ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 33, 2020-07-27 12:45

דוד ביטן: אני פותח את הישיבה.

דוד ביטן: הנושא: הצעה לדיון מהיר בנושא מתן הקלות בקבלה לעבודה בבתי החולים לעשרות אחיות עולות מצרפת.

דוד ביטן: זה לא עניין של מתן הקלות.

דוד ביטן: שיקלטו אותן.

דוד ביטן: הוועדה קיימה בשבוע שעבר דיון בנושא הכרה, שקילה ורישוי תארים אקדמיים של העולים החדשים לתושבים חוזרים.

דוד ביטן: בדיון זה תוארה הסחבת והביורוקרטיה שקיימים בנושא ההכרה והרישוי במקצועות הרפואה וההנדסה שמדינת ישראל כה צריכה עובדים אלה.

דוד ביטן: מגישי ההצעה ציינו את הקשיים הביורוקרטיים הכבדים השוללים את קבלתן לעבודה של עשרות אחיות עולות מצרפת בעלות הכשרה, העומדות בתקנים המחמירים של האיחוד האירופי.

דוד ביטן: במדינת ישראל קיים מחסור באחיות.

דוד ביטן: תוספת אחיות למצבת כוח-האדם בבתי החולים תוכל לסייע לקליטה מיטבית שלהן ושל משפחותיהן בארץ ותקל על העומסים הכבדים בבתי החולים.

דוד ביטן: עצם ההכרה וההקלה בביורוקרטיה תגרום לעידוד עלייה של אחיות נוספות ומשפחותיהן בישראל.

דוד ביטן: חשוב לזכור שכל עשייה בנושא צריכה להתבצע תוך שמירה קפדנית על איכות הרפואה בישראל והעוסקים בה.

דוד ביטן: ב-26 בפברואר 2020 הוגש בג"ץ על ידי עמותת קעליטה נגד משרד הבריאות בנושא אחיות מצרפת.

דוד ביטן: בג"ץ דחה על הסף את דיוני עמותת קעליטה בנושא אחיות בצרפת.

<< אורח >> אריאל קנדל: אני משכתי את זה.

<< אורח >> אריאל קנדל: לא דחו.

דוד ביטן: אז עכשיו יבואו האחיות, יגידו, הנה בג"ץ לא רוצה, אז מה עכשיו?

<< אורח >> אריאל קנדל: החזירו אותי לשר הבריאות דאז, הרב ליצמן, שהוא כבר לא שר הבריאות.

<< אורח >> אריאל קנדל: אנחנו נדבר עכשיו על זה.

דוד ביטן: הכרת האחיות מחו"ל לא מייחדת רק את האחיות מצרפת.

דוד ביטן: גם אחיות מארצות הברית נתקלות בבעיות דומות.

דוד ביטן: אני מבין, יש לשכת רואי החשבון, לשכת המהנדסים, אבל אחיות?

דוד ביטן: לא ידעתי שיש דבר כזה.

דוד ביטן: הגזמתם הפעם.

דוד ביטן: אם היא עבדה, סתם דוגמא, עשר שנים כאחות בבית חולים בפאריז, אז היא צריכה לעבור קורס?

דוד ביטן: היום תשלחי אותי לקורס במשפטים, אני לא עובר את הבחינה.

דוד ביטן: זה לא רציני הדברים האלה.

דוד ביטן: אתם נתפסים בחוק?

דוד ביטן: מדובר בלמידה מקוונת.

דוד ביטן: לאחר מבחן רישוי ממשלתי ניתן רישיון זמני לשנה ולאחר מכן רישיון קבוע.

דוד ביטן: רישוי והכרה באחיות מחו"ל מתבצע באגף ייעודי לכך במשרד הבריאות, מינהל הסיעוד בראשות ד"ר שושי גולדברג.

דוד ביטן: מדור באגף נפרד לאגף רישוי מקצועות רפואיים.

דוד ביטן: אנחנו מבינים שאחיות זה ארגון רציני.

דוד ביטן: זה כמו ארגון המורים.

דוד ביטן: שר החינוך זה ארגון המורים, אז פה אותו דבר, שר הבריאות תלוי בכם.

דוד ביטן: אם אתן לא רוצות, אז לא יגיעו, אבל עדיין יש לכם איזושהי אחריות לאומית.

דוד ביטן: בשנת 2018 הוגשו 93 בקשות לפתיחת תיקים, 10 נדחו.

דוד ביטן: בשנת 2019 הוגשו 110 בקשות לפתיחת תיקים, 15 נדחו.

דוד ביטן: בשנת 2020 הוגשו 24 בקשות לפתיחת תיקים, ארבע נדחו.

דוד ביטן: בשנת 2018 - 105 קיבלו היתר עיסוק.

דוד ביטן: בשנת 2019 - 124 קיבלו היתר עיסוק.

דוד ביטן: בשנת 2020 - 79 קיבלו היתר עיסוק.

דוד ביטן: היתרי עיסוק ניתנים גם על בסיס פתיחת תיק בשנה קודמת.

דוד ביטן: זמן ממוצע לטיפול בקשות - 34 יום.

דוד ביטן: לפי הנתונים שהגיעו, בשנים 2019-2010 הגיעו 1,954 אחיות ואחים לפי הפילוח הבא: ארצות דוברות אנגלית - 306, ארצות דוברות צרפתית - 106, ארצות דוברות ספרדית - 63, ארצות דוברות רוסית - 1,416, אמהרית - 5.

דוד ביטן: יש כאלה שלמדו אחיות באתיופיה?

קריאה: כן.

דוד ביטן: מעניין.

דוד ביטן: 58 אחיות במדינות אחרות.

דוד ביטן: בשנת 2019 פנו 270 אחים ואחיות, מתוכם 212 ממדינות דוברות רוסית.

דוד ביטן: מדינות דוברות אנגלית - 37 וצרפתית - 7.

דוד ביטן: אולי הירידה במספר האחיות ממדינות דוברות אנגלית וצרפתית מעידה על מגמה מסוימת, שלאור נתונים אלה לא מעוניינות יותר להגיע לישראל בגלל הקשיים הביורוקרטיים.

דוד ביטן: בבקשה, חברי הכנסת.

מיכל וונש: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שאולי אני אענה לך על חלק מהשאלות.

מיכל וונש: לפי מה שאני מבינה, אנחנו שוב בזום-אאוט.

מיכל וונש: אני אמנם הצטרפתי לדיון שנוגע לאחיות הצרפתיות אבל אני חושבת שיש לנו עוד פעם בעיה מערכתית, ואתה מומחה להסרת חסמים מערכתיים.

מיכל וונש: אני מחזיקה בידי וגם יש איתנו מי שמייצגת עולות דוברות אנגלית.

מיכל וונש: יש כבר 750 כאלה שעלו ארצה, דוברות אנגלית.

מיכל וונש: יש חסמים מאוד משמעותיים לעלייתן של אחיות ארצה.

מיכל וונש: כמובן שאנחנו יוצאי נפסדים.

מיכל וונש: דרך "נפש בנפש", רק כדי לדעת, עלו 200 אחיות מקנדה בשנים האחרונות.

מיכל וונש: כשאנחנו חושבים על הנתונים ועל מה שחסר, חלק גדול מהן השתלב דווקא במערך הבריאות הישראלי.

מיכל וונש: הנושא שאנחנו מדברים עליו שוב ושוב בוועדה הזאת, בטח ובטח בעת הזו שאנחנו צופים את גל העלייה ואת אתגרי הקורונה זה הסרת חסמים.

דוד ביטן: חברת הכנסת וונש, מה הטענה?

דוד ביטן: לפי מה שאני רואה, רוב הבקשות אושרו.

מיכל וונש: אז קודם כל זה לא נכון.

מיכל וונש: אני אומר לך איך שזה קורה.

מיכל וונש: הבעיה היא בעיה מנגנונית.

מיכל וונש: פונות אחת-אחת, אין שקיפות של מה הם הכללים לגבי כולן ואין הנגשה של המידע ואין תהליכים ראויים, שעל זה אנחנו מדברים כל הזמן בהסרת החסמים.

מיכל וונש: זאת האחריות שלנו.

מיכל וונש: אנחנו רואים את זה בכל מיני הקשרים.

מיכל וונש: כשאנחנו מגישים מקרה-מקרה, זה גם לא יעיל, זה גם מרחיק אנשים, זה גם לא מאפשר את הוודאות שאנשים צריכים לעשות, בטח כשהם עומדים להגר, ויש כל מיני נושאים נוספים - - -

דוד ביטן: הטענה שלך שאין שקיפות?

דוד ביטן: זה לא טענה.

מיכל וונש: לא.

דוד ביטן: אתם טוענים לגבי הביורוקרטיה, לגבי הקורס שהם צריכים לעבור.

מיכל וונש: נכון.

דוד ביטן: לגבי אלה שנדחו, הנימוקים לא מספיק טובים?

מיכל וונש: קודם כל יש נושא שנגענו בו, זה גם נושא של ההכרה בתארים השונים, כיוון שיש לפעמים הכשרות שונות שלא מוכרים בארץ.

מיכל וונש: זה אתגר מספר אחד.

מיכל וונש: הדבר הנוסף שאני מכירה אותו זה הנושא של רישיון זמני.

מיכל וונש: נותנם איזשהו רישיון זמני שהן חייבות לעבוד תחתיו ורק ככה הן יכולות בעצם לגשת לקורס על בסיס כל מיני נתונים נוספים.

מיכל וונש: חוסר ההגינות פה הוא ממש פגיעה בחופש העיסוק, גם הוודאות שלהן, גם שכר שזה בא שוב לידי ביטוי וגם כמובן הפסד גדול למערכת, כי במקום שאחות עם ותק מקצועי וידע בתחום ספציפי תוכל להשתלב בעבודה, אז היא צריכה להתעכב שנה ויכול מאוד להיות שהיא גם לא באה.

מיכל וונש: הדבר הנוסף זה אחיות מומחיות שנדון כבר כמה פעמים.

דוד ביטן: מה זה אחיות מומחיות?

מיכל וונש: המערכת בישראל כרגע זה פחות לצרפתיות, יותר מצפון אמריקה.

מיכל וונש: המערכת בארץ לא ערוכה לקבל אותן.

מיכל וונש: הם לא מכירים בהכשרה שלהן ולכן היא צריכה לעבור את כל השלבים.

דוד ביטן: אין בישראל מושג כזה?

מיכל וונש: אין, ולכן היא צריכה לעבור בעצם את כל השלבים.

דוד ביטן: אם אין מושג כזה בישראל, לא יכולים לקלוט אותן כמומחיות, קולטים אותן כאחיות.

מיכל וונש: לא, אבל צריך לדעת מה הוא הניסיון שלהן.

מיכל וונש: כשדיברנו על החסם של הכרה בתארים, אמרנו, לא יכול להיות שבגלל שאין בארץ הכשרה מסוימת, אז לא נכיר בה כאילו היא לא קיימת, כי היא קיימת.

דוד ביטן: לעניין המשכורת את מדברת?

מיכל וונש: זה הכול.

דוד ביטן: אין בישראל אחות מומחית בבית חולים, אז איך יקלטו אותה?

מיכל וונש: שושי תיגע בחסם הזה.

מיכל וונש: בעצם אנחנו צריכים בנושא הזה לפעול ולהבין איפה הם החסמים באופן כללי, גם לאחיות העולות החדשות מצרפת וגם מרחבי העולם, כי מי שיוצא נפסד זו מערכת הבריאות הישראלית.

דוד ביטן: טייב.

יוסף טייב: אתה רואה את הנתונים שהוגשו.

יוסף טייב: יש עוד מאות אחיות בצרפת שפשוט כבר לא מגישות בגלל הביורוקרטיה, בגלל הסחבת.

יוסף טייב: אני קיבלתי פניה של אחות, אני אתן לך את השם שלה כדי שהדברים יהיו מאומתים, אליזבט רנסיה.

שלומית אבינח: לא להגיד את השם.

יוסף טייב: היא ביקשה ממני להגיד את השם שלה.

דוד ביטן: אני לא מבין את זה עדיין.

דוד ביטן: בא אדם, מגיש בקשה.

דוד ביטן: תאר לי את הסחבת.

יוסף טייב: המבחנים, עלות המבחנים, התרגום של אותם דברים.

דוד ביטן: בגלל תרגום של 200 שקל היא לא רוצה להיות אחות?

יוסף טייב: זה 400 שקל ועוד 1,800 שקל.

יוסף טייב: אתה יודע בדיוק מה העלות ומה ההחזר שכירות, ודיברנו על זה בשבוע שעבר שהוא מינימלי.

יוסף טייב: גם הניסיון לצורך העניין בבית חולים בצרפת, והיא באה לפה ורוצה לעבוד בבית חולים, נותנים לה לעבוד לצורך העניין רק בקופות החולים.

יוסף טייב: אנחנו מדברים על שמונה שנים של בן אדם שהגיע לארץ ולא מצליח לעבוד בתחום.

דוד ביטן: אבל אולי הוא מאלה שנדחו.

דוד ביטן: כן.

אופיר סופר: קודם כל תודה רבה על הדיון.

אופיר סופר: אני אגיד שבעיניי זה דיון חשוב ואני חושב שהטיימינג הוא טיימינג מצוין כי חסרים אחיות ואנחנו צריכים את זה כרגע פה במדינת ישראל.

אופיר סופר: אני אעשה את העסק מאוד פשוט.

אופיר סופר: אחיות צריכות להיבחן, אחיות שהן תפקדו ועבדו בצרפת למעלה מחמש שנים.

אופיר סופר: יש להן ניסיון.

אופיר סופר: הרפואה בישראל כל כך שונה מהרפואה בצרפת?

אופיר סופר: נפגשתי בשבועיים האחרונים עם אחת הדמויות היותר בכירות במערכת הבריאות.

אופיר סופר: הוא אמר לי חד משמעית, הכול פוליטיקה.

אופיר סופר: הוא לא מצליח להבין.

דוד ביטן: מי אמר לך את זה?

אופיר סופר: אני לא יכול להגיד.

אופיר סופר: אני מסנן את המילים שהוא אמר.

אופיר סופר: אני אגיד בצורה פשוטה, אין פה שום דבר ענייני בזה שאחיות שעבדו בצרפת חמש שנים ושהן יכולות לעבוד בכל האיחוד האירופי ובקנדה, לא יכולות לעבוד בישראל.

דוד ביטן: על זה אין ויכוח.

אופיר סופר: אין שום דבר ולכן כל ההסבר לא צריך להיות אצלנו, אצל חברי הכנסת.

אופיר סופר: אנחנו לא רופאים, לא אחיות.

אופיר סופר: אני טוען לחוסר ענייניות.

דוד ביטן: אתם אומרים טענה ראשונה, שלא יכול להיות שאחיות שהגיעו מהארצות המפותחות, שעובדות בכל תקן שהוא, לא יתחילו לעבוד מייד בישראל.

אופיר סופר: כן.

דוד ביטן: לפחות ניסיון.

דוד ביטן: יכולים לעבוד חצי שנה ולראות איך הן.

דוד ביטן: אין שום בעיה.

דוד ביטן: לא חייבים לעשות קורס.

דוד ביטן: זו טענה ראשונה.

דוד ביטן: טענה שנייה, שיש בעיה של ביורוקרטיה שגורמת להן להתייאש מהעניין.

דוד ביטן: טענה שלישית, של האחיות המומחיות, נכון?

מיכל וונש: כן.

דוד ביטן: עכשיו נעבור אליכן.

דוד ביטן: למה אתן לא מקבלות מישהי שלמדה בצרפת ועבדה?

דוד ביטן: מילא, אם היא לא עבדה בכלל, את צודקת.

דוד ביטן: אם מישהו לא עשה אישור עבודה וסתם גמר תואר וישב בבית עשר שנים, אז ברור שהוא צריך איזה ריענון, אני לא מתווכח על זה, אבל כאלה שעבדו, מה הסיפור?

דוד ביטן: אני לא מבין.

סימה אזולאי: אני חייבת ברשותך להגיד משפט מקדים.

סימה אזולאי: אחות מוסמכת בישראל בעצם לומדת להיות במתאר טיפולי, ילדים, פסיכיאטריה.

סימה אזולאי: יש בעולם מגוון של תוכניות של אחות מוסמכת, באמת מגוון עצום לפעמים באותה מדינה.

סימה אזולאי: אנחנו מטפלים בלמעלה מ-50 מדינות בעולם.

סימה אזולאי: יש מגוון תוכניות הכשרה של אחיות מוסמכות.

דוד ביטן: מה זה מגוון?

סימה אזולאי: מגוון של תוכניות, למשל, אפילו אם אני אתייחס לתוכנית של צרפת, לא כל האחיות למדו פסיכיאטריה.

סימה אזולאי: כיוון שבישראל האחות שלנו, האחות המוסמכת לומדת את כל התחומים האלה כחובה, יש מה שאנחנו קוראים תוכנית ליבה.

סימה אזולאי: אנחנו מחייבים אותה בעצם להכיר את כל תחומי הידע כדי שהיא תוכל להיות בכל מתאר.

דוד ביטן: בכל מחלקה.

סימה אזולאי: כן, בכל המתאר הטיפולי.

דוד ביטן: תנו לה אישור לעבוד ותחייבו אותה בקורסים.

דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?

סימה אזולאי: אין לנו בעיה, אנחנו מכירים את התוכניות האלה של האחיות מצרפת.

סימה אזולאי: בגלל שהם עולים חדשים, אנחנו לא מכירים אחד לאחד.

סימה אזולאי: ב-80% אפילו אם אנחנו רואים שהתכנים נלמדו, אנחנו מכירים.

סימה אזולאי: למה זה חשוב?

סימה אזולאי: כי בעצם אנחנו רוצים לשמור על בטיחות הציבור, על הנושא של טיפול שאנחנו חושבים שהוא ראוי.

סימה אזולאי: אין לנו בעיה, אנחנו מכירים ב-80%.

דוד ביטן: יש כאלה שלמדו 60%?

סימה אזולאי: כן.

דוד ביטן: באיזה מדינה?

סימה אזולאי: בכל מיני מדינות העולם.

אופיר סופר: את יכולה להתייחס ספציפית לצרפת?

מיכל וונש: כרגע אנחנו מדברים על צרפת.

מיכל וונש: הייתי מוסיפה ארצות וקנדה כדי שנתמקד.

מיכל וונש: מדינות מערביות.

דוד ביטן: יש לכם בדחיות כאלה שלמדו בצרפת, ארצות הברית, אנגליה, בלגיה?

רינה שימונוב: יש כאלה שנדחו כי לא היה להם את המסמכים המתאימים, זאת אומרת שלא היה להם תעודת גמר של לימודים.

דוד ביטן: לא סיימו ללמוד.

רינה שימונוב: או לא סיימו ללמוד.

דוד ביטן: הם לא המציאו את זה או שהמציאו את זה אחר כך?

רינה שימונוב: יש להם אפשרות להמציא את הנתונים אחר כך ולהוסיף את מה שחסר להם.

רינה שימונוב: יש אנשים שלא הביאו את כל המסמכים הנדרשים להכרה הבסיסית, אז הם נדחים.

רינה שימונוב: יש אנשים שסיימו לימודים לפני 30 שנה ולא עבדו יום אחד, אז גם הם נדחים.

מיכל וונש: לא נראה לי שאנחנו מדברים על המקרים שאתן מתארות אותן.

אופיר סופר: גברת אזולאי, אחות שעבדה בפאריז חמש שנים, מגיעה לארץ, היא צריכה להיבחן?

סימה אזולאי: כן.

אופיר סופר: אני אקח את אחד ממשרדי עורכי הדין הכי טובים שיש בארץ, אני אתן לו מחר לעבור בחינות לשכה, את חושבת שהוא יעבור את זה בקלות?

סימה אזולאי: אני לא יודעת לגבי - - -

אופיר סופר: אני מבקש שאחות שעבדה חמש שנים בפאריז, שיכולה לעבוד בכל האיחוד האירופי ובקנדה, תעבוד גם בישראל.

אופיר סופר: יש בזה גם ציונות, יש בזה גם קליטת עלייה ויש בזה גם סיוע למשבר הקורונה.

אופיר סופר: עומדת מולי אחת הדמויות הבכירות במערכת הבריאות, שהתפתחה מלמטה, לא הונחתה מלמעלה, אומרת לי, הכול קשקוש.

אופיר סופר: אני לא מצליח להבין למה יש התנגדות.

אופיר סופר: אני מתאפק מלחשוף את המילים שהיא אמרה.

אופיר סופר: אתם לא מצליחים לנמק מבחינה עניינית למה כשיש עכשיו משבר ומחפשים אחיות בנרות, אתם לא מצליחים להכניס אותן.

דוד ביטן: לגבי אוקראינה, מה המצב שם?

סימה אזולאי: אותו דבר.

סימה אזולאי: אנחנו מסתכלים על כל תוכנית לימודים, ורינה היא כאן אחראית על הנושא הזה.

סימה אזולאי: אם יש מישהו שצריך לעשות השלמה, אנחנו דואגים לו להשלמה פרטנית.

דוד ביטן: תנו לו את ההשלמה כשהוא כבר עובד.

דוד ביטן: תנו לו לעבוד ותגידו לו, אתה חייב לעשות קורס א', קורס ג'.

דוד ביטן: אם הוא לא עושה, תפטרו אותו.

דוד ביטן: נראה לי יותר טוב, לא?

רינה שימונוב: לוקחים את הבן אדם יד ביד.

רינה שימונוב: אם הוא מחסיר לימודים של השלמה שהוא לא משלם עליה, הוא מקבל עליה החזר של נסיעות - - -

דוד ביטן: אין בעיה החזר אבל תנו לו להתחיל לעבוד.

דוד ביטן: הוא יכול להמשיך לעבוד אם הוא יעשה את הקורס.

דוד ביטן: מה זה הסיפור הזה של האחות מומחית?

סימה אזולאי: משנת 2013 התחילה בעצם הכרה באחות מומחית, אבל אחות מומחית היא קודם כל אחות מוסמכת בישראל.

סימה אזולאי: היא חייבת להיות אחות מוסמכת שמכירה את העבודה של האחות המוסמכת.

דוד ביטן: יש אחות מומחית בארצות הברית שהיא לא מוסמכת?

סימה אזולאי: יש בתחומים מאוד מסוימים.

סימה אזולאי: מומחיות דורשת הכרה.

דוד ביטן: אבל היא עדיין אחות.

סימה אזולאי: קודם כל היא חייבת להיות אחות.

דוד ביטן: אז ההכרה לאחות מומחית זה קשור למשכורת?

סימה אזולאי: אני לא מתעסקת במשכורת.

דוד ביטן: אם היא כבר עובדת כאחות, מה זה כבר משנה אם היא מומחית או לא מומחית?

דוד ביטן: לגבי הביורוקרטיה?

רינה שימונוב: לגבי הביורוקרטיה, הוקראו פה נתונים ולדעתי קצת נעשה מישמש עם הנדסאים, עם משרד החינוך.

שלומית אבינח: איזה מישמש?

רינה שימונוב: יש שני גופים שאחראים על מקצועות פארא-רפואיים.

שלומית אבינח: זה מה שנאמר.

רינה שימונוב: אנחנו מדברים על מינהל הסיעוד.

רינה שימונוב: אני לא יודעת על איזה סחבת מדברים.

רינה שימונוב: במינהל הסיעוד התיקים והמסמכים מתקבלים באופן מיידי.

רינה שימונוב: ניתן מענה אישי ופרטני.

רינה שימונוב: אני יודעת בשמות, אני יודעת את מספרי הטלפון של העולים מצרפת, של הילדים שלהם, של האימהות ושל כל בני המשפחה.

רינה שימונוב: אנחנו מדברים על תפעול של 34 ימים מתחילת הגשה של המסמכים.

דוד ביטן: ד"ר אנדוארס, כן בבקשה.

קארין אנדוארס: אני לא יכולה לדבר בעברית.

דוד ביטן: יש לנו מומחית באנגלית, לא?

דוד ביטן: תרגמי אותה.

קארין אנדוארס: (דבריה מתורגמים על ידי חברת הכנסת מיכל קוטלר-וונש).

קארין אנדוארס: היא מייצגת 767 אחיות שעלו ארצה, אחיות מכל הסוגים מ-14 מדינות שונות כולל צרפת.

קארין אנדוארס: היא מלמדת בהדסה בבית ספר לרפואה, בגלל זה היא מייצגת את האחיות.

קארין אנדוארס: כל מטרת הקבוצה היא בעצם לקדם את הקשיים שהאחיות חוות בעלייה.

קארין אנדוארס: הם עבדו גם עם משרד הבריאות, גם עם "נפש בנפש" לנסות לשפר את הקליטה של האחיות.

קארין אנדוארס: לוקח כמה שנים וחלק נדרשות לחזור ללמוד שנה.

קארין אנדוארס: זה הנושא של ההכרה בתארים האקדמיים.

קארין אנדוארס: אין סטנדרטים קבועים כשמגיעים ממדינות שונות כשמנסים להמיר את התואר.

קארין אנדוארס: זה יכול לקחת חודשים ואז חוזרות ללמוד כדי להשלים את הקורסים שלכאורה חסרים בהשלמה שלפי התארים שלנו.

קארין אנדוארס: אין תוכנית אחידה.

דוד ביטן: הם אומרים, 80% לא צריכים קורסים.

מיכל וונש: הדבר הכי חשוב זה שזה אחיות עם המון ניסיון שמגיעות הנה והן חוזרות אחורה במקום ללכת קדימה.

מיכל וונש: תודה קארין.

רינה שימונוב: אני לא יודעת מאיפה הנתון הזה של שנה.

רינה שימונוב: לצורך העניין אני רוצה לתת דוגמא של שני עולים שעלו לפני חמישה ימים מצרפת.

רינה שימונוב: הם כבר הוכרו, הם כבר יודעים מה המעמד שלהם.

רינה שימונוב: לאחד מהם יש חסר בתוכנית לימודים.

רינה שימונוב: הוא כבר יודע מהבית שהוא משלים אותה באמצעות זום בישיבה בבית, את תוכנית הלימודים העיונית.

דוד ביטן: זאת אומרת, אין מצב שאדם צריך ללמוד שנה.

מיכל וונש: אנחנו מספרים סיפורים אנקדוטליים במקום שיהיו לנו נתונים, אדוני היושב-ראש.

<< אורח >> אריאל קנדל: סתם אנשים מתלוננים?

<< אורח >> אריאל קנדל: צריך פשוט להתעורר.

<< אורח >> אריאל קנדל: אנשים עושים עלייה, אחרי שנתיים עוברים את המבחן הזה, 80% נכשלו במבחנים האלה עד שהגשנו את הבג"ץ ואז פתאום כולם התחילו להצליח במבחנים האלה.

<< אורח >> אריאל קנדל: היו 83% נכשלים ואז הגשנו בג"ץ ואז פתאום כולם הצליחו.

קריאה: אני מאוד מצטערת, זה השמצות בוטות ללא שום בסיס.

קריאה: אני מבקשת את הזכות לדבר.

דוד ביטן: עוד מעט.

שלומית אבינח: לאה לוי ואז שושי גולדברג.

לאה לוי: שלום, אני יושבת-ראש של ארגון ספיר, ארגון רפואי דוברי צרפתית בישראל.

לאה לוי: אני עולה חדשה מצרפת, שנתיים בישראל וברוך השם לרופאים זה לא כמו אחיות.

לאה לוי: אני לאחר חודש וחצי כבר ישבתי במרפאה וקיבלתי אנשים וכבר הייתי עצמאית, ותוך שנה קיבלתי שתי מומחיות שלי.

לאה לוי: הרמה של הרפואה והציוד הוא אותו דבר בצרפת, וברוך השם אנחנו עוזרים למטופלים.

לאה לוי: לקהילה של רופאים דוברי צרפתית אנחנו צריכים את התמיכה של אחיות פעילות בישראל, אבל כבר אין.

לאה לוי: התיקים שאתם רואים זה רק החלוצים, כי אף אחד לא רוצה אפילו להיכנס לסוכנות היהודית, למה?

לאה לוי: כי הם יודעים.

לאה לוי: רופאים מייד יודעים, תהיה לי עבודה, אני אוכל לצאת מהאולפן ולקבל עבודה.

לאה לוי: אחיות מגיעות, הן לא יודעות אם יקבלו.

לאה לוי: לגבי מה שהם לומדים, אני מדברת עם הרבה אחים ואחיות שעושים עלייה, ממש אנשים חזקים.

לאה לוי: דווקא להם מאוד קשה, למה?

לאה לוי: כי אומרים, לא למדתם את זה, לא למדתם את זה.

לאה לוי: תראו, אם היו קורס לאחר קורס, מה שאנחנו למדנו ברפואה, גם בכל האוניברסיטאות זה שונה.

לאה לוי: הם לומדים לפעמים לאחר הרפורמה לפי מערכת אבל אין שום אח שלא למד פסיכיאטריה, שלא למד רפואת נשים, שלא למד רפואת ילדים.

לאה לוי: לפעמים לומדים לפי מערכות, זאת אומרת שיוצאים לסוכרת, יש קורס על סוכרת של ילדים ויש קורס על סכרת של מבוגרים אבל זה לא אומר שהם לא למדו.

לאה לוי: אתם חושבים שבצרפת שולחים אחים ואחיות שלא למדו פסיכיאטריה ורפואת נשים?

לאה לוי: לומדים הכול כמו בישראל והרמה של הרפואה של צרפת היא מינימום שווה את הרמה של הרפואה בישראל והם מסתדרים מאוד טוב.

לאה לוי: אני ממש רוצה שהם יבואו, שהם יעלו.

לאה לוי: אני רוצה להוסיף שבצרפת במיוחד בבתי חולים סובלים הרבה מאנטישמיות, וזה אנשים שבעולם התעסוקתי בצרפת.

לאה לוי: זה ממש הצלת חיים ואנשים סובלים מאנטישמיות בעבודה שלהם.

לאה לוי: אני באה מהעולם של בתי חולים בצרפת וזה עולם עם הרבה אנטישמיות.

לאה לוי: תיכנסו למעלית של בית חולים בצרפת ותראו מה כתוב על ישראל.

דוד ביטן: תודה רבה.

שלומית אבינח: ווילפריד קלפון?

ווילפריד קלפון: כן, אני פה.

ווילפריד קלפון: שלום.

דוד ביטן: אתה הוכרת כאח או לא הוכרת?

ווילפריד קלפון: בתחילה אני רוצה להודות לכם שנתתם לי אפשרות להשתמש בשיחה.

ווילפריד קלפון: אני הייתי בישראל לפני שנתיים.

ווילפריד קלפון: התחלתי לא לעבוד בתחום של אח כי צריך לקבל פרנסה.

ווילפריד קלפון: יש לי הרבה ילדים, אשתי אחות, אני אח ואין אפשרות להתחיל לעבוד כאח בישראל ולהיות בטוח שאני יכול לעבוד.

ווילפריד קלפון: אני יכול לעשות אולפן, אוקיי, בסדר, אני יכול לעבור קורס בשביל לעשות מבחן משפטי אבל אין ביטוח על הפרנסה שלי.

דוד ביטן: יש לך שתי דקות להסביר לי למה הן מספרות לי סיפורים.

<< אורח >> אריאל קנדל: הסיפור הוא מאוד פשוט.

<< אורח >> אריאל קנדל: תמיד אפשר להגיד שנכון, חסר שעה כזאת או שעה כזאת.

<< אורח >> אריאל קנדל: בסוף הלימודים בצרפת יותר ארוכים.

<< אורח >> אריאל קנדל: אני אגיד יותר מזה, הרופאים מצרפת ולא רק מצרפת, יש פה שבע מדינות - - -

דוד ביטן: אנחנו דנים על האחיות, לא על הרופאים.

<< אורח >> אריאל קנדל: אז אני אגיד, כי יש גם תקדימים ממשרד הבריאות.

<< אורח >> אריאל קנדל: הרופאים אמרו, לא צריך לעבור מבחן.

<< אורח >> אריאל קנדל: היינו פה בבית הזה לפני שנתיים, אותו סיפור, הרופאים הצרפתים לא יודעים שום דבר, לא יכולים לעבוד, זו בעיה לבריאות הציבור.

<< אורח >> אריאל קנדל: בסוף מה הסתבר?

<< אורח >> אריאל קנדל: הסתבר שנתנו את האישור ועלו מאז 80 רופאים מצרפת.

<< אורח >> אריאל קנדל: בסוף מבחינת הלימודים, הלימודים אפילו יותר ארוכים בצרפת.

דוד ביטן: אל תדבר איתי על הרופאים, דבר איתי על האחיות.

דוד ביטן: אנחנו בדיון על האחיות כרגע.

<< אורח >> אריאל קנדל: תמיד אפשר להגיד שיש פה שעה או פה שעה שחסרה.

<< אורח >> אריאל קנדל: אני לא אומר עכשיו שזה בדיוק - - -

דוד ביטן: אם הם עומדים ב-80%, אין בעיה.

דוד ביטן: לא מדברים על שעה חסרה.

<< אורח >> אריאל קנדל: אתה לא הבנת.

<< אורח >> אריאל קנדל: נותנים להם את האפשרות להיבחן כשאצל רופאי שיניים, הרופאים, הרוקחים אין בחינה, ביטלו את הבחינה.

דוד ביטן: אתם מחייבים אותם להשלים את ה-20%?

<< אורח >> אריאל קנדל: הם צריכים לעבור בחינה ואנשים נכשלו בבחינות האלה ולא עלו לישראל.

<< אורח >> אריאל קנדל: בדיוק כמו רופאי שיניים, לא עלו לישראל כי הם נכשלו בבחינה.

דוד ביטן: תקשיבו חבר'ה, כשמדברים על אחיות, דברו איתי על אחיות.

דוד ביטן: שוש, אני רוצה להבין.

שוש גולדברג: קודם כל שלום לכולם, תודה על ההזדמנות לדבר.

שוש גולדברג: כבוד יושב-ראש הוועדה, אני אשמח להיפגש איתך.

שוש גולדברג: יש לנו פה עכשיו חמש דקות.

שוש גולדברג: אי אפשר להרחיב את הדיבור בחמש דקות על כל הנושא הזה.

דוד ביטן: אנחנו רוצים לשאול אותך כמה שאלות.

דוד ביטן: קודם כל, למה במדינות כמו צרפת, ארצות הברית, אנגליה, קנדה וכו' אי אפשר להקל על האנשים שכבר עבדו בתחום?

דוד ביטן: מישהו שלא עבד, אני מבין, אבל מישהו שכן עבד, מה זאת אומרת?

דוד ביטן: אנחנו יותר טובים מאנגליה?

דוד ביטן: איפה נשמע דבר כזה?

דוד ביטן: זה דבר ראשון.

דוד ביטן: דבר שני, למה אי אפשר לתת להם להתחיל לעבוד ולהשלים את הקורסים שאתם רוצים במהלך העבודה שלהם, שאז הם יכולים להתחיל לעבוד מייד ואחר כך אם לא עברו את הקורס, תפסיקו להם את העבודה.

דוד ביטן: מדובר בעבודה בבתי חולים.

דוד ביטן: דבר שלישי, למה יש כאלה שאתם מחייבים אותם לעבוד רק בקופות חולים?

דוד ביטן: הבנתי שיש דבר כזה.

דוד ביטן: אל תגידו לי שאין.

דוד ביטן: זה עלה במספר דיונים פה.

רינה שימונוב: אין דבר כזה.

רינה שימונוב: רישיון הוא רישיון בכל מקום.

שוש גולדברג: אוקיי, יש לי שלוש שאלות לענות עליהן, אני מבקשת את זכות הדיבור.

שוש גולדברג: גם אם התשובות לא מספקות מבחינת ההרחבה בנושא, אני אשמח להיפגש איתך ולהרחיב את התשובות.

שוש גולדברג: אני חושבת שזה נושא מאוד מאוד חשוב.

שוש גולדברג: נתחיל מהעניין הזה של קופות חולים.

שוש גולדברג: לא היה ולא נברא.

שוש גולדברג: אין דבר כזה.

שוש גולדברג: אנחנו לא גוף מעסיק ואנחנו לא רושמים לקופות חולים ולא למקומות אחרים.

שוש גולדברג: דבר שני, בכל מדינות העולם מתקיימות בחינות רישוי או איזשהו מנגנון אחר שמבטיח שישנה רמה מסוימת של כניסה למקצוע.

שוש גולדברג: גם במדינות אירופה, באיחוד האירופאי שאנחנו לא חלק ממנו, כשאחות במדינת ישראל תיסע לצרפת או תיסע לכל מדינה אירופאית אחרת, היא צריכה לעבור שתי בחינות: בחינה אחת בעל פה ובחינה אחת בכתב.

שוש גולדברג: גם בין מדינות אירופה יש סייגים שונים.

שוש גולדברג: זה מפורט במסמך שהכנסת פירטה ועשתה ותוכל לקבל אותו, ושם תוכל לראות שהדברים האלה הם לא אוטומטיים ואף אחד לא יכול לטפל בחולים באופן אוטומטי.

שוש גולדברג: האחות נמצאת מרבית הזמן ליד החולה, היא עוסקת בתחומים שהם דיני נפשות ויש אחריות גם לנו, שאנחנו נותנים למישהו את הרישיון לעסוק במקצוע.

שוש גולדברג: לגבי הניסיון של אנשים שמגיעים עם חמש שנים.

שוש גולדברג: כחלק מהעניין של לבוא לקראת העולים, אנחנו אפשרנו למי שיש לו ניסיון, לא להיבחן בבחינה בכתב אלא להיבחן בבחינה בעל פה, לעשות את זה עם המרכז הארצי לבחינות לפני שאתה מכניס את האנשים האלה לעולם העבודה.

שוש גולדברג: אופציה שהיא עדיין קיימת, כל עולה שרוצה ויש לו ניסיון מוכח של חמש שנים, יכול לעבור את הבחינה הסימולטיבית שמראה מה עושים, איך מטפלים בחולה ולהתחיל לעבוד.

שוש גולדברג: דבר נוסף, הנושא של האחיות מארצות הברית.

שוש גולדברג: נמצא פה רונן מ"נפש בנפש", יכול לספר ולהעיד על שיתוף הפעולה שיש איתו ועם ארגוני בריאות אחרים בעבודה היום-יומית שלנו.

שוש גולדברג: אי אפשר להכיר במדינת ישראל במקצוע שהוא לא קיים במדינת ישראל.

שוש גולדברג: אמרת את זה נכון, כבוד היושב-ראש.

שוש גולדברג: אם בחו"ל יש אחות מומחית שהיא בתחום שהוא לא קיים בישראל, אין לה מה לעשות בישראל כמומחית באותו תחום.

שוש גולדברג: היא לא יכולה להיות מוכרת.

שוש גולדברג: אנחנו קשובים לצרכים, אנחנו משנים את ההנחיות והנהלים תוך כדי תנועה.

שוש גולדברג: כל החומרים שלנו מתורגמים לכל השפות.

שוש גולדברג: אין בעיה של הנגשה של חומר.

שוש גולדברג: מי שאומר את זה, לא מכיר את העבודה שלנו ופוגע בעשייה.

שוש גולדברג: אולי דבר אחד נוסף.

שוש גולדברג: ארגון קעליטה מציג רשימה.

שוש גולדברג: אני פה במשרד הזה שלוש וחצי שנים.

שוש גולדברג: פנינו אליהם יותר מפעם אחת.

שוש גולדברג: ביקשנו ליצור קשר עם האנשים שמופיעים ברשימה הזאת, לטפל בהם בצורה פרטנית אחד-אחד.

שוש גולדברג: זאת רשימה שאין לה ידיים ואין לה רגליים.

שוש גולדברג: לא חברי כנסת, לא שרים, אף אחד לא הצליח לקבל רשימה שהיא רשימה עניינית שבאמת רוצה לקדם את העניין הזה, אז מספיק כבר עם הדיבורים האלה.

שוש גולדברג: אם הם מייצגים עולים ורוצים לדאוג לזה שהעולים יגיעו למדינת ישראל, שיתנו לנו לעבוד מול העולים.

שוש גולדברג: הם לא עושים את זה.

שוש גולדברג: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: אני לא מבקש רשימה.

דוד ביטן: זה לא מעניין אותי הרשימה הפרטנית.

דוד ביטן: מה שאני רוצה ממך, תכין בבקשה רשימת טיעונים.

דוד ביטן: תחשוב שאתה עכשיו בבג"ץ.

דוד ביטן: לפי מה שאתה שומע מאנשים, מה הבעיות שעולות לגבי כל תחום ותחום?

שלומית אבינח: אחים, אחיות, לא רופאים.

דוד ביטן: ברור.

דוד ביטן: רופאים זה דיון אחר, לא קשור לדיון פה.

<< אורח >> אריאל קנדל: למה אחות שעבדה עשר שנים בצרפת צריכה לבוא ולעבור מבחן?

<< אורח >> אריאל קנדל: אני לא מבין.

שלומית אבינח: היא אמרה שבכל העולם צריך מבחן.

<< אורח >> אריאל קנדל: למה?

<< אורח >> אריאל קנדל: יש לה את התואר, יש לה ניסיון של עשר שנים שהיא עובדת.

<< אורח >> אריאל קנדל: למה אני צריך לעשות לה את הסחבת הזאת של השנתיים?

דוד ביטן: עם כל הכבוד למשרד הבריאות, אתם גם צריכים לשכנע, לא רק לטעון טיעונים.

דוד ביטן: לא יכול להיות מצב שאחות שלמדה בבית ספר בפאריז ועובדת שבע-שמונה שנים בבית חולים פאריזאי, שהיא תצטרך לעשות בחינות.

דוד ביטן: סיפורי פוגי.

דוד ביטן: אני מוכן שהיא תעשה קורסי התאמה אבל קודם כל היא רשאית להתחיל לעבוד.

דוד ביטן: מה זה הדבר הזה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: אתם נהייתם בעלי הבית של המדינה?

דוד ביטן: לא מבין את העניין הזה.

דוד ביטן: אתם לוקחים עליכם סמכויות שלא קשורות לעניין.

דוד ביטן: אתם צריכים לעשות קריטריונים.

דוד ביטן: אחות שלמדה בפאריז, ניו יורק, דברים מהסוג הזה, ועבדה בתחום כך וכך שנים, היא לא צריכה להוכיח שום דבר.

דוד ביטן: היא צריכה דבר אחד לעשות, ואתם צודקים, קורסי התאמה.

דוד ביטן: היא הולכת לקורס באוניברסיטת בן גוריון, שם היא עושה את הקורס.

דוד ביטן: אומרים שהיא עברה, עשתה את הבחינות שם, נגמר הסיפור.

שוש גולדברג: ידע בין-לאומי, היא לא צריכה ללמוד את זה עוד פעם.

שוש גולדברג: היא צריכה להראות שהיא מסוגלת לעבוד בצורה בטוחה, אז מה הבעיה לגשת לבחינה סימולטיבית ולהדגים שאני יודעת לטפל בכל חולה?

דוד ביטן: אם אין לו עבודה, את צודקת, אבל אם הוא עובד בפאריז ורוצה לעלות מסיבות אנטישמיות, מה את רוצה ממנו, שיבוא לפה, יעשה בחינות?

שוש גולדברג: איפה המחסום הביורוקרטי?

שוש גולדברג: איפה הקושי?

שוש גולדברג: מצד שני, יש פה גם הגנה על מדינת ישראל ועל הביטחון של אזרחי מדינת ישראל.

דוד ביטן: אנחנו היחידים בעולם שיש לנו אחיות?

דוד ביטן: היחידים שיש לנו רופאים?

רינה שימונוב: אנחנו גם לא היחידים שבוחנים.

דוד ביטן: אתם צריכים לעשות קריטריונים, רבותיי.

דוד ביטן: יש הבדל בין מבחן לבין קורסי התאמה.

דוד ביטן: קורסי התאמה, אתם צודקים.

דוד ביטן: הוא יתחיל לעבוד והוא יעשה קורסי התאמה.

דוד ביטן: אם הוא לא ירצה לעשות, אז אל תיתנו לו עבודה.

רינה שימונוב: אנחנו רואים נבחנים שנכנסים לבחינה סימולטיבית, חצי עברו וחצי לא עברו.

דוד ביטן: זה לא בחינות מעשיות, זה בחינות תיאורטיות.

רינה שימונוב: זה לא תיאורטי, זה מול בובות ושחקנים, מטופלים אמיתיים.

רינה שימונוב: כשאנחנו רואים שאחות שיש לה ותק וניסיון של חמש שנות ותק ומכניסה קטטר לשלפוחית שתן ומפוצצת את זה על בובה, סליחה, אני לא אישן טוב בלילה.

דוד ביטן: קודם כל יש רופאים שזה התפקיד שלהם גם, לא רק אחיות.

דוד ביטן: אם האחות לא מצליחה, אז רופא בא, עושה את זה.

דוד ביטן: אני הייתי בבית חולים עם אבי, האחות לא הצליחה כל כך לעשות את זה, בא הרופאה, עשתה את זה.

רינה שימונוב: אז ניתן רישיון למישהי שלא יודעת לעשות דברים ועושה את זה בצורה לא בטיחותית?

דוד ביטן: היא לא צריכה באותו רגע.

דוד ביטן: אני אומר לך, אתם צריכים לחשוב על לפשט את העניין, עם כל הכבוד למשרד הבריאות.

דוד ביטן: אני מקבל כל יום תלונות.

דוד ביטן: לא כל התלונות מוצדקות, אין ויכוח בכלל.

דוד ביטן: לגבי הנושא הזה של מומחים, ודאי שאם אין דבר כזה בישראל, אז אין.

דוד ביטן: אי אפשר לבוא ולהגיד, תעבדי במשהו שלא קיים.

דוד ביטן: לדעתי זה רק קשור למשכורת.

דוד ביטן: האחיות המומחיות, יש להן עבודה, אני בטוח בזה.

דוד ביטן: הן עוברות את כל הקורסים ואת כל הדברים האלה.

דוד ביטן: אנחנו נעשה עוד ישיבה.

דוד ביטן: אתה תתכונן טוב לישיבה הבאה.

<< אורח >> אריאל קנדל: יש לי הכול מוכן.

דוד ביטן: לא, אתה לא היית מוכן בכלל.

דוד ביטן: גם אתם תתכוננו לישיבה הבאה, ואם אפשר שבישיבה הבאה שוש תהיה פה ולא בזום, ולא תתפרץ לי כל רגע בזום.

דוד ביטן: שהיא תהיה פה.

דוד ביטן: היא לא יכולה לבוא לישיבה, רק בזום?

שלומית אבינח: אני הזמנתי אותה.

דוד ביטן: בסדר, אז היא תהיה בישיבה, לא במסגרת הזום.

שוש גולדברג: אני יכולה לבוא לישיבה, אין בעיה.

שוש גולדברג: אני פשוט עוסקת עכשיו עם רוני גמזו בחלוקת התקנים ובקורונה.

שוש גולדברג: זה לא תקופה רגילה כפי שאתה יודע.

שוש גולדברג: אני הייתי איתם בהרבה מאוד דיונים, בהרבה מאוד ניסיונות לפתור ולהציע כל מיני פתרונות.

דוד ביטן: לא יכול להיות שמי שלמדה בפאריז ועבדה חמש-שש שנים או שבע שנים בבית חולים בפאריז, ורוצה לעלות מסיבות אנטישמיות, את אומרת לה, לכי תעשי בחינות.

דוד ביטן: היא לא תעלה.

אופיר סופר: יכול להיות שרק משרד הקליטה, התפקיד שלו לקלוט עולים והמשרדים האחרים יכולים, מה שנקרא, לדחות עולים.

אופיר סופר: נכון, זאת הכוונה שלכם?

רינה שימונוב: לא, ממש לא.

אופיר סופר: אז תגידו שהכוונה שלכם היא אחרת ותבנו מודל שגם יקלוט את העולים ולא יפגע במערכת הבריאות.

אופיר סופר: זה יתכן וזה אפשרי.

אופיר סופר: תעשו את זה.

אופיר סופר: ראיתי את הרוח.

אופיר סופר: די לשמוע את המנגינה.

אופיר סופר: חבר'ה, אתם לא בכיוון.

אופיר סופר: לא ככה קולטים עלייה.

דוד ביטן: לישיבה הבאה תבואו מוכנות לאיזושהי פשרה שגם לא תפגע בבריאות הציבור וגם תקל על העניין הזה, אחרת אל תצפי שיבואו מצרפת.

דוד ביטן: אין רופא שהוא לא נשוי לאחות.

<< אורח >> אריאל קנדל: דוד, הם לא כבר לא באים.

דוד ביטן: הרופא מגיע, הוא נשוי לאחות.

דוד ביטן: האחות לא רוצה לבוא, גם הוא לא בא, אז הפסדנו גם את הרופא וגם את האחות.

רינה שימונוב: גם עם הסוכנות היהודית בצרפת זה 12 אחיות בלבד.

רינה שימונוב: זה לא עשרות, לא מאות, זה 12 אחיות שמהרהרות על לבצע עלייה.

יוסף טייב: כרגע, אבל יש מספר הרבה יותר גדול.

רינה שימונוב: זה לא כרגע.

יוסף טייב: יש כרגע 12 אחיות רשומות אבל יש עוד הרבה אחיות שרוצות לעשות את ההליך הזה ולא עושות אותו.

אופיר סופר: אסור לנו לחזור על טעויות שהיו פה לפני 70 שנה.

אופיר סופר: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: הישיבה נעולה.