנושא השקפה, צניעות ומוסר.

עודד פורר: מצוין כי "לומדות במוסד בנות בלבד וכל התלמידות מחינוך חרדי אשר מעשים כנ"ל לא מצויים בעזרת ה'".

עודד פורר: אני אשמח לדעת מה משרד החינוך חושב על מוסדות חינוך שהשיבו בצורה כזאת, ומה אתם מתכננים לעשות איתם.

ד"ר גלי נהרי: צוהריים טובים, אני מאגף ההתמחות ותפיסה להוראה במינהל עובדי הוראה במשרד החינוך.

ד"ר גלי נהרי: זה בעצם המינהל שאחראי על הכשרת המורים ולכן גם על המוסדות שמכשירים את המורים.

ד"ר גלי נהרי: קודם כל, אני אצטרף לדוברות הקודמות לי.

ד"ר גלי נהרי: אני מסכימה ומצטרפת לאמירה שחשוב לנו לראות גם את פעולות ההסברה והמניעה שנעשות במוסדות וגם את התלונות.

ד"ר גלי נהרי: הבדיקה שלי, מדוחות שהוגשו ומהמקומות שבהם הוגשו תלונות, אני רואה שיש כ-40 מקרים שטופלו, גם של תלונות וגם של שמועות.

ד"ר גלי נהרי: זה משהו שחשוב לנו לראות שיש מגמה של עלייה בטיפול, גם בהסברה, גם בהסדרה של ההסברה ובמגוון צורות של הסברה.

ד"ר גלי נהרי: יש פה מגוון מאוד מאוד רחב גם שזה נכנס באופן סדיר באוריינטציה של עובדים חדשים, בכניסה של סטודנטיות וסטודנטים חדשים למוסדות, גם בפוסטרים, הפצה, לומדות ומדיה דיגיטלית, גם כנסים, ימי עיון וסיפורים אישיים.

ד"ר גלי נהרי: אני עוברת על הדוחות ורואה שברוב המוסדות נעשית פעולת הסברה משמעותית טובה.

ד"ר גלי נהרי: מבחינתנו זה לא מספיק ואנחנו רוצים להרחיב את זה, כמובן.

ד"ר גלי נהרי: אחת הפעולות שאנחנו עושות היא הקמה של פורום הממונות על מניעת הטרדה מינית במוסדות.

ד"ר גלי נהרי: אומנם כולן השתלמו ולמדו ויש את be safe באוניברסיטת תל אביב שכולן שותפות בו, אבל אנחנו חושבים שיש ייחודיות לתפקיד הממונה על החוק למניעת הטרדה מינית במוסדות להכשרת מורים.

ד"ר גלי נהרי: מעבר לנושא של הטיפול עצמו, אני רוצה שנזכור שאנחנו מוסדות להכשרת מורים, ואם נמצב את הממונה גם מההיבט החינוכי, הפדגוגי, שהיא יכולה לתת למורות לעתיד כלים לזהות את הנושא של ההטרדה המינית, הפגיעה המינית והטיפול הראשוני בנושא, זה ערך חשוב שחשוב לנו להוסיף למקום של הממונה בתוך המוסד.

ד"ר גלי נהרי: לכן, בקרוב יתחיל לפעול פורום של כל הממונות בהובלה של ד"ר לילי זמיר ממכללת דוד ילין.

ד"ר גלי נהרי: כבר נעשתה פנייה, כבר מתוכנן יום עיון משותף עם כולן כסוג של פתיחה לתהליך.

ד"ר גלי נהרי: חשוב לנו שהן תהיינה חלק מהתהליך ליצור איזשהו פורום של כל המוסדות להכשרת מורים, ובתוכו הממונות פועלות יחד.

ד"ר גלי נהרי: אני יודעת שתפקיד הממונה הוא תפקיד לא פשוט, המיצוב שלו בתוך המוסד האקדמי והאתגרים שהם מתמודדות איתם, הם לא פשוטים.

ד"ר גלי נהרי: חשוב לנו להיות גב עבורם ולייצר תמיכה וליווי לתוך כל העשייה שלהן.

יוראי להב-הרצנו: אפשר התייחסות לנתונים שהוצגו על ידי יושב-ראש הוועדה?

יוראי להב-הרצנו: אני מתרשם שאין בעיה של הטרדות מיניות בקמפוסים כי אין תלונות.

יוראי להב-הרצנו: ברופין אין תלונות; במכללה למינהל אין תלונות.

יוראי להב-הרצנו: יכול להיות שבאמת מדובר במרחבים בטוחים שלא נדרשת בהם כל העשייה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: יכול להיות שאתם צריכות לנתב את העשייה למקום אחר, אם באמת אין הטרדות מיניות.

יוראי להב-הרצנו: ואם את חושבת שהתמונה אחרת, תשתפי אותנו ותגידי איך נוצר מצב שבו יש עשרות אלפי סטודנטים בישראל ואפס תלונות.

יוראי להב-הרצנו: האם הבעיה היא באופן שבו אתן מכשירות את הממונות או בעובדה שהדברים לא מטופלים?

יוראי להב-הרצנו: יש פה בעיה.

עודד פורר: במקומות שציינתי שיש בהם אפס תלונות, בדרך כלל אין ממונות.

יוראי להב-הרצנו: יכול להיות שבאמת לא צריך כי אין תלונות.

ד"ר גלי נהרי: אני מתייחסת למוסדות להכשרת מורים, ואלה לא כל המוסדות האקדמיים מן הסתם.

ד"ר גלי נהרי: מדובר במכללות ובסמינרים, ותכף אני אתייחס לסמינרים.

ד"ר גלי נהרי: הסיפור של הגשת תלונה ופנייה הוא סיפור מאוד מאוד מורכב.

ד"ר גלי נהרי: מה שאנחנו יכולים לעשות זה ליצור סביבה שמעבירה מסר שמאמינים לך, שרוצים לשמוע ושיש לך כתובת לתלונה.

ד"ר גלי נהרי: אנחנו לא יכולים, כמובן, לחייב אף אחת להתלונן.

ד"ר גלי נהרי: מה שאנחנו עושים זה באמת לוודא שהממונות במוסדות האקדמיים יצרו את הסביבה הזאת ויאפשרו את זה.

ד"ר גלי נהרי: זה התהליך שאנחנו יכולים לעשות.

ד"ר גלי נהרי: מדוע בכל מקום ומקום יש תלונה או אין תלונה?

ד"ר גלי נהרי: זה לא משהו שאני יכולה להגיד.

ד"ר גלי נהרי: אני בהחלט יכולה להגיד שאנחנו רואים כיעד גם את זה שתהיינה תלונות.

ד"ר גלי נהרי: אנחנו מאמינות שאם יש מקרים של הטרדות מיניות, בוודאי אנחנו רוצים שהם יצופו ויוכלו לפנות לממונות.

עודד פורר: איך אתם פועלים מול הסמינרים?

עודד פורר: הרי אין פה מישהו שמופתע מהנתונים שמדווחים פה.

עודד פורר: הלוואי והיו פה נציגים ממשרד התרבות והספורט, והיו עונים על כל בתי הספר למשחק.

עודד פורר: אני חושב שזאת שערורייה ואני אגיד את זה שוב ושוב ושוב – העובדה שמשרד התרבות והספורט מתעלם מהחוק, מהתקנות, מהחובה שלו לעשות את זה.

עודד פורר: אני גם מבקש שיצא מכתב ליועצת המשפטית של משרד התרבות והספורט, עם העתק ליועץ המשפטי לממשלה ולשר התרבות והספורט.

עודד פורר: אני רוצה הסבר מדוע הם מתעלמים מהחובה החוקית שלהם לדיווחים האלה.

עודד פורר: כולל התייחסות שלהם בכתב לוועדה על המוסדות האלה.

עודד פורר: זה שנמצאת פה נציגה של משרד החינוך, לא אומר שהיא צריכה לקבל נזיפה על משרד התרבות והספורט.

עודד פורר: אתם אחראים על הסמינרים לחינוך; אתם רואים את המספרים; אתם רואים את הנתונים.

עודד פורר: אתם רואים תשובה, כמו התשובה שענה פה הסמינר.

עודד פורר: ברור לחלוטין שזאת תשובה שחיה בספרה אחרת מהחוק.

עודד פורר: צריך לשלוח איזה טופס, אז יאללה, שלחנו.

עודד פורר: אפילו הניסוח מצביע על הזלזול של כל המוסדות האלה בנושא הזה.

עודד פורר: איפה משרד החינוך בתמונה?

ד"ר גלי נהרי: אני רוצה להסביר ולהתייחס כי זה נושא מאוד רגיש ואנחנו מטפלים בו.

ד"ר גלי נהרי: חשוב לי לומר שזה תהליך.

ד"ר גלי נהרי: קודם כל, זה שיש ממונה – אני יודעת שזה מחויב לפי חוק – זה לא מובן מאליו.

ד"ר גלי נהרי: אני רואה גם התקדמות בזה שיש מישהי שמוגדרת כממונה.

ד"ר גלי נהרי: אני אגיד בכנות שזה דבר חשוב.

ד"ר גלי נהרי: בחלק מהמוסדות היא גם עברה הכשרה ובחלק לא.

ד"ר גלי נהרי: זה משהו שאנחנו מטפלים בו.

ד"ר גלי נהרי: דבר נוסף הוא פעולות הסברה.

ד"ר גלי נהרי: הם מאוד נזהרים ומאוד חוששים מלדבר על הדבר הזה בהגדרה, כפי שאנחנו מדברים עליו כאן, אבל אתם תראו בחלק מהדוחות שהם בהחלט כן מדברים על זה במסגרת שיעורי מוסר, השקפה וצניעות.

ד"ר גלי נהרי: הם מעלים את הנושא הזה.

ד"ר גלי נהרי: יש אצלנו שתי מפקחות שאחראיות על הסמינרים החרדים.

ד"ר גלי נהרי: קיימנו פגישה עם מרכז סיוע לנפגעות תקיפה מינית של נשים דתיות וחרדיות, ומתחיל שיח עם ועד רבנים.

ד"ר גלי נהרי: לשמחתי, אנחנו רואות שיש פתיחות בנושא להתחיל למצב את תפקיד הממונה שם בצורה אמיתית, שתהיה גם עם כלים והכשרה.

ד"ר גלי נהרי: חשוב לי לומר שאנחנו בתוך התהליך ואתה צודק שברמת התוצאות, הדוחות עדיין אפס.

ד"ר גלי נהרי: אני גם לא יודעת להעריך מתי נראה שבאמת יש תלונות, אבל חשוב לי לפחות שתהיה עשייה של הסברה אמיתית, ושתהיה שם מישהי שתדע לזהות, לתת מענה ולטפל במקרה הצורך.

ד"ר גלי נהרי: זה משהו שאנחנו לא מרפים ממנו ואנחנו מקדמים אותו.

ד"ר גלי נהרי: יש פתיחות והסמינרים כולם מנוהלים על ידי ועד רבנים שנמצא איתנו בשיח.

ד"ר גלי נהרי: אנחנו מאוד מתקדמים בנושא הזה ואני מקווה שגם נראה בסוף תוצאות.

יוראי להב-הרצנו: אני מוצא פער גדול בין מה שאת מציגה לבין הנתונים.

יוראי להב-הרצנו: התשובות של הסמינר, כפי שקרא אותן חבר הכנסת פורר, לא משקפות את מה שאת אומרת כלל וכלל.

יוראי להב-הרצנו: הם אומרים שאין בעיה, שלא ייתכן שתהיה בעיה, שהם לא מקיימים הדרכות ושהם מצפצפים על החוק.

יוראי להב-הרצנו: תסלחי לי, או שיש פער בהבנה שלי או שיש פער בהבנה שלך.

יוראי להב-הרצנו: אין אמצע בהקשר הזה כי התשובות מאוד שחור-לבן.

ד"ר גלי נהרי: קודם כל, אני אגיד שהדוחות האלה מתייחסים לתשע"ט ומאז עברנו תהליכים.

ד"ר גלי נהרי: שנית, יש הבחנה ואם תסתכלו על הדוחות של הסמינרים השונים, יש בהם רמות שונות.

ד"ר גלי נהרי: לא צריך בהכרח להתרשם מהמוצר הכתוב כי יש פה משנה זהירות שלהם.

ד"ר גלי נהרי: יש חשש מאוד גדול מתנועה ומשיח על הנושא.

ד"ר גלי נהרי: אנחנו עושים את זה בעדינות ובזהירות, מצד אחד מתוך מחויבות גדולה כדי לוודא שהחוק יתקיים בכל המוסדות האלה, ומצד שני, בשיתוף ובשיח שיהלום את אורח החיים שלהם.

ד"ר גלי נהרי: אנחנו חייבים לכבד גם את זה.

עודד פורר: בכל הכבוד, אני חייב לומר שהגישה התבוסתנית הזאת אל מול הסמינרים לא נראית לי.

עודד פורר: אני לא חושב שיכול לקום כאן מוסד שעושה דין לעצמו ומבחינתו החוק הוא המלצה בלבד.

עודד פורר: המוסדות האלה נהנים גם מתקצוב, גם מסיוע ובעצם סמוכים על שולחנו של משרד החינוך ושל משלם המסים הישראלי בדרכים כאלה ואחרות.

עודד פורר: לא יכול להיות שהם יעשו דין לעצמם.

עודד פורר: אגב, אלה לא רק הסמינרים אלא גם מוסדות אחרים.

עודד פורר: השאלה הבאה תהיה למל"ג על מוסדות כמו המכללה למינהל.

עודד פורר: מוסד גדול, מכובד, שמכשיר אלפי סטודנטים בכל שנה.

עודד פורר: פשוט אפס בכל הקמפוסים.

עודד פורר: הרי החוק הזה הוא לא משהו שנולד אתמול.

יוראי להב-הרצנו: הוא גם לא משהו שנתון לבחירה.

עודד פורר: הרעיון שלכם לקבל את זה לא מקובל עליי, אני חייב לומר.

עודד פורר: אני חושב שצריכה להיות פה איזושהי פעילות יותר אקטיבית, גם של השר אל מול המוסדות האלה.

עודד פורר: את השור הזה אנחנו נתפוס בקרניו.

עודד פורר: זה לא יהיה הדיון האחרון עד לשנה הבאה, כשתביאו את הדוח של תש"ף ונשכח מהנושא הזה.

עודד פורר: זה יחזור לפה ואתם חייבים לבוא עם איזשהו פתרון שאומר שתפעילו איזושהי סנקציה כשהם לא מבצעים את מה שהם מחויבים לו.

עודד פורר: את רוצה להוסיף משהו, גלי?

ד"ר גלי נהרי: לא.

ד"ר גלי נהרי: אני חושבת שנאמרו עיקרי הדברים.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אתי, מהמל"ג, בבקשה.

אתי נעים: אדוני היושב-ראש, רק תשומת לבך, יש להבחין בין המוסדות האקדמיים למוסדות הלא אקדמיים.

אתי נעים: המסלול האקדמי של המכללה למינהל דיווח על ארבע פניות; המרכז האקדמי רופין דיווח על על חמש פניות, כך שהם לא אלה שהגישו אפס תלונות.

אתי נעים: אנחנו כן מקבלים על עצמנו את הכלל שמי שבאופן עקבי מדווח על אפס תלונות, אנחנו רואים בזה דגל מאוד חשוב.

אתי נעים: אנחנו נקדם איזשהו מפגש איתם כדי לוודא את הסיבות לזה ולנסות לסייע.

עודד פורר: קודם כל, ראוי בהחלט וצריך לעשות דיפרנציאציה.

עודד פורר: לא שארבע או חמש תלונות זה מה שהייתי מצפה ממוסד בסדר גודל של המכללה למינהל, המסלול האקדמי.

עודד פורר: אבל גם מהמכללה למינהל יש התייחסות ספציפית של הלשכה המשפטית שכתבו לנו כך: "חמש שלוחות לפי חלוקה גיאוגרפית וכן שלוחה של המכללות החרדיות.

עודד פורר: בכל המוסדות האלה לומדים למעלה מ-2,100 סטודנטים בפיזור ארצי מהצפון ועד אילת.

עודד פורר: לכלל המוסדות יש אחראית אחת בלבד וכן אחראית מקומית בשלוחת חיפה.

עודד פורר: נוכח הנתון הבעייתי הזה ניתן להבין את היעדר התלונות והפניות בכל אחת מהשלוחות השונות, שבכל אחת מהן אפס תלונות ואפס פניות.

עודד פורר: לפי התקנות, בפיזור גיאוגרפי נרחב כזה צריך למנות מספר אחראיות כדי לאפשר נגישות של הסטודנטים לאחראית".

עודד פורר: הרי אין הכוונה שתשב אחראית בחיפה ותטפל בסטודנטית באילת או תגביר את המודעות בקמפוס בבאר שבע.

אתי נעים: צריך לדבר גם על נגישות תרבותית.

אתי נעים: אם יש אוכלוסייה ערבית, עדיף שהממונה תהיה - - -

עודד פורר: חד משמעית, חד משמעית.

עודד פורר: על אותו משקל של מה שאמרתי למשרד החינוך אני אומר גם לכם, אם אני יוצא מפה עם מה שהכי צועק לשמיים ממה שאני רואה בנתונים, זה דווקא לא הסיפורים על הטרדה מינית שטופלה לא מספיק טוב.

עודד פורר: זה סיפור אחד וצריך להגיד איך מטפלים.

עודד פורר: יש פה שורת מוסדות שהם פשוט שקופים.

עודד פורר: מה שקורה בתוך המוסד הזה שקוף למערכת.

עודד פורר: שם הבעיה ושם צריך להאיר עם פנס.

עודד פורר: האחריות היא שלכם.

אתי נעים: האחריות שלנו היא על המוסדות האקדמיים.

עודד פורר: כן, כן.

עודד פורר: מבחינתי את הממשלה.

עודד פורר: האחריות היא עלייך, האחריות היא על משרד החינוך, האחריות היא על משרד העבודה והרווחה, האחריות היא על משרד התרבות והספורט.

עודד פורר: כל משרד על המוסדות שתחת תחומו.

עודד פורר: זאת גם לא משימה בלתי אפשרית.

עודד פורר: אנחנו מבקשים בסך הכול דיווח שדרכו יעלו הפניות.

עודד פורר: אחד הדברים שקרה לאורך השנים היה שההתמקדות תמיד הייתה במקרים שדווחו.

עודד פורר: במקרים אלה היה דיון ולא תמיד ידעו האם הטיפול היה נכון או לא במקרים שדווחו.

עודד פורר: כך כל מי שלא דיווח – משרד התרבות והספורט, זה נהדר מבחינתו כי הוא לא מגיע לכאן.

עודד פורר: מבחינתו האירוע הזה בכלל לא קיים.

עודד פורר: אני אתייחס לזה בסיכום שלי.

עודד פורר: יש פה מישהו שביקש לדבר ולא נתתי לו?

עודד פורר: התאחדות הסטודנטים נמצאים איתנו?

עודד פורר: יולי, בבקשה.

יולי הלל: שלום, אני סגנית יושב-ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות הארצית.

יולי הלל: אני אדבר בשם הסטודנטיות כאן, כמובן.

יולי הלל: אני רוצה להתחיל בזה שהוצגו פה הרבה נתונים ונתונים זה דבר חשוב, אבל נתונים הם דבר שאנחנו מקבלים בדיעבד ומסתכלים אחורה.

יולי הלל: אנחנו מבינים מכל מי שדיברה פה שיש המון בעיות וצריך להתחיל לטפל בהן.

יולי הלל: צריך להסתכל קדימה ולראות איך אנחנו מקדמות את זה, כי בכל שנה יש מוסדות שמדווחים על אפס תלונות.

יולי הלל: אני מרגישה שאני קצת בלופ שלא נגמר.

יולי הלל: ברשותכם, אני רוצה להתחיל בסיפור ששלחתי גם לחברי הוועדה לפני כחודש.

יולי הלל: זהו סיפור של סטודנטית שלומדת בשנקר הנדסאים.

יולי הלל: היא התלוננה בתחילת השנה האקדמית לנציבה – יש גם נציב שהוא גבר, כשההנחיות אומרות שעדיף נשים, אבל נשים את זה בצד.

יולי הלל: היא התלוננה לנציבה, קיבלה ליווי ושלחה מכתב מאוד מפורט על כל מיני תופעות שהיא מרגישה בקמפוס, שגורמות לה לאי נוחות.

יולי הלל: אחד הסעיפים הכי בולטים בפנייה שלה הוא סעיף שמדבר על טכנאי מחשבים שעובד בקמפוס, והטריד אותה.

יולי הלל: יש לנו התכתבויות במיילים ואת כל המכתבים שהגישו לאותה נציבה, והנציבה לא טיפלה בפנייה שלה.

יולי הלל: היא אמרה לה: כן, נעביר את זה למנהל, נעביר את זה לנציב ונראה מה אפשר לעשות.

יולי הלל: עד היום הסטודנטית הזאת לא קיבלה תשובה.

יולי הלל: לפני כחודש נחשפנו למקרה מזעזע ושערורייתי בכל קנה מידה של טכנאי מחשבים מאותו מוסד, שמתקיימת נגדו או נגד עוד חברים במחלקה חקירה פלילית.

יולי הלל: אותם אנשים פרצו למחשבים של סטודנטיות, הוציאו מהמחשבים שלהן תמונות שלהן, סרטונים שלהן ועוד מידע והפיצו את הכול ברשת.

יולי הלל: הם הפיצו אותו בקבוצות טלגרם, העלו את זה לאתרי פורנו ובאמת, זה הדבר הכי מזעזע ששמעתי עליו במוסד להשכלה גבוהה בישראל.

יולי הלל: איך הסטודנטיות גילו את זה?

יולי הלל: הן גילו את זה דרך סטודנטית שחזרה מחקירה במחלקת הסייבר במשטרה, והיא זאת שהעלתה בכלל את הסיפור.

יולי הלל: ואז סטודנטיות נוספות התחילו להגיד: גם אותי זימנו לחקירה, גם אני אחת מאותן סטודנטיות.

יולי הלל: אנחנו יודעים שמדובר במאות סטודנטיות שהדבר הזה קרה להן.

יולי הלל: סטודנטית דתייה שדיברה איתי אמרה שלקחו את הפנים שלה ,הצמידו לה כל מיני דברים והציגו את זה באתר פורנו.

יולי הלל: היא מפחדת לדבר על זה עם ההורים שלה כי היא מפחדת שיעיפו אותה מהבית.

יולי הלל: נתונים זה דבר מאוד יפה, אבל בסוף צריך לזכור שמאחורי כל סיפור כזה עומדת אישה שהנזק שנגרם לה הוא נזק בלתי הפיך.

יולי הלל: הסיפור הזה רק ממחיש שאם הייתה התייחסות לתלונה של אותה סטודנטית באותה שנה – זה לא אותו סיפור, כביכול – אבל אם הנציבה הייתה עושה את התפקיד שלה כמו שצריך והמוסד היה מרים דגל אדום ויוצר תהליך מול אותו טכנאי, יכול להיות שלא היינו מגיעים למצב שבו יש היום 200 סטודנטיות שהתמונות שלהן מופצות ברשת ושהן מפחדות להגיע לקמפוס.

יולי הלל: זה קורה עכשיו, בסמסטר מקוון, כשכולן בזום.

יולי הלל: הן אומרות: פרצו לי למצלמה, פרצו לי לזה.

יולי הלל: פחדו לפתוח את המחשב.

יולי הלל: דיברתי עם סטודנטיות שבאמת לא יודעות איך הן ממשיכות את החיים שלהן בכלל.

יולי הלל: המוסד מוציא להן הודעות לקוניות שאומרות: צריך להמשיך בשגרת לימודים כרגיל כי יש לכן מבחני רישוי בעוד חודש.

יולי הלל: אתם מבינים את הניתוק שהוא בלתי נתפס בעיניי?

יולי הלל: יושבות פה נשים מוערכות, חכמות ואינטליגנטיות.

יולי הלל: אנחנו צריכות לשלב כולנו ידיים ולהבין איך אין מקרים כאלה.

יולי הלל: אין מקרים כאלה וכשהם קורים, הם מטופלים ביד כל כך חמורה, שאף אחד לא יעז לייצר איזושהי תחושה כזאת, בטח לא במוסד להשכלה גבוהה, בטח לא במוסד ציבורי במדינת ישראל.

יולי הלל: התופעה הזאת בחברה שלנו כל כך חמורה ואנחנו צריכות להיות כולנו על הבריקדות.

יולי הלל: אני מרגישה שיש פה דיון שאומרים בו: איזה יופי, איך השתפרנו משנה לשנה.

יולי הלל: זה לא מעניין.

יולי הלל: אחד הדברים הוא שאין שום גוף אחראי, אין מישהו שאומר:

יולי הלל: אני אחראי על ההטרדות המיניות בהשכלה הגבוהה.

יולי הלל: כל משרד מתנהל בפני עצמו.

יולי הלל: אין אכיפה.

יולי הלל: דיברה פה הנציגה של מל"ג – אין באמת שום כלים מול מוסד שלא עומד בחוק, שלא מטפל בפניות.

יולי הלל: אין שום כלים.

יולי הלל: אם הייתה לפחות שקיפות, הדבר הזה היה יוצא לציבור והציבור בעצמו היה יכול להתעסק בזה, להוציא את זה תקשורתית.

יולי הלל: אפשר היה לדבר על המוסד עצמו ואולי זה מה שהיה מטריד את המוסד כי הוא לא היה רוצה להצטייר כמוסד כזה או אחר.

יולי הלל: או להגיד: במוסד שלי לא יהיו מרצים כאלה.

יולי הלל: אבל גם אין שקיפות, גם בתי הדין לא שקופים, יש מקומות שבהם הנשיא הוא בית הדין, אז הנשיא שופט אנשים שעובדים אצלו.

יולי הלל: המחסור בליווי של גורם מקצועי – כל אחת עושה הכשרה איפשהו, ולא ברור מי אחראי על זה.

יולי הלל: למה הכשרה לא מתעדכנת משנה לשנה?

יולי הלל: כל הגוף של הנציבות בקמפוסים, באמת זה תפקיד קריטי וחשוב.

יולי הלל: אנחנו לא חושבות שצריכה להיות אחת, אלא צריך להיות גוף נציבות וצריך להיות שם גם תהליך פסיכולוגי, רגשי.

יולי הלל: ליווי של אותה סטודנטית לא רק בפן המשמעתי, אלא איזושהי חבילה עוטפת של זה.

יולי הלל: הנציבות היום עושות את זה על תפקיד והן לא מקבלות על זה שכר.

יולי הלל: בחלק מהמקומות אין להן תקציב.

יולי הלל: הן אומרות לנו: אני רוצה לעשות, אבל אין לי והמוסד לא מאפשר לי.

יולי הלל: לפעמים הן הולכות לקושש כספים מאגודת הסטודנטים כדי לעשות איזושהי פעילות בתוך הקמפוס וזה לא לעניין.

יולי הלל: אלה דברים שאפשר לעשות עכשיו, גם בדיווחים.

יולי הלל: אני מבקשת לדעת כמה מוסד להשכלה גבוהה משקיע בטיפול במניעת הטרדות מיניות בקמפוס.

יולי הלל: לא רק להגיד: עשינו הרצאה ויום עיון.

יולי הלל: זה לא הדבר.

יולי הלל: אני מבקשת להוסיף את זה לדיווחים ולדווח מי בית הדין, מי יושב בבית הדין, מי האנשים, מה קורה שם בתהליכים.

יולי הלל: אומרים לנו שבשנת תשע"ט נפתחה תלונה והיא בתהליך.

יולי הלל: בשנת תש"ף מדווחים על תלונות חדשות, אבל מה קרה עם התלונה הקודמת?

יולי הלל: אף אחד לא יודע והכול נשאר בתוך הבית.

יולי הלל: הכול סגור.

יולי הלל: בנינו תוכנית שלמה ומפורטת ושלחנו אותה לכל חברי הוועדה.

יולי הלל: אני חושבת שאנחנו צריכים להסתכל עכשיו קדימה.

יולי הלל: הוועדה הזאת צריכה להמשיך ולהתכנס, ואני מרגישה שהיא המנוע לדבר הזה בגלל שכל כך הרבה גורמים מתעסקים בזה ובאמת רוצים לעשות טוב.

יולי הלל: בואו נתכנס, בואו נחשוב איך מרחיבים את גוף הנציבות, איך מייעדים להן שכר, איך מייעדים להן תקציב.

יולי הלל: איך עושים פעולות הרבה יותר משמעותיות.

יולי הלל: איך מגבירים את האכיפה של המוסדות.

יולי הלל: לא יכול להיות שמוסד כמו מל"ג לא לוקח אחריות ולא אוכף מוסדות שלא עושים דבר.

יולי הלל: באמת, זה לא נתפס.

יולי הלל: שחוזרים על ההכשרות בכל שנה.

יולי הלל: צריך לרענן אותן, לעשות אותן רלוונטיות.

יולי הלל: להעלות את אותם נושאים שקורים בקמפוסים ולא לפחד לדבר על זה.

יולי הלל: להעלות את הנושא, לקיים על זה דיונים ולעשות את זה מהר, כי זה באמת בלתי נתפס שבכל שנה אנחנו מתכנסים בוועדה הזאת, מסתכלים אחורה, אומרים שיש אפס דיווחים, אין פיקוח וממשיכים כרגיל.

יולי הלל: בכל שנה מגיעה נציגה ואומרת שהגרף עלה קצת.

יולי הלל: אני באמת מבקשת בכל לשון של בקשה, וחבל שאין פה עוד חברות כנסת שיושבות בוועדה הזאת ולא הגיעו לדיון החשוב הזה.

יולי הלל: אני יודעת שהנושא לא כל כך פופולרי ואולי הוא לא תופס את הכותרות הכי יפות בתקשורת.

יולי הלל: אני מצפה מכל חברות הכנסת בוועדה לקחת את הנושא הזה בשתי ידיים, להתעסק בו פעם אחת ולתמיד, לשנות את החוק, אם צריך, לשנות את התקנות, להרחיב את התקנות להשכלה גבוהה.

יולי הלל: אני באמת מדברת בשם סטודנטיות ובשם סטודנטים.

יולי הלל: ההשכלה הגבוהה היא הדגל של החברה הישראלית.

יולי הלל: זה המקום לקדם שוויון, לקדם ערכים.

יולי הלל: אנחנו רוצות להגיע לקמפוס ולהרגיש בטוחות.

יולי הלל: אנחנו רוצות להרגיש שזה מגדלור לכל החברה הישראלית.

יולי הלל: תודה רבה לוועדה, חבר הכנסת פורר.

עודד פורר: תודה רבה, אני רוצה לסכם את הדיון.

עודד פורר: שמענו את הדיווחים של המשרדים השונים, של הגופים השונים הרלוונטיים לטובת הדיווח.

עודד פורר: לצערי, אנחנו מגלים שונות מאוד מאוד גדולה גם בין המוסדות השונים וגם בין משרדי הממשלה השונים שאמורים לפקח עליהם.

עודד פורר: במאמר מוסגר, לפני הסיכום, יולי, את לא שלחת לוועדה ואף אחד מאיתנו לא קיבל שום תוכנית.

עודד פורר: אם יש תוכנית של התאחדות הסטודנטים, נשמח לראות אותה.

עודד פורר: אנא תשלחי.

עודד פורר: אני אומר את זה כי אני מבקש לעדכן את הטפסים כך שבטופס יופיע פירוט התקציב שהשקיע כל מוסד בנושא – כמה תקציב הושקע לטובת הטרדות מיניות בכל מוסד.

עודד פורר: בנוסף, עדכון תלונות – כמה תלונות נשארו פתוחות משנים קודמות וכמה תלונות נסגרו בכל שנה.

עודד פורר: זה קשור לכך שתלונה נמשכת משנה לשנה ואנחנו לא יודעים מה עולה בגורלה.

עודד פורר: בנוסף, הדוחות צריכים להינתן עם השוואה שנתית לפחות ברמה המספרית, איפה אנחנו נמצאים בהשוואה לשנים קודמות.

עודד פורר: לגבי העניין עצמו, ראשית, הוועדה רואה בחומרה את העובדה שמשרדי ממשלה, כמו משרד התרבות והספורט, מתעלמים מהחובה החוקית שלהם לפעול למניעת הטרדות מיניות.

עודד פורר: בעניין הזה אני אוציא מכתב גם ליועץ המשפטי של המשרד עם העתק ליועץ המשפטי לממשלה ולשר.

עודד פורר: ההתעלמות של ועד ראשי המכללות – גם היא מדליקה נורה אדומה לגבי יחס במוסדות האלה לנושא ההטרדות המיניות.

עודד פורר: אני מבין שזאת לא הפעם הראשונה שהם לא מופיעים בוועדה.

עודד פורר: גם ברמת הדיווחים אנחנו רואים את הדיווחים שמגיעים מהמוסדות שהם אחראים עליהם, וזה אומר טעם לפגם.

עודד פורר: אנחנו בהחלט ניתן לזה ביטוי ציבורי.

עודד פורר: המוסדות האלה יודעים לבוא אל הציבור ולהגיד לו: אנחנו רוצים לתת לך שירות, בוא תרכוש השכלה גבוהה אצלנו.

עודד פורר: הציבור צריך לדעת מה היחס של המוסדות האלה לנושא ההטרדות המיניות, מניעתן והטיפול בהן.

עודד פורר: השינוי המשמעותי שאני קורא למוסדות לעשות, וגם למשרדים, הוא באמירה שהמתלוננות והמתלוננים הם לא האויב.

עודד פורר: ההפך.

עודד פורר: הם אלה שלהם אתם צריכים לתת שירות; הם אלה שבהם אתם צריכים לתמוך.

עודד פורר: בהקשר הזה, אני מקבל את ההערה שנאמרה פה קודם, שלא תמיד הפתרונות שאנחנו מחפשים הם בהכרח פתרונות משפטיים בפן הפלילי.

עודד פורר: פעמים רבות, פתרון יכול להיות התייחסותי ברמה של מי נכנס לכיתה ומי לא, הוא ברמה של איזו סנקציה משמעתית מפעילים על פוגע כזה או אחר, וגם בתמיכה הרגשית שצריכים או צריכות סטודנטיות.

עודד פורר: צריך לתת גם לזה ביטוי בדוח.

עודד פורר: אני לא יודע להגיד איזה, אבל כן מעניין לדעת איזה טיפול נתן כל מוסד לנפגעת.

עודד פורר: האם הנפגעת קיבלה איזושהי התייחסות מיוחדת.

עודד פורר: אנחנו נוציא מכתב לשר החינוך בנושא הסמינרים שהוא אחראי עליהם ועל כל המוסדות, עם פירוט המוסדות שדיווחו אפס.

עודד פורר: מוסד שדיווח אפס או אחד, הוא מוסד שיופיע במכתבים שאני אוציא לשרים הרלוונטיים – שר החינוך, שר העבודה, שר התרבות והספורט.

עודד פורר: היעד שלנו הוא לשנות את תפיסת העולם במוסדות האלה, ואת ההבנה שבסוף הדוח הזה הוא כלי לטובתם.

עודד פורר: מוסד שמטפל ומונע הטרדות מיניות בשטחו, הוא מוסד טוב יותר, הוא מוסד שלסטודנטים יותר טוב ללמוד שם.

עודד פורר: מוסד שמטאטא את הדברים מתחת לשולחן, זה לא מקום שמישהו מאיתנו היה שולח אליו את הילדים שלו.

עודד פורר: תודה, הישיבה נעולה.