הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 38, 2020-08-04 10:00

עפר שלח: בוקר טוב, הישיבה היום תעסוק במצב האשראי במשק בעת הלא פשוטה הזאת.

עפר שלח: אנחנו נצא מתוך דוח מבקר המדינה 66א - הפיקוח על מתן אשראי למשקי בית.

עפר שלח: הוא לא רלוונטי למשבר הנוכחי, אבל יש בו לא מעט מגמות שמבקר המדינה גילה כבר לפני כמה שנים שמשפיעות, מן הסתם, גם על מצב האשראי בתקופה המשברית הזאת.

עפר שלח: חלק נכבד, עשרות אחוזים, בתכניות השונות שהציג משרד האוצר, זה הלוואות שהבנקים אמורים לתת לגורמים שונים בערבות מדינה.

עפר שלח: בדיונים קודמים, גם כשהייתי יו"ר ועדת קורונה וגם פה בוועדה הזאת, נאמר שחלק גדול מהכסף הזה עדיין לא הגיע.

עפר שלח: חלק מזה בגלל התנהלות הבנקים שנובעת מההנחיות שהם קיבלו לגבי מתן האשראי הזה.

עפר שלח: היה פה איזה שהוא פקק שהקשה מאוד על עסקים לקבל את האשראי שהם כל כך היו זקוקים לו בתקופה הקשה הזאת.

עפר שלח: נתחיל עם משרד מבקר המדינה, עם עורך דין צחי סעד.

צחי סעד: אנחנו דנים בדוח שעוסק בפיקוח על מתן אשראי למשקי בית ונותני שירותי מטבע שפורסם בשנת 2015.

ינון ליבזון: הדוח שלנו נכתב לפני כמה שנים, ב-2015.

ינון ליבזון: הנתונים אמנם משקפים נתונים קודמים, אבל עם זאת, כמו שיו"ר הוועדה הציג, הוא עדיין רלוונטי מבחינות מסוימות למצב שקיים כיום.

ינון ליבזון: בשקף הראשון רואים את העלייה בחוב בשנים האחרונות, במיוחד את החוב באשראי שלא לדיור.

ינון ליבזון: המגמה הזאת התחילה בתחילת שנות ה-2000, והיא ממשיכה גם כיום, בשנים האחרונות.

ינון ליבזון: הדוח העלה שאין ריכוז של עמידה בחובות של משקי הבית בישראל, שאין נתונים בבנק ישראל, ברשות שוק ההון וגם בהלמ"ס, שאין הסדרה של שוק ההלוואות החוץ בנקאיות ואין פיקוח עליו.

ינון ליבזון: תחום הפרסום והשיווק של מוצרי האשראי למשקי בית אינו מוסדר ואין פיקוח עליו.

ינון ליבזון: בזמן הביקורת ראינו את העובדה שגם בנקים וגם גופים חוץ בנקאיים דוחפים הלוואות בפרסום אגרסיבי, ללא הסדרה וללא פיקוח.

ינון ליבזון: עוד מה שראינו זה שאין גילוי נאות ללקוחות, אין הוראות מספקות בעניין הזה, זאת אומרת שלא אומרים ללקוח מה עלול להיות ההחזר החודשי שלו.

ינון ליבזון: לקוח שלוקח הלוואה בריבית משתנה לא מודע לזה שעם עליית גובה הריבית ההחזרים שהוא יצטרך לתת יכולים להיות גדולים יותר.

ינון ליבזון: גם לא גילו למי שלוקח את ההלוואה את העובדה שיכולה להיות ריבית פיגורים, שגם היא מאוד משמעותית.

ינון ליבזון: בעקבות הדוח חלק מהדברים תוקנו.

ינון ליבזון: כששומעים היום פרסומות, תמיד מופיע בסוף הפרסום: יצוין כי תיתכן ריבית פיגורים.

ינון ליבזון: חלק מהדברים כן תוקנו וכן סודרו.

ינון ליבזון: היו כמה המלצות מאוד בסיסיות.

ינון ליבזון: קודם כל, להסדיר את שוק ההלוואות החוץ בנקאי שלא הוסדר; לקדם איסוף של נתונים מפורטים על חובות משקי הבית; להגביר את התחרות בתחום האשראי כדי שיהיה יותר אשראי למי שזקוק לו, ולחזק את תחום החינוך הפיננסי כדי שאותם צרכנים, אותם לוקחי הלוואות יקבלו החלטות מושכלות בבואם לקחת אשראי.

ינון ליבזון: הדוח נעשה ב-2015, כאשר מאז נעשו כמה צעדים, כולם מכוח חוק הפיקוח על שירותים פיננסים.

ינון ליבזון: התפתח מאגר נתוני אשראי בבנק ישראל.

ינון ליבזון: יש צעדים מאוד משמעותיים שנעשו לאחר הדוח.

עפר שלח: מה ההנחיות שבנק ישראל נתן לבנקים בנוגע למתן אשראי, ספציפית כמובן אל מול התכניות או ההכרזות השונות של האוצר על ערבות מדינה כזו או אחרת להלוואות שניתנות לעסקים או לאנשים פרטיים?

עפר שלח: כמה מתוך האשראי שדובר עליו אכן מומש?

 << אורח >> עודדה פרץ: נעשה צעד של דחיית הלוואות שמאפשר לכל לווה לדחות את ההלוואה שלו בחצי שנה בהתאם לכללים שנקבעו במתווה - יש כללים לגבי הלוואות צרכניות ויש כללים לגבי משכנתאות - שזה צעד מאוד משמעותי שנעשה בתחום האשראי.

עפר שלח: ראיתי היום כותרות בעיתונות הכלכלית על כך שבנק ישראל מורה לבנקים לבצע הפרשות בסכומים מאוד מאוד נכבדים אל מול האשראי שהוא נתן לציבור, מתוך חשש שההלוואות האלו לא יוחזרו.

עפר שלח: את יכולה לפרט בעניין הזה?

 << אורח >> עודדה פרץ: הנושא של ההפרשות מאוד משמעותי, כיוון שיש סיכון הולך ועולה אם אנשים לא יוכלו להחזיר את האשראי שהם לוקחים.

 << אורח >> עודדה פרץ: הדבר הזה צריך להשתקף בדוחות הכספיים של הבנקים.

עפר שלח: מי יכול לענות לנו לגבי החששות מיציבות הבנקים ולגבי ההנחיות שלכם כפיקוח על הבנקים לא רק להפרשות אלא למדיניות האשראי בכלל?

ריקי אליאס: הייתי שמחה להשיב על השאלות בהקשר של הקורונה.

ריקי אליאס: משבר 2008 עזר לנו ללמוד מטעויות של אחרים.

ריקי אליאס: הפנמנו את כל מה שנדרש כדי להביא את המערכת להתמודד עם משברים מסוג כזה בעתיד.

ריקי אליאס: דרשנו מהמערכת הבנקאית יחסי הון גבוהים יותר, יחסי נזילות גדולים יותר, שיפרנו את איכות ניהול הסיכונים.

ריקי אליאס: אני אשמח להרחיב בהמשך על מגוון מאוד עצום של צעדים שעשינו כדי לצמצם את הסיכון שטמון באשראי למשקי בית, שזה לא אשראי קטן.

ריקי אליאס: סך כל האשראי למשקי בית לדיור ושלא לדיור מגיע ל50% מתיק האשראי של הבנקים.

ריקי אליאס: אנחנו בפיקוח על הבנקים השקענו הרבה מאוד תשומות פיתוחיות כדי להתמודד.

עפר שלח: בדיונים קודמים נאמר לנו על ידי נציגי איגוד הבנקים שלבנקים נאמר לנהל מדיניות אשראי רגילה, זאת אומרת לבחון את הסיכונים שכרוכים במתן הלוואה לעסק או לאדם על פי קריטריונים רגילים, וזה אל מול הסכומים שהעמיד האוצר כערבויות מדינה.

עפר שלח: מה ההנחיות שלכם ומה קריאת המצב שלכם לגבי המימוש של האשראים האלה נכון לעכשיו?

ריקי אליאס: הכספים של ערבויות המדינה הם כספים מאוד מאוד חשובים.

ריקי אליאס: ערבויות המדינה עזרו מאוד לעסקים קטנים ובינוניים לקחת אשראי מתוך המערכת הבנקאית.

ריקי אליאס: מתוך ה-18 מיליארד ערבות לעסקים קטנים ובינוניים, מעל 16 מיליארד כבר אושרו.

ריקי אליאס: אני חושבת שהמהלך הזה של המדינה הוא מהלך מאוד קריטי.

ריקי אליאס: צריך להמשיך אותו ככל שהמשבר של הקורונה יימשך, כי המלאי מוצה כמעט עד תומו.

ריקי אליאס: המערכת הבנקאית עשתה הרבה מאוד דחיות של החזרי אשראי כדי לאפשר למשקי הבית להמשיך ולצלוח את המשבר.

ריקי אליאס: הדחיות היו באשראי צרכני ובאשראי למשכנתאות.

ריקי אליאס: זה נעשה בעידוד ובהנחיה שלנו.

ריקי אליאס: חלק מהמתווה היה מתווה שהפיקוח על הבנקים יחד עם המערכת הבנקאית אימץ אותו, וחלק היה אימוץ וולונטרי של הבנקים, כמו לדחות עוד את האשראי, בעיקר החזרי אשראי ממשכנתאות.

ריקי אליאס: יש שלושה בנקים שמאפשרים דחיות של 24 חודשים.

ריקי אליאס: גם באשראי הצרכני יש דחייה שאמורה להימשך עד אפריל.

ריקי אליאס: המערכת הבנקאית מבינה את חומרת המצב במשק, את הצורך להיכנס תחת האלונקה ולעזור למשקי הבית ולצרכנים האחרים לצלוח את המשבר.

ריקי אליאס: נדחו מעל שמונה מיליארד אשראים על ידי המערכת הבנקאית, סכומים לא מבוטלים בכלל.

ריקי אליאס: צריך לזכור שהדוח דיבר על דברים שהם שונים מהמצב שקיים היום.

עפר שלח: אני יודע.

עפר שלח: אני מבקש להתמקד במצב של היום.

עפר שלח: ברור שמאז שהדוח נעשה חלו הרבה שינויים בשוק האשראי.

עפר שלח: גם היו הרבה מאוד מהלכים שנעשו בכנסת בשנים האחרונות.

עפר שלח: ברור שהדוח הזה, כמו הרבה דוחות מבקר מדינה שאנחנו עוסקים בהם, לא נועדו לסיטואציה הבאמת בלתי רגילה וייחודית שאנחנו נמצאים בה.

עפר שלח: הסיטואציה הזאת, מה לעשות, היא זאת שמעניינת אותנו, אתכם ואת אזרחי מדינת ישראל, לכן אני מבקש להתמקד בה.

עפר שלח: תתייחסי להנחיות שלכם לבנקים לעשות הפרשות מאוד משמעותיות מחשש שחלק מההלוואות האלו לא יחזרו למרות ערבויות המדינה שניתנו, והאם אתם רואים סכנה ליציבות הבנקים או לבנק ספציפי במדינת ישראל.

ריקי אליאס: ההנחיה שיצאה מהמערכת הבנקאית היא הנחיה הפוכה ממה שאתה ציינת.

ריקי אליאס: אמרנו למערכת הבנקאית שאין צורך להפריש, וזאת כדי לאפשר למערכת להגיע להסדרים עם משקי הבית מבלי למחוק חובות.

ריקי אליאס: המהלך הזה מאפשר יותר דחיית חובות, יותר הגעה להסדרים מבלי שהבנקים ימחקו חובות.

ריקי אליאס: באשר ליציבות המערכת הבנקאית.

ריקי אליאס: אין כל בעיה לאף בנק לצלוח את משבר הקורונה, זאת למרות כל הקשיים במשק.

ריקי אליאס: כל שנה אנחנו עושים תרחישי קיצון, אנחנו בוחנים את יציבות המערכת הבנקאית, את הפגיעות של כל בנק.

ריקי אליאס: עשינו את זה גם השנה, בתקופת הקורונה.

ריקי אליאס: על פי הפרמטרים הכלכליים שיכולים להתפתח אין שום בעיה לאף בנק לצלוח את המשבר הזה, אין שום סכנה ליציבותו של אף בנק.

עפר שלח: זו הכרזה שהיא חד משמעית וחשובה.

עפר שלח: כשאתם אומרים "המשבר הזה", מה הנחת העבודה שלכם לגבי משך הזמן שלו?

עפר שלח: אם אני לוקח כאינדיקטור את זה שהמענקים שהממשלה אישרה הם עד הקיץ הבא, עד יוני 2021, האם זאת גם הנחת העבודה שלכם כשאתם מדברים על המשבר?

ריקי אליאס: אנחנו מתרחשים את המשבר בכמה תקופות.

ריקי אליאס: היציאה מהמשבר מתרחשת בכמה תרחישים שונים - קצב היציאה מהמשבר, תוך כמה זמן, מה הימשכותו של המשבר.

ריקי אליאס: התשובה שנתתי קודם על יציבות המערכת הבנקאית רלוונטית לתקופות שונות, גם לתקופה של מעל לשנתיים שהמשבר הזה יימשך, וגם לתקופה שבה תהיה יציאה יותר מהירה מהמשבר.

ריקי אליאס: התשובה שלי מתכללת גם תקופה ארוכה וגם תקופה קצרה יותר.

עפר שלח: את אומרת שגם בתרחיש הקיצון שלכם אין סכנה ליציבות המערכת הבנקאית בישראל?

ריקי אליאס: חיובי.

עפר שלח: האם יש נתונים לגבי כמות האשראי שנלקחה בשוק הלא בנקאי מאז תחילת המשבר הזה?

טל הפלינג: אין לי את הנתונים האלה.

טל הפלינג: רשות שוק ההון מפקחת על שני סוגי אוכלוסיות.

טל הפלינג: האוכלוסייה הראשונה שאנחנו מפקחים עליה זה הגופים המוסדיים, חברות הביטוח, גופי הפנסיה שהם תחת פיקוח יציבותי מלא על הפנסיות שלנו, על תיקי הביטוח שלנו.

טל הפלינג: האוכלוסייה השנייה, שזאת האוכלוסייה החדשה שקיבלנו עכב חקיקת חוק שירותים פיננסיים ב-2016, היא כל הגופים הפיננסיים החוץ בנקאיים, שאלה חברות האשראי הגדולות, חברות פינטק, מטבעות וירטואליים, חלפנים.

טל הפלינג: זה חוק צעיר.

טל הפלינג: האוכלוסייה הזאת היא מ-2017.

טל הפלינג: הנחנו על שולחן הוועדה ועל שולחן נציגי מבקר המדינה מכתב ארוך שמפרט את ההתייחסות שלנו לדוח.

טל הפלינג: פנינו מיוזמתנו למבקר המדינה ביולי 2019 בגלל ההבנה שלנו של מה שקורה בסקטור החוץ בנקאי, בגלל ההתייחסות של המדינה לאותו סקטור עד הרגע הזה שבו זה הגיע לרשות שוק ההון.

טל הפלינג: קיבלנו את זה עם מעט מאוד משאבים, עם מעט מאוד תקציבים.

טל הפלינג: מאז 2017 אנחנו במרוץ מסוים נגד השעון להספיק לעשות את אותו רישוי של כ-2,700 גופים שממתינים לרישיון.

טל הפלינג: אנחנו קצת נלחמים בכפיות ובמזלגות במקום בדי-9 כמו שהיינו רוצים.

טל הפלינג: אנחנו רואים באותו סקטור שקצת נדחה, לפי מה שנאמר בדוח, מעין הזדמנות, אולי אפילו ברווזון מכוער שהופך לברבור.

טל הפלינג: צריך לתת לשוק הזה את האפשרות לצאת קדימה.

טל הפלינג: אלה גופים שיכולים להוות תחרות לבנקים, גופים שיכולים לתת נגישות לשירותים פיננסיים מתקדמים, פינטק.

טל הפלינג: מה שחייבים לעשות זה לנקות את השוק הזה מאותם גורמים עבריינים שמיוחסים לו, שזאת משימה לא פשוטה.

טל הפלינג: אנחנו על זה ב-10 אצבעות, אבל 10 האצבעות שלנו לא מספקות.

טל הפלינג: למה אני מספרת לך את זה?

טל הפלינג: כי חשוב להבין את תמונת המצב בשוק הזה.

טל הפלינג: קונצנזוס אחד שהיה בדוח שציין יינון וציינו נציגי בנק ישראל: שאף אחד דאז לא רצה לקבל את זה, לכן זה הגיע לפתחנו.

טל הפלינג: הקונצנזוס השני, ופה אני מתייחסת לימי הקורונה, זה שאין צורך בפיקוח יציבותי על הגופים האלה.

טל הפלינג: אם אני מסתכלת על ההנחיות של בנק ישראל לגבי הפיקוח על הבנקים, אז הרבה מההנחיות שנוגעות לדוחות הכספיים, להפרשות וכן הלאה נוגעות לכך שהגופים האלה מפוקחים יציבותית.

טל הפלינג: אם קורס בנק בישראל, את הפיקדונות שמופקדים בו לא נוכל למשוך.

טל הפלינג: זה להבדיל מכל הסקטור החוץ הבנקאי שמתממן באמצעים חיצוניים – באג"ח שהוא מגייס מהציבור ומפוקח על ידי רשות ניירות ערך, בהלוואות כאלו ואחרות, בהון עצמי של הבעלים.

טל הפלינג: הכסף שם זה כסף שמישהו השקיע ולא הפקיד כדי שישמרו עליו, לכן הפיקוח הוא פיקוח שונה במהות שלו.

טל הפלינג: אם אני מתייחסת לתקופה של הקורונה, שזה ככל הנראה מה שמעניין אותך, עשינו שני דברים.

טל הפלינג: אחד דווקא בכובע המוסדי שלנו.

טל הפלינג: אחת ההלוואות היותר טובות שמשק בית יכול ליטול היום זו הלוואה שהיא הלוואה כנגד קופות הגמל וקרנות ההשתלמות שלו.

טל הפלינג: נקטנו מספר צעדים רגולטוריים להסיר חסמים ולאפשר לציבור לקחת את ההלוואות האלו יותר בקלות, וגם לפרוס אותן לתקופה יותר ארוכה.

טל הפלינג: אין פה סיכון יציבותי, אפילו שזה מוסדיים, כי ההלוואות ניתנות מתוך תיק העמיתים, לא מתוך הכסף שמופקד בגופים.

עפר שלח: כשאל מול זה גם עומדת החקיקה האחרונה שמאפשרת לשחרר קרנות השתלמות ללא קנס.

טל הפלינג: זה וזה יכולים להיות פתרונות כדי לעזור למשק בית לייצר נזילות.

טל הפלינג: כשאתה מממש עכשיו קרן השתלמות נזילה או שאינה נזילה, אתה מקבע הפסדי שוק.

טל הפלינג: על אחת כמה וכמה אם אתה מושך כשאין לך את הטבת המס.

טל הפלינג: אם אתה צריך את הכסף עכשיו, אולי נכון לחשוב על כיוון של הלוואה בריבית נוחה במקום לקבע את אותם הפסדים, שזה הצעד הראשון שעשינו.

טל הפלינג: צעד משלים שנעשה זה לאפשר את המשיכה.

עפר שלח: נוסע אדם במכוניתו ושומע פרסומת על כל מיני גופים חוץ בנקאיים שמציעים לו אשראי.

עפר שלח: האם יש לך הערכה כמה אשראי או כמה עלה האשראי החוץ בנקאי מתחילת המשבר הזה?

טל הפלינג: מ-2015, ממועד הדוח שלא הייתה הסדרה ולא היה כלום, נחקקו שלושה פריטי הסדרה עיקריים.

טל הפלינג: אחד זה חוק שירותים פיננסיים, שלעניין סעיפי ההלוואות בתוכו יש כבר הסדרים צרכניים.

טל הפלינג: דבר שני, תוקן חוק אשראי הוגן.

טל הפלינג: דבר שלישי, לאחרונה יש טיוטה במצב מתקדם שתואמה יחד עם הפיקוח על הבנקים לגבי איך משווק אשראי צרכני ללקוחות, שזה בדיוק כדי להימנע מאותה דחיפת אשראי אגרסיבית.

טל הפלינג: כמובן שעולמות של גבייה אלימה הם בכלל מחוץ לתחום.

טל הפלינג: צריך להבין שנעשתה שורת הסדרות צרכניות כדי להגן על לקוחות במישור הזה - גילויים, חוזי הלוואה וכו'.

טל הפלינג: לא דרשנו מהגופים החוץ בנקאיים איזה שהם נתונים מיוחדים בתקופת הקורונה או איזו שהיא התנהגות מיוחדת בדוחות הכספיים, כי הטריגר לדרוש ממישהו התנהגות מיוחדת בדוחות הכספיים הוא טריגר יציבותי במהות.

טל הפלינג: כשהוקם הגוף לפני שנתיים וחצי, הגיעו אותם 2,500 גופים לפתחנו.

טל הפלינג: חוק שירותים פיננסים נתן איזו שהיא תקופת מעבר של שנתיים שבה לא היו לוחות זמנים מוגדרים לשום דבר.

טל הפלינג: קיבלנו כ-40 תקנים של כלכלנים זוטרים כדי לצאת לדרך.

טל הפלינג: זה אותו גוף שהוגדר בדוח הביקורת כמשהו שאמור להיות רגולטור עצמאי.

טל הפלינג: בסוף הכניסו את זה יחד איתנו, יחד עם הפיקוח המוסדי המשמעותי.

טל הפלינג: עם אותם 1.8 טריליון שקל כספי פנסיה, ששם יש פיקוח יציבותי, הכניסו את זה.

טל הפלינג: סך כל התקצוב של זה הוא חמישה מיליון שקל, עם איזו שהיא פריסה לשנים.

טל הפלינג: מאז אנחנו מדשדשים במים עם הדבר הזה במקום שהוא יוכל לעוף קדימה ולצאת לדרך עם משאבים הרבה יותר משמעותיים.

טל הפלינג: היות ואנחנו עובדים עם מעט מאוד כוח אדם, אז כל המאמץ שלנו כרגע, או לפחות 80% מהמשאב שלנו נמצא בתהליכי הרישוי והדחייה של הגופים.

טל הפלינג: לתת לגוף רישיון, או להוציא שחקן עוין מהשוק, יש לזה אינפקט מאוד גבוה על השוק בתור מי תהיה אוכלוסיית השחקנים שיתנו את הקונטרה לבנקים, מי יהוו את התחרות.

טל הפלינג: מאמצים של הסדרה, של אכיפה ושל ביקורת נעשים עם כמות של 1.5 אנשים.

טל הפלינג: שאלת הדיווח על תיק נתוני אשראי היא שאלה שדנו בה עם עצמנו.

טל הפלינג: דנו אם אנחנו רוצים עכשיו לדרוש מהגופים את המידע המלא על תיק האשראי השוטף שלהם.

טל הפלינג: יש פה שלושה חסמים שאנחנו צריכים להכיר בהם.

טל הפלינג: אל"ף, להבדיל מהבנק עם מערכות מידע, עם גופים גדולים, אנחנו מדברים על אוכלוסייה של כ-2,000 גופים.

טל הפלינג: אחד הרישיונות שמונח על שולחן הממונה זו מכולת בישוב מרוחק שנותנת אשראי.

עפר שלח: טל, כל מה שאת אומרת הוא סופר חשוב.

עפר שלח: כולנו יודעים שחייבת להיות תחרות לבנקים, שהתחרות צריכה לבוא בין השאר מהשוק הזה.

עפר שלח: האם בדומה לערבויות שנתנה המדינה למערכת הבנקאית ולגיבוי הפיננסי שהמדינה נתנה למערכת הבנקאית, יש גיבוי כלשהו בתקופת הקורונה הזאת לגופים החוץ בנקאיים כדי להרחיב את מסגרת האשראי שהציבור יכול לקחת?

טל הפלינג: החלטנו לא להטיל כרגע דרישת דיווח על הגופים, כי זה להטיל עליהם נטל רגולטורי מאוד כבד.

טל הפלינג: זו גם לא כמות אשראי מהותית לעומת הבנקים.

טל הפלינג: אם הייתי מטילה דיווח, הייתי מקבלת 2,000 אקסלים שהייתי צריכה לנתח.

טל הפלינג: האירוע הזה מוקפא כרגע.

טל הפלינג: אין ספק שהרבה מלקוחות הגופים החוץ בנקאיים אינם לקוחות בנקים.

טל הפלינג: כנראה שבגלל שידם אינה משגת הם לא יכולים להיכנס לבנק.

טל הפלינג: אולי חלקם, דווקא בגלל ערבות המדינה, יוכלו עכשיו לקבל הלוואה.

טל הפלינג: אנחנו יודעים בפירוש שחלקם לא.

טל הפלינג: פעלנו מתחילת המשבר לייצר שיח מול אגף החשב הכללי והגופים האלה על-מנת שישתתפו בתכניות בערבות המדינה.

טל הפלינג: ביקשנו להקפיד על סטנדרט מינימאלי של גוף בעל רישיון, כדי שערבות המדינה לא תינתן לגוף שעוד לא נבדק על ידינו ויכול לרמות את המדינה בשימוש בכספים האלה.

טל הפלינג: היו מגעים שהיינו ערים להם בין האיגוד של אותם נותני אשראי לבין נציגי החשב הכללי.

טל הפלינג: בסוף יש תנאים מסחריים שהמדינה יצאה איתם לפועל.

טל הפלינג: חלקם התאימו לגופים האלה, חלקם לא.

טל הפלינג: הם יכלו להצטרף בתנאים שהמדינה פרסמה.

טל הפלינג: לפי מיטב הבנתי רק "עוגן", שזו קרן להלוואות חברתיות, הצטרף לתכניות.

טל הפלינג: אני באופן אישי לא מכירה גוף אחר.

טל הפלינג: גם מול החשב הכללי וגם מול הגופים עשינו את המאמצים כדי שהם יוכלו להיות על המגרש.

עפר שלח: סימון, ספר לנו את הסיפור שלך.

סימון תנוס: אני סימון תנוס, בעל חברה של אוטובוסים ומיניבוסים.

סימון תנוס: יש לי 10 אוטובוסים ו-10 מיניבוסים.

סימון תנוס: מזה כמעט 40 שנה אני בענף ההיסעים, בענף הגלגלים.

סימון תנוס: עבדתי קשה מאוד.

סימון תנוס: "נביל טורס", שזאת שמה של החברה, חשוב לי מאוד, זה קדוש בשבילי.

סימון תנוס: הקמתי את החברה על שם אחי שאיבדתי בגיל 19.

סימון תנוס: תמיד עבדתי קשה.

סימון תנוס: אני בן לאבא נכה צה"ל שנפגע בשנת 1957.

סימון תנוס: החתימו אותו בבית חולים בתל השומר על זה שהוא בריא והוא לא רוצה שום זכות מהמדינה.

סימון תנוס: האחים שלי ואני פרנסנו את אבא, נתנו לו לחיות בכבוד.

סימון תנוס: אמרנו שאת הכסף שהוא היה אמור לקבל מהקצבה של הצבא יתנו למישהו אחר.

סימון תנוס: כל שנה החלפנו לו את האוטו.

סימון תנוס: הוא חי כמו מלך.

סימון תנוס: עכב הקורונה נכנסתי לקשיים.

סימון תנוס: בנק לאומי, שלקח ממני במשך 40 שנה הרבה ריביות, הוריד לי את המסגרת מ-500,000 לאפס.

סימון תנוס: הוא רוצה את ההלוואות שלו.

סימון תנוס: אפילו ערבות מדינה על הלוואה הוא לא רצה לתת לי.

סימון תנוס: תמיד שילמתי בזמן, תמיד שילמתי מיסים, בין אם מס הכנסה, בין אם ביטוח לאומי.

סימון תנוס: שילמתי בזמן, כי פחדתי שיטילו עלי קנסות.

סימון תנוס: חרשתי את המדינה ביום ובלילה, בחורף, בקיץ, בפקקים, בתקלות.

סימון תנוס: לא אכלתי לפעמים, לא השתנתי לפעמים.

סימון תנוס: כשבא הזמן שבו אני צריך את עזרתכם, אתם לא מסתכלים עלי?

סימון תנוס: ישנם בתוך הישוב שלי שני חברי כנסת.

סימון תנוס: בתוך הישוב הקטן שלנו אחד מכיר את השני.

סימון תנוס: ליד איפה שאני מחנה את האוטובוסים, שזה בדיוק בכביש הראשי, הם עוברים כל יום.

סימון תנוס: הם רואים שהאוטובוסים עומדים חמישה-שישה חודשים.

סימון תנוס: לא כואב להם?

סימון תנוס: זה לא מזעזע אותם?

סימון תנוס: מה מזעזע אותם?

סימון תנוס: המשכורת שלהם?

סימון תנוס: הפרייבט שלהם על חשבון העם?

סימון תנוס: אני צריך את עזרתכם, אני וחבריי.

סימון תנוס: אכלנו אותה חזק מאוד.

סימון תנוס: הענף שלנו אכל אותה הכי חזק בעולם.

סימון תנוס: לקחנו הלוואה של מיליון שקל מהבנק.

סימון תנוס: האוטובוס משרת אותנו כבר 10 שנים.

סימון תנוס: אני מפסיד על כל אוטובוס 150,000 שקל בשנה.

סימון תנוס: אחרי 10 שנים אנחנו מעבירים את האוטובוס למפעלי פלדה.

סימון תנוס: אנחנו צריכים את העזרה שלכם עכשיו.

סימון תנוס: שילמנו מיסים, שילמנו מס ערך מוסף, שילמנו ביטוח.

סימון תנוס: בשביל מה יש ביטוח לאומי?

סימון תנוס: אני הולך למכור את הפרייבט שלי.

סימון תנוס: מכרתי חלקת אדמה בשביל לכסות חובות.

סימון תנוס: לקחתי הלוואות ואת החסכונות של הנכדים שלי, כי הילדים ראו אותי במצב לא טוב, במצב בריאותי לא טוב.

סימון תנוס: ירדתי 10 קילו במשקל מאז הדבר הזה.

סימון תנוס: ריבונו של עולם, אתם רוצים לרצוח אותנו?

סימון תנוס: אנחנו אזרחים טובים, נאמנים למדינה הזאת בלב.

סימון תנוס: אני עובד מגיל 16.

סימון תנוס: לא למדתי באוניברסיטה, כי לא היה לי כסף ללמוד.

סימון תנוס: עבדתי יום ולילה.

סימון תנוס: במקום לעבוד 12 שעות, עבדתי לפעמים יומיים בלי לחזור הביתה.

סימון תנוס: למה אתם לא מסתכלים עלינו, ריבונו של עולם?

סימון תנוס: במה אתם מתעסקים עכשיו?

סימון תנוס: תתעסקו בעם.

עפר שלח: המצוקה ברורה ומוצדקת לגמרי.

עפר שלח: מיכה אבני, אתה יו"ר איגוד חברות האשראי, אתה מייצג את האשראי החוץ בנקאי.

עפר שלח: אתה יכול לתת לנו איזו שהיא תמונה, אם מהחברה שלך או מהחברות האחרות שאתה נוגע בהן, עד כמה האשראי החוץ בנקאי מאפשר איזה שהוא מוצא מחוץ למערכת הבנקאית לאנשים שחנוקים היום באשראי?

מיכה אבני: הקמתי את "פנינסולה" לפני 16 שנים כדי לתת אשראי לעסקים קטנים ובינוניים.

מיכה אבני: לאורך השנים נתנו עשרות מיליארדים באשראי.

מיכה אבני: היום אנחנו חברה ציבורית.

מיכה אבני: שותפים איתי "מיטב דש", "מגדל", ו"הפניקס" בחברה.

מיכה אבני: אני יו"ר של איגוד שמייצג את החברות הגדולות בשוק האשראי החוץ בנקאי, את מי שמחזיק ברישיון למתן אשראי מורחב.

מיכה אבני: אנחנו מחוללי התחרות בשוק הזה.

מיכה אבני: מהקמת התעשייה שלנו עד היום אנחנו זוכים לאפס שיתוף פעולה ממשרד האוצר, לאפס שיתוף פעולה מהכנסת.

מיכה אבני: אני בא לדיונים שוב ושוב, אבל הדיונים מנותקים באופן מוחלט מהמציאות בחוץ, הם נדחפים על ידי אינטרסים של הבנקים ושל הפקידים במשרדי הממשלה.

מיכה אבני: כדי שהצרכן הסופי ובעל העסק הקטן או הבינוני ייהנו מתנאי אשראי טובים גם בזמנים טובים וגם בזמנים קשים, חייב להיות משק תחרותי.

מיכה אבני: בהעדר תחרות זה לא יכול לקרות.

מיכה אבני: הדבר היחיד שיכול להוות תחרות לבנקים זה גופים שמתחרים בבנקים, ואנחנו אחד הגופים הגדולים.

מיכה אבני: הגופים האלה משרתים היום עשרות אלפי עסקים, נותנים מיליארדים על גבי עשרות מיליארדים של אשראי לעסקים קטנים ובינוניים, עם אפס שיתוף פעולה מהמדינה.

מיכה אבני: בלי ערבויות, בלי תמיכות, בלי הטבות, בלי כמעט שיח אמיתי מול משרדי הממשלה, וזה לא משנה אם זה משרד האוצר, אם זה בנק ישראל, או אם איזו ועדה כזאת או אחרת בכנסת.

מיכה אבני: כל מה שאנחנו מבקשים זה לא להפריע לנו.

מיכה אבני: עכשיו אני אתייחס למשבר.

מיכה אבני: המשבר, מן הסתם, יוצר מחנק אשראי מיידי לעסקים, כי המשק נעצר, אנשים נלחצים.

מיכה אבני: זה הזמן שצריך לבוא ולתמוך.

מיכה אבני: מה עשתה המדינה?

מיכה אבני: לא ניהלה שיח איתנו.

מיכה אבני: לא איתי, לא עם המתחרים שלנו שחברים באיגוד.

מיכה אבני: דיברתי עם משרד ראש הממשלה, דיברתי עם שר האוצר, אבל לא הקשיבו למילה ממה שאמרנו.

מיכה אבני: מה עשו פקידי הממשל?

מיכה אבני: נתנו הטבה ענקית לבנקים על ידי ההרחבה של תכנית ערבות מדינה.

מיכה אבני: מה זאת תכנית ערבות המדינה?

מיכה אבני: זה עיבוי ביטחונות למערכת הבנקאית.

מיכה אבני: הבנק נותן את אותו אשראי שהוא היה נותן לאותו לקוח אתמול, רק עם ערבות של המדינה.

מיכה אבני: אם מרחיבים לו את זה, הוא מקטין את האשראי שהוא ממילא נותן בלי ערבות מדינה.

מיכה אבני: זה מחזק את המאזן של הבנק, מוריד לו סיכון.

מיכה אבני: זה לא עושה כלום לעסקים.

מיכה אבני: סימון, שדיבר יפה מאוד לפני זה, הוא דוגמה לעשרות אלפי עסקים.

מיכה אבני: הבנקים מושכים את השמיכה מעסקים שצריכים את הכסף, הם נותנים את זה ללקוחות הטובים.

מיכה אבני: כשניסינו להסביר שההרחבה של התכנית הזאת היא בכלל לא בכיוון כדי לעזור למשק, אפילו לא הזמינו אותנו לפגישות.

מיכה אבני: החשב הכללי אפילו לא טרח להשיב בטלפון או במכתב, על אף שהיו ריבוי פניות לאורך כל התקופה.

מיכה אבני: אני יודע שגם רשות שוק ההון פנתה כדי שידברו איתנו, אבל כלום.

מיכה אבני: אם אתם רוצים לעשות משהו כדי להיטיב עם העסקים הקטנים, הבינוניים והצרכנים שנמצאים במחנק אשראי שרק ילך ויחמיר בשנה-שנתיים הקרובות, אל תפריעו לנו.

מיכה אבני: תבקרו את משרד האוצר שבכלל לא קשוב לסקטור העסקי.

עפר שלח: המסר ברור.

עפר שלח: אתה, בניגוד לבנק, לא מקבל איזו שהיא רשת ביטחון, איזו שהיא בטוחה מהמדינה כנגד ההלוואות שאתה נותן.

עפר שלח: נניח שיש לי עסק, כמו שסימון תיאר לנו בכאב ובצדק גמור, שבניתי ב-10 אצבעותיי, עסק ששגשג עד הקורונה שאני לא יכול לראות זרם הכנסות חודשים קדימה.

עפר שלח: האם אתה תיתן לי אשראי?

עפר שלח: איך תיתן לי אשראי, באיזה תנאים?

עפר שלח: אתה בסופו של דבר עושה עסק, אתה לא קרן אלטרואיסטית פה.

מיכה אבני: את סימון ספציפית אני לא מכיר.

מיכה אבני: אני מכיר עשרות כמוהו.

מיכה אבני: ברגע שהבנק משך לו את השטיח הוא מחק אותו.

מיכה אבני: צריך לזכור שהבנקים הם מוסדות גדולים שמקבלים כרית ביטחון עצומה מהמדינה.

מיכה אבני: המנהלים בבנקים הם עובדים שכירים לעומת כל השוק החוץ בנקאי שהמנהלים הם גם בעלי המניות בעסקים שלהם.

מיכה אבני: אם הבנק משך למישהו את השטיח והפיל אותו, אתה רוצה שאני אבוא, כשלא קיבלתי שום ערבות, שום כיסוי, שום הטבה מהמדינה, כדי להציל אותו?

מיכה אבני: הלוואי שיכולתי, הלוואי והייתי כל כך עשיר כדי לתת לו מתנה.

מיכה אבני: אם הבנק הפיל אותו, איך אני יכול לעזור?

עפר שלח: מה שאתה אומר לי, ואני אומר את זה לא בטענה, שאם לא תקבל רשת ביטחון כלשהי, לא תוכל לעזור לסימון ולאנשים דומים לו.

מיכה אבני: אני אעשה איתו עסקים כשהעסקים האלה יסתדרו.

מיכה אבני: העסקים האלה בתקופה הנוכחית מסתדרים רק כשיש כרית ביטחון.

מיכה אבני: ניסינו להסביר את זה במכתבים למשרד האוצר, אבל הם לא רצו לשמוע.

מיכה אבני: הם הרחיבו את תכנית ערבות המדינה לבנקים.

מיכה אבני: מה עשו הבנקים בתכנית הזאת של ערבות המדינה?

מיכה אבני: לקחו מישהו שהיה לו אשראי טוב בלי ערבות המדינה ושחלפו לו אותו באשראי בערבות המדינה.

מיכה אבני: הבנקים נהנים מהכרית הזאת, זה משבח להם את המאזן, ומשרד האוצר אוהב להגיד שהוא עשה משהו.

עפר שלח: האם באתם למשה ברקת או למישהו אחר באוצר עם תכנית שמראה מה צריך מגזר האשראי החוץ בנקאי בשביל להיות מסוגל לעזור לעסקים כאלה?

מיכה אבני: בוודאי.

מיכה אבני: גם קיבלנו אוזן קשבת.

מיכה אבני: הוא פנה למשרד האוצר, לחשב הכללי, וגם אנחנו פנינו, אבל לא קיבלנו כלום.

מיכה אבני: שלחו איזה פקיד זוטר לדבר איתנו כמה מילים, ואז אמרו: "טוב, נצרף אתכם לתכנית של הבנקים".

מיכה אבני: זה מעליב לצרף אותנו לתכנית של הבנקים, כי התכנית של הבנקים מחייבת אותך לתת ללקוחות אשראי בתנאים פחות טובים ממה שהבנקים נותנים לנו אשראי.

עפר שלח: תכנית הבנקים, להבנתי, אמרה שיש ערבות מדינה בשיעור מסוים.

עפר שלח: האם הייתה תכנית ששמתם על השולחן שאמרה: ככה וככה אנחנו צריכים?

מיכה אבני: בוודאי.

עפר שלח: מה המספרים?

מיכה אבני: אפילו לא קיימו איתנו דיון ענייני של חמש דקות על הדבר הזה.

מיכה אבני: בצורכי האשראי של העסקים הקטנים, הבינוניים והצרכנים יש שני פרמטרים.

מיכה אבני: הפרמטר הראשון והכי חשוב לבעל העסק והצרכן זה כמות האשראי שעומד לרשותו, הזמינות של האשראי הזה.

מיכה אבני: הפרמטר השני זה המחיר.

מיכה אבני: כל הדיונים האלה מתנהלים רק על בסיס מחיר.

מיכה אבני: לקוח במצב של סימון, שזה המצב שצריך לדאוג לו, לא משלם שלושה אחוז לבנק, לא משלם שני אחוז לבנק, לא משלם חמישה אחוז לבנק, הוא משלם שמונה אחוז לבנק.

מיכה אבני: תכנית שמדברת על למכור לו כסף בשלושה אחוז היא תכנית שאומרת שתיתן את הכסף הזה רק למצטיינים במשק, רק לעסקים הכי הכי חזקים.

עפר שלח: לא.

מיכה אבני: זה מה שקורה.

עפר שלח: או שאני אתן אותו לסימון, ואת ההפרש תשלם לי מדינת ישראל.

מיכה אבני: כל מה שהתכנית הזאת יכולה לעשות זה לעבות את המאזן של הבנק.

מיכה אבני: היא תפורה ככה שנים.

מיכה אבני: ממחזרים את זה ככה שנים.

מיכה אבני: זה מצוין לבנק, זה מצוין למאעכרים שמתעסקים בזה, זה מצוין לפקידים במשרד הכלכלה שיכולים להגיד שהם עשו משהו, וזה טוב למשרד האוצר, כי זה מוריד את חברי הכנסת מהראש שלו.

מיכה אבני: זאת תכנית שהייתה טעות מהתחלה ועד הסוף.

מיכה אבני: הפקידים שמתעסקים בזה מייצרים נתונים כדי להצדיק את זה.

מיכה אבני: זה לא עוזר לעסקים, זה רק מחזק את המאזנים של הבנקים.

מיכה אבני: זה ניתן אך ורק לעסקים טובים.

עפר שלח: נניח שאני משרד האוצר שמנהל איתך מו"מ.

עפר שלח: מה יגרום לך לתת הלוואה בתנאים סבירים לסימון?

מיכה אבני: מכיוון שהוכחנו את עצמנו לאורך 15 שנה שאנחנו יודעים לתת אשראי מהיר וענייני לעסקים כמו העסק של סימון, מה שצריך לעשות בעת משבר זה לתת לנו ערבויות כמו שנתנו בבנקים, בלי להתערב בדרך שעובדים עם סימון.

מיכה אבני: אם סימון מתקשר בלחץ ביום חמישי בערב שהוא צריך כך וכך עד למחרת בבוקר כדי לשרוד, אתה לא יכול לפתוח בטכנוקרטיה של בקשות דרך משרד הכלכלה.

מיכה אבני: מתן הערבויות צריך להיות ברמת חברת המממן, לא ברמת הלקוח המקבל.

מיכה אבני: זה היה מאפשר לשוק החוץ בנקאי להרחיב את הפעילות שלו בתקופה הנוכחית.

מיכה אבני: מה שקרה בתקופה הזאת זה שהשוק החוץ בנקאי הקטין את הפעילות שלו כי הוא ראה רק סיכון.

מיכה אבני: "פנינסולה" וכל המתחרים שלי עשו בדיוק אותו דבר – הם הסתכלו על השוק ואמרו:

מיכה אבני: אם רק הבנקים מקבלים כריות ביטחון ומקבלים פיקדונות חינם מהציבור, מה שנותר לנו זה רק לצמצם את הסיכונים שלנו.

מיכה אבני: למען הבתים שלנו, למען היציבות שלנו, למען היכולת שלנו להמשיך לפעול, כולנו צמצמנו חשיפות.

מיכה אבני: זה מה שהסברתי ביום הראשון לשר האוצר שיקרה, וזה בדיוק מה שקרה.

מיכה אבני: המודל הנוכחי נותן לך סבסוד רק לדברים המצוינים.

מיכה אבני: לא סבסוד כספי, אלא סבסוד בסיכון.

מיכה אבני: אתה לא צריך סבסוד כספי, אתה צריך שתהיה לך כרית לסיכון.

מיכה אבני: ברור שההלוואה שאני נותן היום לסימון היא הלוואה יותר מסוכנת מהלוואה רגילה.

מיכה אבני: אין לי בעיה עם מחיר לסימון, אין לי בעיה לעבוד איתו מהיר וענייני, אבל אם הסיכון שלו יותר גבוה, אני צריך כרית מסוימת.

מיכה אבני: אם הכרית היא ברמה של חברת המימון, לא ברמת החברה של סימון, זה מאפשר לקבל החלטות מהירות.

מיכה אבני: הוא צריך החלטות מהירות וענייניות.

מיכה אבני: אם הצלחנו לעשות את זה בעשרות מיליארדים בשוק טוב בלי הדברים האלה, אז בשוק קשה צריך לתת איזו שהיא כרית.

מיכה אבני: זה לא היה עולה למדינה שקל, כי זה נועד רק למצבי קיצון.

מיכה אבני: מאז שקמנו לא הפסדנו כסף.

מיכה אבני: אם הסיכון יגדל בשוק הנוכחי, זה יהיה על חשבון הרווח שלנו.

מיכה אבני: אם אתה רוצה שניתן לעשרות אלפי עסקים כמו של סימון, ומגיע להם, המדינה צריכה לתת לנו איזו שהיא כרית ביטחון.

עפר שלח: ברור לגמרי.

עפר שלח: הציג פה בנק ישראל אמירה כאילו 16 מיליארד מתוך 18 מיליארד שהוקצו בתכניות של האוצר כאשראי כבר עברו ללקוחות.

עפר שלח: יו"ר איגוד הבנקים, האם אתה מאשר את המספרים האלה?

איתן מדמון: המספרים נמצאים באופן גלוי לציבור באתר משרד האוצר.

איתן מדמון: אני מנוע מסיבות משפטיות לדבר על נושא הקרנות.

איתן מדמון: אני מוכן לדבר באופן עקרוני על כל מה שקורה בתוך מערכת הבנקאית בתקופה הזאת, אבל לא באופן ספציפי על נושא הקרנות.

איתן מדמון: הסכמנו שאת כל נושא הקרנות שקשורות לקורונה ינהל האוצר, הוא זה שייתן את התשובות המלאות על כל הנושאים האלה.

עפר שלח: אתה לא יכול להגיד לי נתונים של אשראי שנתנו הבנקים בתקופה הזאת?

איתן מדמון: בחודשים מרץ-אפריל, טרום כל עידן הקרנות, עוד לפני שהמדינה בכלל התעוררה והבינה מה קורה סביבה, שוק האשראי היחידי שהתנהל היה השוק הבנקאי שזרק ושפך למשק סדר גודל של בין 20 ל-24 מיליארד שקל הלוואות מיידיות.

איתן מדמון: הוא הגדיל את האשראי למרות הסיכון שזוהה כסיכון הרבה יותר גבוה.

איתן מדמון: למרות כל השיח שהיה בתקשורת כאילו הריביות עולות, הריביות נשארו אותן ריביות.

איתן מדמון: בחודשים מרץ-אפריל עד היום זאת הייתה המערכת היחידה שדחתה תשלומים והלוואות.

איתן מדמון: בימים אלה זה מתווה וולונטרי שמבוצע בשיתוף עם הפיקוח.

איתן מדמון: מאושרות דחיות הלוואות בסדר גודל של כמעט 150 מיליארד שקל.

איתן מדמון: התשלומים בפועל הם בסביבות שבעה וחצי מיליארד שקל.

איתן מדמון: סדר גודל של מעל 500,000 הלוואות נדחה התשלום לגביהן.

איתן מדמון: אף גוף, בטוח לא החוץ בנקאי מכל מיני סוגים, אם זה הפרטיים או המוסדיים, לא נקט בצעדים כאלה אגרסיביים בחודשים מרץ-אפריל, טרום עידן הקרנות, טרום עידן ערבויות המדינה וכל הדברים הרלוונטיים שהיו בנושאים האלה.

עפר שלח: כשהיית אצלי בוועדת קורונה, אמרת שההנחיות שקיבלתם מהאוצר הן לנהל מדיניות אשראי רגילה מבחינת הסיכון שאתם לוקחים על עצמכם והבדיקה שאם צריכים לעשות לפני שאתם נותנים הלוואה.

עפר שלח: מבחינת

עפר שלח: כם לא השתנו הפרמטרים.

עפר שלח: סימון אמר שהבנק הודיע לו יום אחד שמסגרת האשראי שלו יורדת מ-500,000 שקל לאפס.

עפר שלח: אני מייחס את העניין הזה להנחיה של מדיניות האשראי הזהירה.

עפר שלח: אם אתה מסתכל על העסק של האוטובוסים שנמצא עכשיו בסיכון מאוד גדול כי כל הענף הזה נעצר, אתה מבין שאנחנו חייבים לעזור לו.

עפר שלח: האם ההנחיה היא עדיין הנחיה של מדיניות אשראי רגילה?

עפר שלח: האם עדיין ככה הבנקים מתנהגים?

איתן מדמון: בוא נזכור שמקורות הכסף של המערכת הבנקאית, בניגוד לכל המערכות החוץ בנקאיות האחרות, זה פיקדונות ציבור.

איתן מדמון: צריך להבין שהמחויבות הראשונה שלנו היא לנהל את הסיכון באופן נאות על מנת שפיקדונות הציבור לא ייפגעו.

איתן מדמון: אנחנו מנהלים סיכון בצורה כזאת שגם בתקופות משבר קיצוניות מהסוג שאנחנו חווים כרגע הציבור מרגיש שהמערכת הבנקאית מחזיקה את כספו בצורה בטוחה.

איתן מדמון: זאת גם הסיבה שהוא לא רץ להוציא את הכספים מהבנקים.

איתן מדמון: אני לא חוזר בי מאף מילה שאמרתי אצלך בוועדה, אבל מאז ועד היום נוצרו כמה שינויים וכמה כלים נוספים לטובת הסיפור.

איתן מדמון: האוצר העמיד כלים נוספים לטובת העסקים היותר מסוכנים שמטופלים ברמה כזאת או אחרת, וגם המערכת הבנקאית מנסה ככל יכולתה.

איתן מדמון: המערכת הבנקאית לא יכולה לצאת מורווחת במצב של משק קורס.

איתן מדמון: המערכת הבנקאית היא בבואה של המשק הישראלי.

איתן מדמון: אם המשק הישראלי יקרוס, הבנקים יציגו תוצאות נוראיות.

איתן מדמון: אני מניח שאף אחד מאיתנו לא רוצה להיות שם - לא העסקים, לא אנחנו כבנקים, לא הממשלה.

איתן מדמון: האחריות של כולנו בתוך המסגרת הזאת היא לייצר תהליכים שיתנו מענה לכל מיני סוגים של עסקים, ויש כל מיני סוגים של עסקים שיש להם בעיות שונות ומגוונות.

איתן מדמון: אנחנו מנסים לאתר אותם בכל נקודת זמן.

איתן מדמון: אנחנו מנסים להציף את הבעיות מול האוצר וליצור פתרונות.

איתן מדמון: אני לא יכול להגיד לך שבדרך לא נעשות טעויות, אבל אף אחד לא פועל כדי לדפוק איזה סקטור מסוים או סוג מסוים של עסקים.

איתן מדמון: צריך להבין שאנחנו באזור מאוד מסוכן.

עפר שלח: אני מסכים.

עפר שלח: עד עכשיו אתה עונה על שאלות שלא שאלתי.

עפר שלח: אני לא בא אליך ולבנקים בטענות.

איתן מדמון: אני לא חוזר בי מאף מילה שאמרתי אצלך בוועדה, רק שמאז ועד היום נוספו כלים נוספים.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: אני לא יודע איזו הבנה יש בינך לבין האוצר או איזו מניעה משפטית יש לך לדבר על הכלים, אבל הכלים הם בין השאר ערבות מדינה.

עפר שלח: הדברים פורסמו, זה לא איזה משהו סודי.

עפר שלח: מדובר על ערבות מדינה שאפשרת למערכת הבנקאית לקחת על עצמה את הסיכון שכרוך במתן הלוואה לעסק כמו של סימון.

עפר שלח: האם המדיניות הזאת השתנתה, או שצריכים לנהוג, כמו שאמרת לי אז, כאילו אנחנו נותנים אשראי במצב רגיל?

איתן מדמון: הכלים שהאוצר העמיד לאחרונה שיפרו.

איתן מדמון: יכולת מתן אשראי בסביבה מסוכנת מותנית ברמת הביטחונות והערבויות שיהיו.

איתן מדמון: ככל שרמת הביטחונות והערבויות יהיו ברמה יותר גבוהה, כך היכולת לטפל בעסקים יותר מסוכנים תהיה יותר פשוטה.

איתן מדמון: זו לא מתמטיקה מסובכת, זה דבר מאוד פשוט וברור.

איתן מדמון: האוצר העמיד כלים יותר טובים לטובת הסיפור.

איתן מדמון: האם זה מספיק?

איתן מדמון: התשובה תמיד תהיה לא.

איתן מדמון: הצרכים של אשראי בתקופת משבר יהיו הרבה יותר גבוהים מאשר הכלים והערבויות שהמדינה תיתן או רמת הסיכון שהבנקים ייקחו על עצמם.

איתן מדמון: אני לא יודע להגיד איפה הגבול ואיפה עוצרים את זה.

איתן מדמון: האם האוצר מסוגל לקחת על עצמו כזאת מחויבות?

איתן מדמון: אני לא צריך לתת את התשובה.

איתן מדמון: שאנשי האוצר יתנו את התשובה בהקשר הזה.

עפר שלח: יש היגיון יותר גדול בלתת רשת ביטחון למערכת הבנקאית מאשר לתת דברים באופן ישיר.

עפר שלח: יש היגיון רב מבחינת המדינה בלתת ערבות כזאת או אחרת למערכת הבנקאית, למערכת החוץ הבנקאית, למערכת האשראי במשק, כי אז כמות האשראי שתעמוד לרשות העסקים במשק תהיה יותר גדולה.

עפר שלח: האם הדבר הזה מתקיים?

עפר שלח: האם הוא צריך להתקיים יותר?

עפר שלח: האם תדחפו לזה שהוא יתקיים יותר?

איתן מדמון: ברמה העקרונית אתה צודק במאה אחוז, אבל שוב, אלו שאלות ואלה אתגרים שצריך להעמיד בפני האוצר, לא בפנינו.

איתן מדמון: אנחנו מנהלים סיכון של אשראי.

איתן מדמון: כמונו עושים גם החוץ בנקאיים.

איתן מדמון: כל אחד עושה את החישובים שלו.

איתן מדמון: אין אינטרס לאף נותן אשראי להפיל אף עסק, כי כל עסק שייפול זה נזק עבורנו.

איתן מדמון: אנחנו מחזיקים תיקי אשראי במשק בסך טריליון 200.

איתן מדמון: אין לאנשים עניין לפגוע בתיקי האשראי האלה, לא קשור לקורונה.

איתן מדמון: כל עסק שנקלע לבעיה - גם האשראי הקודם שלו בבעיה.

איתן מדמון: בוודאי שאנחנו רוצים להציל כל עסק, אבל אנחנו גם לא רוצים לסכן יותר מידי.

איתן מדמון: את השאלות שאתה מעלה כאן, שהן בהחלט שאלות ראויות, נכונות ובעלות משמעות, אנחנו לא הכתובת.

איתן מדמון: הכתובת היא מי שצריך לתת את התשובות.

איתן מדמון: צריך לפנות אליהם ולראות איזה כלים יש באמתחתם, איזה אמצעים.

מיכאל בן דהן: אני אותו פקיד זוטר שמיכה דיבר איתו בזמנו.

מיכאל בן דהן: אנחנו דחפנו מאוד שהם ייכנסו לקרן הנוכחית.

מיכאל בן דהן: רצינו שהם הצטרפו לקרן עם הסיכון המוגבר.

מיכאל בן דהן: "עוגן" צפויים להצטרף.

מיכאל בן דהן: היום בקרן נמצאת "גמא", שהיא חברת אשראי חוץ בנקאית שנותנת אשראי מהקרן.

עפר שלח: למה הם כן והחברה של מיכה אבני או חברות בסדר גודל דומה לא?

מיכאל בן דהן: את זה תצטרך לשאול אותם.

מיכאל בן דהן: אנחנו הצענו להם בדיוק את אותם תנאים.

מיכאל בן דהן: אמרנו להם שהם מוזמנים להצטרף לקרן.

מיכאל בן דהן: "פנינסולה" החליטו שלו, "גמא" החליטו שכן, כל אחד לפי השיקולים שלו.

עפר שלח: האם לגוף אשראי חוץ בנקאי גדול ומשמעותי יש יכולת להצטרף לקרן הזאת כאילו הוא היה בנק, באותם תנאים?

מיכאל בן דהן: אני לא יכול לדבר בשמם.

עפר שלח: אני שואל אותך, אתה נותן את התנאים.

מיכאל בן דהן: עובדה ש"גמא" הצטרפה לקרן.

עפר שלח: האם מיכה אבני יכול להיכנס היום לקרנות האלו?

עפר שלח: לקרן ב-15%, לקרן ב-60%?

עפר שלח: כגוף עסקי הוא יעשה את החישוב אם זה כדאי לו או לא.

מיכאל בן דהן: כן.

מיכאל בן דהן: שכשיצאנו עם הקרן בסיכון מוגבר, דאגנו שישלחו לחברות האשראי החוץ בנקאיות.

מיכאל בן דהן: "עוגן" נענתה.

מיכאל בן דהן: החשב הכללי מנהל את הדברים האלה.

מיכאל בן דהן: אנחנו מתעסקים יותר מבחינת הרגולציה.

מיכאל בן דהן: יש לנו עניין שתהיה תחרות לבנקים, יש לנו עניין שיהיה משק תחרותי בשוק האשראי.

טל הפלינג: המגבלה הייתה מגבלה מסחרית.

טל הפלינג: התנאי היה שהריבית לא תועמד ביותר מפריים פלוס אחד וחצי, שיש בזה טעמים סוציאליים נאותים בעת כזאת.

טל הפלינג: הריבית שבדרך כלל הגופים האלה עובדים איתה היא לא פריים פלוס אחד וחצי.

מיכאל בן דהן: אנחנו בעד שהם יצטרפו לקרן.

מיכאל בן דהן: קשה לי להגיד אם מבחינה משפטית אנחנו יכולים להציע תנאים שונים לחברות האשראי החוץ בנקאיות מאשר לבנקים.

עפר שלח: למה?

עפר שלח: חברות האשראי החוץ בנקאיות הן אינן בנקים, אתה לא חייב לגזור עליהן גזירה שווה.

עפר שלח: אתה לא גוזר עליהן גזירה שווה גם בזמנים רגילים.

טל הפלינג: אין ספק שבפן הכלכלי אפשר לקבוע כל מיני טווחים, אבל זאת החלטה של החשב הכללי.

מיכאל בן דהן: מי שהתעסק בזה זה החשב הכללי.

מיכאל בן דהן: אנחנו הצטרפנו לזה בכובענו כקובעי מדיניות של שוק האשראי.

מיכאל בן דהן: רצינו לצרף את חברות האשראי החוץ בנקאיות.

מיכאל בן דהן: מי שרוצה להצטרף לקרן הנוכחית, גם לקרן בסיכון מוגבר עם ערבות של 60% - מוזמן, ויותר ממוזמן.

מיכאל בן דהן: אנחנו חושבים שחשוב שהם יצטרפו.

מיכאל בן דהן: הם יודעים להגיע לעסקים שהבנקים לא בהכרח מכירים.

מיכאל בן דהן: "גמא" הצטרפה, וגם "מקס" הצטרפה.

מיכאל בן דהן: אמנם "מקס" היא חברה שמפוקחת על ידי הפיקוח על הבנקים, אבל היא עדיין חברת אשראי חוץ בנקאית.

עפר שלח: מיכה, יש לי הצעה בשבילך.

מיכה אבני: הייתה לנו שיחה עם מיכאל.

מיכה אבני: אני לא בא בטענות אל מיכאל, אני בא בטענות אל החשב הכללי.

מיכה אבני: התנאים המסחריים של הקרן הזאת אינם הגיוניים.

מיכה אבני: "עוגן" היא קרן צדקה שממומנת על ידי פילנטרופ.

מיכה אבני: הגיוני שהם הצטרפו.

מיכה אבני: אני לא יודע להגיד למה "גמא" הצטרפה, אבל יש עוד 100 חברות שאף אחת מהן לא ראתה לנכון להצטרף כי התנאים העסקיים הם לא הגיוניים בעליל.

עפר שלח: האם ההצעה של ריבית יותר גבוהה, שאותה אתם לוקחים בכל מקרה, עם כרית ביטחון יותר קטנה, תגרום לכם להיכנס?

מיכה אבני: כל עסק והצרכים שלו.

מיכה אבני: להכתיב שטאנץ שייתן הלוואה לחמש שנים במחיר של שלושה אחוז, זה לא מה שרוב העסקים צריכים.

מיכה אבני: סימון לא היה צריך הלוואה לחמש שנים, הוא היה צריך גישור לכמה חודשים.

מיכה אבני: לדחוף אותי לתת לו הלוואה זולה לחמש שנים כדי לפתור לו בעיה של שלושה חודשים, זה לא הגיוני.

מיכה אבני: מה שטענו כל השנים זה שלא צריך להיכנס לתנאי ההלוואה ללקוח, צריך פשוט למממן כרית ביטחון, כשהמממן ידע איך לתפור את החליפה ללקוח.

עפר שלח: רון, נשיא התאחדות התעשיינים, תן לנו את התמונה של מצב האשראי של החברים בהתאחדות שלך, ומה חסר כדי שכמות האשראי שתעמוד לרשותם תהיה כזאת שתאפשר להם לצוף בתקופה הזאת.

רון תומר: אין ספק שהתכניות האלו נתנו חמצן בהתחלה, חמצן מאוד מאוד חשוב למשק, בטח לתעשייה.

רון תומר: אני חייב להגיד מילה טובה לאגף החשב הכללי על כך שהוא ידע לשפר, לשנות ולהתאים את התכנית.

רון תומר: בהתחלה היה איום ונורא להגיש את הבקשות.

רון תומר: הבעיה הכי קשה, וזה עולה קצת בחלקים ששמעתי, היא לא בנוגע לעסקים שהם טובים וכרגע צריכים חמצן בגלל הקורונה, אלא בנוגע לעסקים שהם בעייתיים.

רון תומר: הם לא פושטי רגל, הם לא עסקים בקריסה, אבל הם עסקים שהתנדנדו קודם ועכשיו הקורונה הביאה אותם למצב מאוד קשה.

רון תומר: שם היד של הבנקים הייתה מאוד מאוד קפוצה, והיא עדיין די קפוצה.

רון תומר: אלה עסקים שנדרשים לחמצן הזה הכי הרבה, כי לולא החמצן הזה הם פשוט מתים.

עפר שלח: רון, תקן אותי אם אני טועה, אבל הקרן בסיכון גבוה נועדה לענות בדיוק לצרכים האלה.

רון תומר: לקח המון זמן להשיק אותה.

רון תומר: חשבנו כשהשיקו אותה שבא לציון גואל, אבל מסתבר שלא.

רון תומר: יש לא מעט עסקים שלא מקבלים גם בקרן הזאת את האשראי.

רון תומר: למרות שהמדינה משתתפת ב-60% מהסיכון, אנחנו רואים שהבנקים מאוד מאוד זהירים.

רון תומר: אני לא יודע לשים את האצבע אם 60% זה מספיק או לא, אולי היו צריכים להשתתף ב-80%, אבל אני חושב שכשהגיעו לאיזו שהיא הסכמה עם הבנקים על ה-60%, המטרה הייתה לתת לעסקים בסיכון.

רון תומר: הבנקים היו צריכים לבוא ולהגיד: רבותיי, 60% לא מספיק, תנו לנו 80%.

רון תומר: יש לא מעט תעשיות במשבר שלא מקבלות את הכסף.

רון תומר: מדובר בתעשיות שחייבות את החמצן הזה, אין להן אופציה אחרת.

רון תומר: איך פותרים את זה?

רון תומר: צריכים להיות שניים שלושה דברים.

רון תומר: אחד, חייבים עוד פעם לראות מול הבנקים, וזה תפקיד החשכ"ל והאוצר, איך הכסף הזה הולך יותר בקלות לעסקים בסיכון.

רון תומר: הדבר השני, חייבים להכניס עוד שחקנים לשוק של ההלוואות הרגילות, בין אם זה הגופים המוסדיים, גופי האשראי החוץ בנקאיים וכו', כי כשיש יותר תחרות אתה גם לוקח יותר סיכון.

רון תומר: ברגע שיש לך פחות תחרות, בשביל מה לך לקחת סיכון.

רון תומר: אני מצטרף לכל מי שקרא פה לתת לאותם גופים את אותם תנאים שהבנקים מקבלים.

רון תומר: אתה לא יכול לבוא ל"פנינסולה" ולהגיד לו שייכנס לקרן בלי אותו גיבוי.

רון תומר: אני חושב שצריך כבר עכשיו לעשות את זה.

רון תומר: צריך לזכור שאשראי הוא פתרון לזמן קצר.

רון תומר: עשה עכשיו אגף החשכ"ל צעד שהוא בסדר – הוא העלה את כמות האשראי שאפשר לקבל ל-24% מהמחזור.

רון תומר: 24% מהמחזור זה אשראי של שלושה חודשים מחזור.

רון תומר: העסק יצטרך להחזיר בסוף את האשראי.

רון תומר: לעסק לוקח המון זמן להרוויח שלושה אחוזי מחזור כדי להחזיר הלוואה.

רון תומר: אתה נכנס למצוקת אשראי לא בגלל שמעכבים לך תשלומים, אתה נכנס למצוקת אשראי בגלל ירידה בביקושים.

רון תומר: אם אתה מייצר פחות, אתה מוכר פחות ומרוויח פחות.

רון תומר: הגדלת את משקל האשראי שלך לטווח קצר, לטווח ארוך, לא משנה איך שתסווג אותו במאזן שלך, אבל זה משקולת על המאזן.

רון תומר: אשראי הוא פתרון, אבל הוא רחוק מלהיות הפתרון היחיד.

רון תומר: הוא בטח לא פתרון ארוך טווח כדי רק איתו לצלוח את משבר הקורונה.

עפר שלח: ברור שהאשראי איננו תחליף למענקים וצריך לתת חבילת סיוע כוללת, אבל אנחנו מתמקדים היום בסגמנט של האשראי.

עפר שלח: רועי, מה את יכול להגיד לנו על מצב האשראי של העצמאיים והעסקים הקטנים היום בישראל?

עפר שלח: מה צריך, כמו שרון תומר אמר, בשביל לפתוח את זה יותר?

רועי כהן: אם אנחנו היום בחודש אוגוסט, חמישה חודשים מאז שהתחיל המשבר, אז רק לפני חודש נכנס לתוקף משהו שהבטיחו לי בשבוע הראשון של הקורונה, וזה הלוואות בערבות מדינה לענפים בסיכון שידעו מראש שהבנקים לא יוכלו לתת להם הלוואות.

רועי כהן: מדובר על 17,000 עד 20,000 עסקים שסורבו לקבל אשראי.

רועי כהן: אדם שביקש חצי מיליון שקל ואישרו לו 20,000, נכנס לסטטיסטיקה של אלה שעזרו להם.

רועי כהן: לא רק שהוא נכנס לסטטיסטיקה של אלה שעזרו להם, גם מנעו ממנו לגשת ולהגיש מחדש.

רועי כהן: נאלצנו להתערב כדי שזה יטופל.

רועי כהן: הבעיה הגדולה ביותר היא עם ענפים שכרגע לא רואים אופק מבחינת פתיחה, מבחינת חזרה לעבודה.

רועי כהן: אני מדבר איתך על אולמות אירועים, אני מדבר איתך על אטרקציות.

רועי כהן: בעקבות העניין של נינג'ה הקימו פה בין 500 ל-700 מתחמי משחקים שהם על פי צו בריאות סגורים לגמרי.

רועי כהן: כשהם ניגשו לבנקים לבקש, הבנקים אמרו: אנחנו לא רואים אופק שתיפתחו.

רועי כהן: על כל הנושא הזה של ענפים בסיכון חייבים לשים דגש.

רועי כהן: שים לב מה המיצוי מתוך הארבעה מיליארד.

רועי כהן: לדעתי המיצוי עומד על 100 מיליון שקל.

עפר שלח: איזה ארבעה מיליארד?

רועי כהן: אישרו, אחרי שנלחמנו ונאלצנו לצאת לרחובות, ארבעה מיליארד שקל לענפים בסיכון בערבות מדינה של עד 60%.

רועי כהן: המיצוי כרגע הוא רק 100 מיליון שקל.

רועי כהן: הקרן בערבות מדינה הייתה כלי מאוד נכון.

רועי כהן: בזמן משבר הקורונה הגדילו אותה, היא הגיעה ל-23 מיליארד שקל.

רועי כהן: זה כלי שעוזר.

רועי כהן: בסופו של דבר הלוואות צריך להחזיר.

רועי כהן: אני כרגע רואה לנגד עיני את אלה שמסורבים בגלל שהמדינה סגרה להם את העסק.

רועי כהן: לאדם נורמטיבי שניהל עסק לתפארת באתם וסגרתם את העסק.

רועי כהן: כשהוא מגיע לבנקים, הבנקים אומרים לו: תשמע, אנחנו רואים שאין לך אופק, שאין לך מחזור, שאין לך איך להחזיר את הכסף, איך ניתן לך הלוואה.

רועי כהן: אם המדינה תיתן לך ערבות מדינה, ניתן לך.

רועי כהן: הוא נמצא במלכוד, כי מצד אחד העסק שלו סגור, ומצד שני הוא צריך אשראי שאין לו איך להחזיר אותו.

רועי כהן: אם הוא ייקח אשראי לא דרך ערבות מדינה, ירצו ממנו שיחזיר את הכסף כבר מהיום הראשון, וזה ממחזור שאין לו.

רועי כהן: היתרון בערבות מדינה זה שהיא נתנה 12 חודשים גרייס בריבית מאוד נמוכה, מאוד הוגנת.

רועי כהן: הקריאה שלכם צריכה לגרום לכך שינצלו את כל הארבעה מיליארד שקל האלה.

עפר שלח: מה הסיבות העיקריות שכמעט והם לא נוצלו?

רועי כהן: חלק מהאנשים לא יכלו להיכנס לקרן החדשה של הענפים בסיכון, שזה בעיקר מסעדות.

רועי כהן: אני חושב שכרגע הקרן הזאת פחות זמינה לאנשים.

רועי כהן: לא ראיתי שמישהו בצורה כזאת או אחרת דוחף את אותם עסקים.

עפר שלח: אפשר לקבוע תקרה שאם קיבלת מתחתיה תוכל להיות בסיכון הגבוה.

עפר שלח: האם אי המימוש של הארבעה מיליארד נובע מחשש של בעלי העסקים שהם לא יוכלו לעמוד ב-40%?

עפר שלח: האם זה נובע מחוסר הנכונות של הבנקים?

עפר שלח: העלינו פה בעל חברת אוטובוסים שהבנק הודיע לו יום אחד שמסגרת האשראי שלו יורדת מ-500,000 לאפס.

עפר שלח: הדבר היחיד שעולה מהדברים שלך שבא בחשבון זה מענקים, לא הלוואות.

עפר שלח: אי אפשר יהיה לממש הלוואות אפילו ב-90%.

רועי כהן: הלוואות צריכות להינתן לאנשים עם גרייס של לפחות שנה, ושהבנק יבין שגם אם עכשיו אין הכנסות, בעוד שנה העסקים האלה יוכלו לחזור ולייצר הכנסות.

רועי כהן: אם בוחנים לפי המצב כיום, הענפים בסיכון לא יכולים לקבל שום הלוואה, אין להם מחזור הכנסות.

רועי כהן: זאת הסיבה שאתה רואה תת ניצול בארבעה מיליארד שקלים.

רועי כהן: אתה רואה עסקים שמפחדים לקחת הלוואה, ואתה רואה שהבנקים לא ששים לתת לאנשים שאין להם מחזור הכנסות.

רועי כהן: אם מישהו באמת רוצה לעזור, לכו לכל ה-20,000 האלה שסורבו, תאפשרו להם להגיש שוב פעם.

רועי כהן: תבחנו את הבקשה שלהם בנפש יותר חפצה, כי כרגע יש ערבות מדינה הרבה יותר גדולה.

רועי כהן: אתה כוועדה יכול להוביל מהלך כזה.

עפר שלח: מתקיים שיח ביניכם לבין האוצר בדבר הזה?

רועי כהן: מתקיים שיח.

רועי כהן: עובדה שהלחץ שלנו גרם לכך שתגיע הקרן לענפים בסיכון.

רועי כהן: הגדילו את אותה קרן של 15% שלא נתנה מענה לאותם ענפים בסיכון.

רועי כהן: ביקשתי שיבדקו למה ה-20,000 אנשים האלה סורבו.

רועי כהן: אם הקמתם קרן חדשה שכן יכולה לתת מענה, תפנו לאותם 20,000 בצורה יזומה.

רועי כהן: אם יהיה תהליך יזום, זה יהיה מהלך נכון ומתבקש בעת הזאת.

עפר שלח: ההבדל הגדול בין אשראי למענקים זה שבאשראי נותנים לגופים המסחריים, בין אם זה בנקים ובין אם זה גופים חוץ בנקאיים, להיכנס לשוק ולהגדיל את הנפח שעומד לרשות הציבור.

עפר שלח: בין אם זה עסקים בסיכון כבד כמו של סימון שראינו פה או כמו שאתה תיארת, ובין אם זה עסקים שיש פגיעה במחזור שאולי תשתפר בחודשים הבאים, חייבים את השוק הזה להעיר, חייבים לעשות את זה ביוזמה.

עפר שלח: אני מקבל מהדברים שאמרת את הצורך ביוזמה ממשלתית.

עפר שלח: כמו הניהול היותר פרטני ויותר נקודתי של המשבר הבריאותי, כך גם במשבר הכספי - עובדים בשמיכות, כאשר דרך השמיכות הגדולות האלו הולכות לאיבוד הרבה הזדמנויות ונפגעים עסקים.

עפר שלח: צריך להכניס את העסקים בסיכון לתחום האשראי, לנסות ולהכניס עוד שחקנים.

עפר שלח: העלינו פה שחקנים של אשראי חוץ בנקאי שברור שהם שחקן לא פשוט בהקשר הזה.

עפר שלח: הם צריכים להיות בפנים.

עפר שלח: המשק הזה צריך הזרמות שנותנות לו חיים, זה ברור לכולם, מפני שאנחנו לא יודעים כמה זמן המשבר הזה יימשך.

עפר שלח: מה שברור זה שהיציאה מהמשבר תהיה יציאה איטית, לא פשוטה.

עפר שלח: עסקנו פה אתמול בתחום התעסוקה.

עפר שלח: הדברים האלה קשורים אחד בשני.

עפר שלח: אנחנו נמשיך לעקוב אחר הדבר הזה, נבקש לראות את המגעים עם שוק האשראי החוץ בנקאי, האם יש תכניות חדשות לעסקים בסיכון.

עפר שלח: הוועדה תהיה על זה.

עפר שלח: תודה רבה לכולם.