ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 40, 2020-08-03 11:00

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה, ה-3 באוגוסט 2020, י"ג באב התש"ף, הנושא על סדר-היום: בחינת שיטת הניקוד לעבירות תנועה.

יעקב מרגי: זו סוגיה שישבה לי כל הזמן, כאזרח, והזדמן לידי שאני יושב-ראש ועדת הכלכלה, אמרתי שאני אכנס לזה.

יעקב מרגי: כולנו רוצים להילחם בתאונות הדרכים.

יעקב מרגי: אם התכלית הראויה היא מלחמה בתאונות הדרכים, כולנו רוצים להילחם בתאונות הדרכים.

יעקב מרגי: וכל מספר שננקט ויינקט ויצויר כשיפור, מבחינתנו הוא קשה.

יעקב מרגי: השאיפה היא להוריד עד צמצום לכדי אפס.

יעקב מרגי: שיטת הניקוד, אני זוכר מאז שהייתי ילד, מעטים היו להם מכוניות באותה תקופה, והיה לי דוד שהיה לו, והייתי רואה מדבקה "שיטת הניקוד עובדת", ולא הבנתי בתור ילד, כבר אז לא הבנתי, ואני לא צעיר לימים.

יעקב מרגי: אתם רוצים לדעת?

יעקב מרגי: בחשוון, בנובמבר הקרוב אני אהיה בן 60.

יעקב מרגי: תארו לכם כשהייתי ילד – "שיטת הניקוד עובדת".

יעקב מרגי: אתם זוכרים את המדבקה הזאת?

יעקב מרגי: ליד הטסט הייתה שיטת הניקוד.

יעקב מרגי: יש עבירות תנועה, ואני בא מאזור הנגב, אני רואה עבירות תנועה, אני רואה עבירות תנועה בשגרה ואני רואה עבירות קשות, אבל יש עבירות, אני לא אומר טריוויאליות, ואגב, מי שנוהג אין מציאות שלא יהיו, תשתדל שלא, אבל הקנאות שאנחנו מקדשים גם קנס, גם ניקוד, על עבירות, צריך מישהו לעשות אי-פעם – אני לא יודע אם היה דיון כזה – דיון על שיטת הניקוד.

יעקב מרגי: בכל פעם מתעדכנים בתקשורת ששר התחבורה תיקן תקנות, הגדיל את הקנס, הגדיל את הנקודות, הוא ביטל את הנהיגה המונעת, הוסיף את הנהיגה המונעת.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם יש פיקוח פרלמנטרי.

יעקב מרגי: תקני אותי, מנהלת הוועדה, אם היו - - -

לאה ורון: היו דיונים בנושא של שיטת הניקוד, שמוגדרת על ידי המשרד כשיטה לתיקון.

איתי עצמון: התקנות בנושא הזה טעונות אישור של ועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: אני מתכונן ללמוד את זה לעומק.

יעקב מרגי: זה דיון ראשון.

יעקב מרגי: אנחנו ב"שלום כיתה א'" של הקדנציה הזאת בשיטת הניקוד.

יעקב מרגי: אני ארצה לשמוע סקירה.

יעקב מרגי: יש כאן מסמך של הממ"מ של הכנסת, אני אתן לך לומר סקירה.

יעקב מרגי: אני רואה כאן איתנו נציג משטרת ישראל, ודאי אגף התנועה של המשטרה, ויש לנו אורחים גם בזום.

לאה ורון: מנהל אגף הרישוי.

יעקב מרגי: מנהל אגף הרישוי, שלום לך.

יעקב מרגי: היית אצלנו פעם אחת, קיבלת מחמאות.

אפי רוזן: בגלל זה אני חוזר, אדוני.

יעקב מרגי: נראה אם תהיה לך סיבה לחזור.

אפי רוזן: אני אחזור גם אם לא תחמיא לי.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע מה אתה הולך לעשות כדי להקל על אזרחי מדינת ישראל, שגם ככה קשה להם מהרבה בחינות.

יעקב מרגי: מה שאפשר לפשט – לפשט.

יעקב מרגי: לפעמים דבר שנקבע לפני 50 שנה, יכול להיות שהיום כבר אין בו צורך.

יעקב מרגי: בוא נשמע.

יעקב מרגי: בועז טופורובסקי, בבקשה אדוני.

בועז טופורובסקי: הרי אתה יודע שאני מלווה בהרבה מאוד מובנים נושאים בתחום התחבורה והתאונות בדרכים.

בועז טופורובסקי: קשה לי מאוד עד בלתי אפשרי לעשות את העבודה שלי בלי שיתוף פעולה עם משרד התחבורה.

בועז טופורובסקי: מרגע שנכנסה השרה לתפקיד הפסיק שיתוף הפעולה עם המשרד.

בועז טופורובסקי: אני לא בא בטענות לאף אחד מהפקידים, הם באים ואומרים: אנחנו רוצים להיפגש, אנחנו חייבים אישור של השרה.

בועז טופורובסקי: היא דרשה לאשר כל פגישה עם חבר כנסת.

בועז טופורובסקי: לא אושרה לי עד עכשיו שום פגישה, סיורים בוטלו, סיורים שנקבעו לפני שהיא מונתה, בוטלו סיורים באיילון ועוד כל מיני פגישות.

בועז טופורובסקי: הגעתי לשרה סוף סוף אחרי שהיא אמרה לי: כן, כן, כן.

בועז טופורובסקי: אמרתי לה: תקשיבי יש פגישות, אפילו הייתה אמורה להיות לי פגישה מחר עם אפי, בעקבות הדיון שהיה לנו פה על לימודי הנהיגה.

בועז טופורובסקי: היא אמרה: בטח, אני מטפלת בכול.

בועז טופורובסקי: מאז אין שם תשובה, הוא נאלץ לבטל איתי את הפגישה.

בועז טופורובסקי: עוד פעם, אני לא בא אליו בטענות, כי השרה הממונה עליו אמרה שפגישה זה רק באישור שלה ואין לו אישור.

בועז טופורובסקי: אני רוצה שמכאן תצא קריאה של הוועדה.

בועז טופורובסקי: זה לא יכול להיות.

בועז טופורובסקי: אין לי בעיה, השרה רוצה לשתף פעולה, לא לשתף פעולה, זו זכותה, למרות שאני לא מקבל את זה, אבל לא יכול להיות שאני לא יכול לעבוד מול גורמים במשרד.

יעקב מרגי: אני אענה לך מהפרקטיקה, ידע אישי חינם.

יעקב מרגי: אתה מכיר את תוכניות הרדיו שהיו פעם?

יעקב מרגי: אני אגלה לך משהו, אל תספר לאף אחד.

יעקב מרגי: לפי הוראות נציב שירות המדינה, שר, והייתי שר, לא יכול לתת הנחיות לעובדי משרד.

בועז טופורובסקי: מה זה לא יכול?

יעקב מרגי: לא יכול.

יעקב מרגי: אני לא יכול לקרוא לעובד במשרד.

יעקב מרגי: היא עכשיו שרת התחבורה – אפי, אני לא מאתגר אותך – היא לא אגרסיבית, קוראת לאפי עכשיו ואומרת לו: מהיום אתה עושה, א', ב', ג', ד', ה', הוא יכול לומר לה: אני מקבל הנחיות מהמנכ"ל, לא ממך.

יעקב מרגי: אם הייעוץ המשפטי של המשרד יעשה עבודתו נאמנה, הוא גם יעיר לה.

יעקב מרגי: עצה.

יעקב מרגי: אל תפנה הפעם למנהל הבנק, פקיד האשראי יותר יעיל ויש לו סמכויות ביד.

יעקב מרגי: תמיד תפנה למנכ"ל.

יעקב מרגי: נאתגר את זה.

יעקב מרגי: בפנייה הבאה שלך תכתב אותי.

יעקב מרגי: בוא נעקוב ונראה אם משרד התחבורה משתף איתך פעולה או לא משתף איתך פעולה.

יעקב מרגי: בצדק יש עקרון הפרדת הרשויות - - -

לאה ורון: אני רוצה לראות את הפקיד שימרה את - - -

יעקב מרגי: תקשיב, יש עקרון הפרדת הרשויות, אנחנו הרשות המחוקקת, הם הרשות המבצעת, והרשות המבצעת היום מבקשת גם מהרשות השופטת לא להתערב.

יעקב מרגי: הם רוצים מאיתנו עזרה, נכון?

יעקב מרגי: הרשות המבצעת דורשת מאיתנו עזרה.

יעקב מרגי: אם הם לא יעזרו לנו לעזור להם, אנחנו לא נעזור להם.

בועז טופורובסקי: אין בעיה.

יעקב מרגי: אתה מבחינתי קיבלת ביושר ובדין לרכז את הסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: לקחת על עצמך, ותבוא עליך הברכה, וצריך לעשות הכול, כי אתה נאבק בתאונות דרכים, ואתה מעלה את זה במחויבות אישית כל שבוע בכנסת.

יעקב מרגי: אין שום סיבה שמשרד ממשלתי יתעלם ממך, אני חושב שהוא צריך להיות גאה בכך שיש חבר כנסת שלקח את זה על עצמו כל יום שלישי, בימים שהוא לא חייב להיות פה.

יעקב מרגי: יצאנו ידי חובת המחאה?

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תאתגר אותי בפנייה הבאה למנכ"ל.

יעקב מרגי: אל תכתוב יותר לשרה.

יעקב מרגי: אני יכול לבקש ממך משהו?

יעקב מרגי: אל תכתוב יותר למנהל הבנק, לך לפקידי האשראי.

בועז טופורובסקי: מאה אחוז.

יעקב מרגי: תן לי העתק.

בועז טופורובסקי: אני מנסה עדיין באהבה.

יעקב מרגי: תן לי העתק.

יעקב מרגי: השיניים שלי קטנות אומנם, אני לא נושך, אבל אני יודע לצעוק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי מהממ"מ, תני לנו סקירה על שיטת הניקוד.

יעקב מרגי: כמעט שכחתי על מה הדיון...

אסנת אלגום: בשמחה.

אסנת אלגום: בשמחה רבה.

אסנת אלגום: אגב, אני אישית, כבוד היושב-ראש, גם מגיעה מהמקור מבאר שבע, אז אני מכירה את התופעה.

יעקב מרגי: יש לך נקודת זכות, אני לא אכעס עלייך...

אסנת אלגום: יש נקודת זכות, אנחנו מכירים אישית כמה אנשים, אני בהזדמנות אספר לך.

אסנת אלגום: קודם כול, אני רוצה להודות באמת לאפי, שנמצא כאן, אפי רוזן, מנהל אגף הרישוי.

אסנת אלגום: אנחנו דיברנו אתמול בטלפון, מהיום למחר, הוצאתי אותו מיום חופשה, נדמה לי, כדי לקבל נתונים כמה שיותר מהר, בהתרעה מהרגע להרגע.

יעקב מרגי: וקיבלת.

אסנת אלגום: וקיבלנו, וזה לא מובן מאליו בכלל.

יעקב מרגי: אפשר לעשות לך הצרחה לאגף הרכב?

יעקב מרגי: שם אנחנו מתקשים לקבל תשובות.

אפי רוזן: אני יכול לבוא פעם נוספת עכשיו אחרי מה שהיא אמרה?

יעקב מרגי: באגף הרכב אני אתן לך.

יעקב מרגי: אאתגר אותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

אסנת אלגום: כשצריך להודות, מודים.

אסנת אלגום: בהחלט.

אסנת אלגום: אני לא אלאה אתכם בכל הפרטים, כי הדברים כתובים גם במסמך בצורה ברורה לגבי הרקע, אבל כמו שציינת בהתחלה, שיטת הניקוד התחילה לראשונה כבר ב-1968, אי-שם בתחילת שנות ה-70.

יעקב מרגי: הייתי ילד בן שמונה, אמרתי לכם.

אסנת אלגום: ממש ככה.

אסנת אלגום: היא התחילה אז, והיא עוגנה מאז מספר פעמים בתקנות, ב-2002, ב-2011, כשכל עיגון או שינוי חקיקה דורש אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת, כך שזה בהחלט נמצא כאן.

אסנת אלגום: בשנת 2018 נכנסו לתוקף התקנות האחרונות, שבהן נעשה שינוי גם מבחינת ההחמרה במספר העבירות שעליהן ניתנות נקודות, כשההחמרה הייתה בשני אפיקים מרכזיים: האפיק הראשון היה לקחת עבירות שהיו בעבורן נקודות שכבר קיימות ולהעלות את הנקודות, להכפיל, בחלקן הכפלנו את מספר הנקודות, והשינוי השני היה להוסיף עבירות חדשות, שלא היו עבורן נקודות לפני כן, כמו למשל עבירות ייחודיות לנהגים צעירים, לנהגי רכב כבד, לנהגי אופנוע, כל מיני תקנות שהן ספציפיות לנהגים האלה, שהייתה עבורן הודעת קנס או עונש שקבוע בחוק, אבל הניקוד היה חדש.

אסנת אלגום: באופן כללי מה שמצאנו ממחקרים שנעשו – המחקר האחרון שנעשה בטכניון בשיתוף משרד התחבורה והוזמן על ידי משרד התחבורה ניסה לבדוק את היעילות של השיטה בישראל ובמדינות אחרות בעולם.

אסנת אלגום: התשובות לא היו חד-משמעיות.

אסנת אלגום: זאת אומרת, נמצא שכן יש אפקט לקורסים, לאמצעי התיקון, שזה פסילת רישיון וקורסים שאנחנו מכירים כולנו, קורס נהיגה נכונה – יש להם איזה אפקט בטווח הזמן הקצר, אבל בוצעו כל מיני שינויים ונקודות שאני חושבת שחשוב להעלות אותן כאן לדיון, ובכלל בכל הקונספט הזה שנקרא "שיטת הניקוד".

אסנת אלגום: אחד הדברים המרכזיים שעלו, שמעבר לתקנות שאנחנו מבצעים, ברגע שהן לא מגובות באכיפה בפועל וביישום של המשטרה ואכיפה של עבירות חמורות, אנחנו למעשה לא השגנו הרבה, מכיוון שהאכיפה חייבת לבוא יחד עם השינויים וההסברה – העלאת המודעות בפרסום לציבור.

אסנת אלגום: כל אחד מציבור הנהגים שנמצא על הכביש שואל את עצמו מה העונש הקבוע עבור עבירות מסוימות, איך הוא ידע לברר מה מספר הנקודות שהוא צבר, איך הוא ידע לברר לכמה זמן הנקודות האלה נרשמות ומתי הן נמחקות.

אסנת אלגום: בשאלות הכי בסיסיות אין עדיין הנגשה מסודרת של החומר לציבור הרחב, גם באמצעי הפרסום וגם באתרים, כמו אתר משרד התחבורה, אתר הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים או אתר משטרת ישראל.

אסנת אלגום: אז באמת הנושא של ההסברה, הנושא של האכיפה, הנושא של היישום והנושא של בחינת השיטה לאורך זמן לטווח הארוך גם בארץ זה מאוד חשוב.

יעקב מרגי: נעשו מחקרים על אפקטיביות?

אסנת אלגום: נעשו מחקרים גם בעולם, באירופה, בארצות-הברית, והמחקר הגדול האחרון העדכני שנעשה בטכניון והוזמן על ידי משרד התחבורה, זה הדוח שאני מדברת עליו עכשיו, העלה שיש - - -

לאה ורון: תצייני מאיזה שנה המחקר.

אסנת אלגום: המחקר פורסם בנובמבר 2017, כך שיש צורך במחקרים עדכניים יותר.

אסנת אלגום: מהנתונים שנמסרו לנו אתמול על ידי אפי ועל ידי אגף הרישוי, אנחנו יכולים לראות, זה נמצא בפרק 4 של המסמך – אנחנו יכולים לראות שיש לנו עלייה - - -

יעקב מרגי: אני רואה ב-4(2) "בכלל ההרוגים והנפגעים מתאונות דרכים בארץ, לא נמצאה השפעה מהותית של שיטת הרישום על הפחתת מספר התאונות".

אסנת אלגום: נכון, מאחר שמספר תאונות הדרכים מושפע מעוד הרבה גורמים אחרים.

בועז טופורובסקי: מאיפה אתם יודעים מה ההשפעה של שיטת הרישום על תאונות?

בועז טופורובסקי: זה רק בהסתכלות פר אדם עם עבירה.

אסנת אלגום: קודם כול, זה לא אנחנו, אבל המחקר שנערך על ידי חוקרי הטכניון בדק שני דברים.

אסנת אלגום: בגלל שדיברו על זה שהשפעה על תאונות הדרכים ועל מספר ההרוגים זה איזה מדד שקשה לבחון, בטח שלא בטווח הזמן הקצר ובלי לבודד משתנים אחרים שמשפיעים, החליטו בטכניון להתמקד בנהגים עצמם, כלומר, נהגים שהוזמנו לקורס נהיגה והוזמנו לאמצעי תיקון מסוימים או פסילה או קורס נהיגה, בחנו אותם שלוש שנים לפני ושלוש שנים אחרי הקורס, כדי לראות האם בקרב הנהגים האלה חזרו העבירות או שהייתה מעורבות בתאונות עם נפגעים, וחד-משמעית ראו שיש ירידה.

יעקב מרגי: נהיגה מונעת, כן.

יעקב מרגי: אין ספק שיש שם הגברת מודעות חלקית.

יעקב מרגי: שיטת הניקוד – אני עובר אליך, אפי וגם לתת ניצב, ואני רוצה שתתייחסו.

יעקב מרגי: מה הציפיות שלי?

יעקב מרגי: יש שיטת ניקוד, לאורך זמן אנחנו צריכים לבחון את אופי התאונות, גורמי התאונות וליחס אותם לעבירות כאלה ואחרות, עבירות כאלה ואחרות שלא באו לידי ביטוי לאורך זמן בתאונות דרכים, הייתי מצפה שם לשחרור אוויר.

יעקב מרגי: תאונות שחוזרות על עצמן והם מהגורמים העיקריים או המשמעותיים לתאונות, שם הייתי משתמש ביד קשה, כולל בקנסות, כולל בנקודות.

יעקב מרגי: השאלה אם יש יד מכוונת.

יעקב מרגי: אפי.

אפי רוזן: בוקר טוב.

אפי רוזן: אני מאגף הרישוי, משרד התחבורה.

אפי רוזן: אני ארצה רגע כמה מילים על המחקר.

אפי רוזן: הקשבתי למה שאמרת, גם למילים, גם למנגינה, בהתייחס לנטל על האזרח אל מול שמירה על האינטרס הציבורי.

אפי רוזן: נדבר על הכול.

אפי רוזן: המחקר כן מצא מובהקות, אומנם לא מובהקות מדעית, כפי שאנחנו נוהגים לראות, הוא לא כתב שאנחנו הפחתנו עכשיו את התאונות ב-30%, ממש לא, אבל כפי שציינת, בהיקף התאונות עם הרוגים יש ירידה של 1%, אבל אם קוראים את הנתון לגבי תאונות דרכים קשות עם פצועים קשה יש ירידה של 11%.

אפי רוזן: אדוני יודע שהפצועים קשה הם נטל דרמטי, נהרסות הרבה מאוד משפחות וזה גם נטל כלכלי דרמטי על הציבור, כך שירידה של 11% בתאונות קשות היא לא עניין של מה בכך.

יעקב מרגי: אני לא מדבר רק על הרוגים, ודאי שאני מדבר על כל התאונות.

אפי רוזן: ירידה של 11% בתאונות קשות - - -

יעקב מרגי: אתה יודע כמה פריצות גב וצוואר יש מתאונות כאלה, שהן טריוויאליות, שאפילו לא תובעים לפעמים, למשל מתאונות שרשרת?

אפי רוזן: זה נזק אדיר.

יעקב מרגי: אני רוצה לחדד לפני שאתה מתמקד.

יעקב מרגי: זו הכוונה שלי.

יעקב מרגי: כשאני אומר "תאונות", אני לא מדבר על אותן 350 תאונות שנגמרו עם הרוגים, אני מדבר על כלל התאונות.

אפי רוזן: אני שמח שאתה מכוון לזה, כי כבר אמרתי שבתאונות הקשות ביותר יש ירידה מובהקת של 11%, ולא בדקנו את התאונות הקלות והבינוניות, כשבהכרח יש פה ירידה.

אפי רוזן: ומדוע?

אפי רוזן: מכיוון שהמחקר מצא שאנשים שעברו קורס בשיטת הניקוד – תיכף נדבר על זה – למשך כמעט שנתיים שלמות אחרי ההכשרה לא עברו עבירה.

אפי רוזן: זאת מובהקות משמעותית.

אפי רוזן: מדוע בדקו שנתיים, אדוני?

אפי רוזן: כי מרחב החיים של נקודות חמות זה בין שנתיים לשש שנים.

יעקב מרגי: אפי, זו הסתכלות חלקית.

יעקב מרגי: אני בכוונה רוצה לפתוח את הדיון.

יעקב מרגי: רוב רובם של אלה שמגיעים לנהיגה מונעת – עשיתם סקר?

יעקב מרגי: – זה עבירות או של מהירות או של אי-ציות לתמרורים מסוכנים.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש, אבל לא ראיתי מודעות גבוהה לאכיפה של שמירת מרחק.

יעקב מרגי: אתה יודע, כל יום אני בא לפה, אני שם לב, ועדיין סופר 21 וכו', כל יום סופר, בודק את עצמי, ואני רואה איך רכב נוסע צמוד, והוא מייד בולם.

יעקב מרגי: יושבים שוטרים, אבל שוטר יושב על הגשר, מכוון את המצלמה שלו, אולי הוא חיטט באף במרחק 300 מטר והוא הוריד יד מההגה, ואתה לא רואה לדוגמה אכיפה בשמירת מרחק.

אפי רוזן: אני לא אענה על זה, כיוון שזה עניין של המשטרה, ולימדו אותי עוד כשהייתי משרת ציבור חדש, שרשות לא מטילה דופי ברשות אחרת.

יעקב מרגי: בהקדמה הזאת, יש בה משום הטלת דופי.

יעקב מרגי: מתוך הן נשמע לאו.

יעקב מרגי: תיזהר.

אפי רוזן: בסופו של דבר התפיסה באה לידי ביטוי בשיטת הניקוד.

אפי רוזן: למעשה מה אתה אומר?

אפי רוזן: האם בשיטת הניקוד יש ביטוי לזה שבן אדם הסיר את עיניו מההגה?

אפי רוזן: יש ביטוי.

אפי רוזן: האם יש ביטוי לזה שהוא ביצע עקיפה מסוכנת?

אפי רוזן: יש ביטוי.

אפי רוזן: האם יש ביטוי לזה שהוא לא חגר מאחור את התינוק?

אפי רוזן: יש ביטוי.

אפי רוזן: השאלה שלנו בתכלית החקיקה, האם היא נועדה לתכלית ראויה.

אפי רוזן: ודאי שהתכלית ראויה, ודאי שראוי לחגור תינוק מאחור.

אפי רוזן: עד כמה מתבצעת אכיפה בהתייחס לעבירות האלה?

אפי רוזן: נכון, כל אחד פה מבין שאכיפה בהתייחס לעבירות האלה היא נמוכה משמעותית מאשר העבירות היותר פשוטות לעין, שזה המהירות, חגורת בטיחות וסלולרי.

אפי רוזן: אני לא סתם זורק את זה, אלה שלוש העבירות הנפוצות ביותר, שאנחנו רואים אותן אצלנו בכיתות ואצלנו ברישומים.

אפי רוזן: צריך גם לומר, כאשר אתה בודק ממה נגרמות התאונות המורכבות והקשות, הן נגרמות בהיסח הדעת, הן נגרמות או בגלל נהיגה תחת השפעה של סמים ואלכוהול, שזה היינו הך מבחינתנו, או שימוש בסלולרי, או עבירה של מהירות.

אפי רוזן: מהירות אגב היא אגבית לעוד עבירה שבוצעה של היסח הדעת, כי אנחנו יודעים שהמהירות משפיעה על עוצמת הפגיעה, לא תמיד על קרות התאונה.

יעקב מרגי: אני אלך איתך מייד.

יעקב מרגי: למה כאן, כשאתה יודע להצביע על אותן עבירות שמביאות להיסח הדעת, אתה לא יוזם ואומר: בשאר העבירות או שאני מוריד את הניקוד או שאני מוריד את הקנס?

יעקב מרגי: אני שם דגש על שלוש העבירות האלה.

אפי רוזן: ראשית, כשבאנו לפה, לבית הנכבד הזה, לפני שלוש שנים, הייתה הצעה שמחד מעלה את הנקודות על עבירות מסוכנות, ומשרד התחבורה הגיע גם עם הצעה להפחתת הנקודות בעבירות שסברנו שהן עבירות לא ראויות, אבל שאפשר לעשות עם הציבור חסד.

אפי רוזן: המשטרה באה עם החמרה – לאה, את זוכרת?

אפי רוזן: – אנחנו באנו עם ההקלה, החליטו על השולחן הזה לקחת את עמדת ההחמרה ללא ההקלה.

אפי רוזן: את עמדתנו לא שינינו, אבל זה עונה לשאלתך.

אפי רוזן: אנחנו בהחלט חושבים שצריך לשחק את זה, זה טרייד אוף בין הדברים הקשים והקלים.

יעקב מרגי: אתה יודע, מנהיגים, ואני לא מנהיג, נמדדים גם במידת התעוזה והאומץ שלהם.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

מאיר בן גל: אני ראש מדור תעבורה, אגף התנועה.

מאיר בן גל: שיטת הניקוד היא אמצעי תיקון לנהג שמבצע עבירות.

מאיר בן גל: בדרך כלל הרבה עבירות, ואז הוא נדרש להגיע לנהיגה מונעת.

מאיר בן גל: ברבות השנים הניקוד עלה בחלק גדול מהעבירות, בדרך כלל לעבירות שמשפיעות וגורמות לתאונות דרכים.

מאיר בן גל: אלה עבירות מסוכנות וגם העבירות של בריונות כביש.

מאיר בן גל: הבעיה היא שהיום חלק גדול מהניקוד הוא גבוה מאוד, והוא יכול לבצע שתי עבירות ולהגיע לנהיגה מונעת, וזה גם יוצר פקק במשרד התחבורה בנהיגה מונעת, ואנשים מותלים בגלל שהם ממתינים לנהיגה מונעת.

מאיר בן גל: פה צריך לבחון את הסוגיה הזאת.

מאיר בן גל: זה פעם אחת.

מאיר בן גל: פעם שנייה, היכן שהעלינו את הנקודות לגבי רכב כבד, שם ראינו הצלחה כבירה, כי נהגי רכב כבד, נהגי משאיות, הרשו לעצמם לקחת 50 טון ו-80 טון יותר בכל נגלה שלהם, כדי לחסוך את הסבבים שלהם, וקיבלו על כך אפילו תוספת מהמעסיק.

מאיר בן גל: אם הם היו מקבלים דוח רגיל, המעסיק היה משלם.

מאיר בן גל: ברגע שמדובר בניקוד, המעסיק לא יכול לקחת על עצמו את הנקודות.

מאיר בן גל: ופה יש יתרון גדול מאוד לשיטת הניקוד ברכב כבד.

יעקב מרגי: אני עדיין חוזר ושואל שאלות.

יעקב מרגי: שיטת הניקוד זה לא גזרה משמיים, והקנסות הם לא גזרה משמיים, כולנו פה משלבים ידיים למאבק בתאונות הדרכים, ואנחנו צריכים לעשות את זה בצורה הטובה ביותר.

יעקב מרגי: אני לא חושש להכניס ידיים.

יעקב מרגי: בניתוח מכניסים ידיים, לא פוחדים שאם תפתח, אתה עלול לקרוע גיד.

יעקב מרגי: צריך לרפא את הדלקת או להוציא את הגידול.

יעקב מרגי: ואני אומר גם פה, למרות שזה קודש הקודשים מבחינתנו הבטיחות בדרכים והמאבק בתאונות בדרכים, אבל עדיין אני רוצה לחוש שבאמת מתקיימת מחשבה, מחשבה על הדבר הכי טוב שיכול להיות.

יעקב מרגי: איפה שצריך להרפות – מרפים, איפה שצריך להקשות – להקשות.

יעקב מרגי: אפי, אני לא מוכן לקבל את הגישה הזאת שיש לכם עמדה והכנסת לא קיבלה.

יעקב מרגי: יכולתם לבוא לאחר התדיינות עם משטרת התנועה.

יעקב מרגי: אני חושב שאתם בכלל צריכים לדבר בקול אחד, להיות מתואמים בקטע הזה, כי זה מאבק משותף, ולבוא עם מודל מוסכם.

יעקב מרגי: טוב שאמרת את זה בפתיח.

יעקב מרגי: אני ארצה לקבל את העמדה, גם של משטרת התנועה, גם של משרד התחבורה, לגבי איפה אפשר להרפות ואיפה אפשר להכביד, אך ורק לאור בדיקה מעמיקה של הגורמים לכלל התאונות.

יעקב מרגי: לאו דווקא תאונות עם הרוגים.

יעקב מרגי: גם תאונות עם פציעות יש להן השלכות קשות מאוד, כל שכן עם הרוגים.

יעקב מרגי: תעשו עבודה ותחשבו.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, אני לא הולך להרפות מזה.

יעקב מרגי: אני יודע על צוואר הבקבוק.

יעקב מרגי: קיבלתי את זה גם ממערכת המשפט.

יעקב מרגי: יש צוואר בקבוק במערכת המשפט, מתישים אותם שם עם כל מיני עבירות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: כשאתה מגיע לשם, כולך בחרדה – אומרים לי: הלכתי לשם, כאילו סוחרים איתי בשוק, ונסגר.

יעקב מרגי: ככה לא מייצרים הרתעה.

יעקב מרגי: אם זו עבירה חמורה וקשה, לך עם זה עד הסוף.

יעקב מרגי: אם אין מקום לניקוד, אין מקום לקנס, אנחנו נקבל את ההחלטה.

יעקב מרגי: רבותיי, אין מי שלא טועה.

יעקב מרגי: לא לחינם אנחנו אוהבים לשים אצבע על הנהגים המקצועיים.

יעקב מרגי: כל הכבוד לנהג המקצועי שקם בארבע בבוקר, הוא יוצא לכביש והוא נמצא על הכביש, זו העבודה שלו, הסיכוי שהוא ייתפס הוא יותר משלי, יותר מהבן שלי או של אח שלי או של שכן שלי.

יעקב מרגי: שם אני צריך לאפיין את העבירות הקשות, מה מביא לעייפות, מה מביא להיסח הדעת, מה מביא לעבירות כאלה ואחרות שגורמות לתאונות קשות.

יעקב מרגי: להכין נייר עמדה מיוחד לנהגים המקצועיים.

יעקב מרגי: כנ"ל לנהגים החדשים, מה מאפיין אותם.

בועז טופורובסקי: בקצרה, למרות שאני מקווה שהרלב"ד גם ייתנו את דעתם.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: הם הדוברים הבאים.

בועז טופורובסקי: הרי הקטינו את מספר העבירות שנותנים עליהן ניקוד.

בועז טופורובסקי: אני חושב שרוב העבירות שנותנים עליהן ניקוד הן עבירות שצריך לתת עליהן ניקוד, וזה גם בסדר, אם עושים עבירות חמורות שצריך לעשות נהיגה מונעת, אפשר לשלול רישיון ואפשר אפילו נהיגה מתקדמת.

בועז טופורובסקי: יש עבירות, אדוני היושב-ראש, שאפשר אולי לדבר על הקלה בהן.

בועז טופורובסקי: למשל, אני לא יודע אם אתה יודע, אם אתה מתקרב למסילת ברזל ואתה לא פותח את החלון, זה גם שש נקודות וגם 500 שקל קנס.

בועז טופורובסקי: זו אולי דוגמה יוצאת דופן למקומות שבהם אפשר להקל, יכול להיות שזו יכולה להיות עבירה בלי קנס או קנס יותר נמוך או עם פחות נקודות.

בועז טופורובסקי: אני חושב שצוואר הבקבוק ישתחרר אם יכניסו איזה אלמנט טכנולוגי.

בועז טופורובסקי: למשל בן אדם עושה עבירה של שמונה נקודות, ויודע שהעבירה הבאה, גם אם תהיה של ארבע נקודות, הוא כבר בנהיגה מונעת.

בועז טופורובסקי: הוא היה מקבל סמ"ס, לא דואר רשום – דואר זה שיטות של פעם, בטח במגזר הערבי זה לא מגיע להרבה מאוד אנשים, אבל אם הוא היה מקבל סמ"ס, והוא היה צריך גם לאשר את קבלת הסמ"ס או דואר אלקטרוני, שצריך לאשר, שאומר: עשית עבירה, העבירה הבאה נהיגה מונעת, ולא רק אם נשלל הרישיון.

בועז טופורובסקי: הרעיון שעד שמגיע שלילת הרישיון, מצווים עליך לבוא להפקיד אותו, כאילו מצפים ממך להיות אזרח של כבוד אחרי שעשית דברים לא מכובדים.

יעקב מרגי: והיום יש פתרונות טכנולוגיים.

בועז טופורובסקי: נכון.

בועז טופורובסקי: אפשר לעשות את זה.

בועז טופורובסקי: ברגע שאזרח נורמטיבי יקבל הודעה כזאת: העבירה הבאה אתה כבר בנהיגה מונעת, תאמין לי, זה יעזור לשחרר את צוואר הבקבוק, יהיו הרבה פחות אנשים.

בועז טופורובסקי: זה דבר אחד.

בועז טופורובסקי: דבר שני, אני חושב שאפשר להנגיש את כל הנושא הזה לציבור.

בועז טופורובסקי: אני בעצמי לא יודע.

בועז טופורובסקי: קראתי את המסמך של הממ"מ, התכוננתי לישיבה.

בועז טופורובסקי: כמו הנושא של מסילת ברזל, יש הרבה דברים שלא ידעתי, ואני חושב שאני קצת יותר מתעניין מהאזרח הממוצע.

בועז טופורובסקי: זה גם היה חלק מהתוספת של שיטת הניקוד ב-2018, אמרו שזה יבוא עם איזה הסברה לציבור, כדי שידע, וגם זה מרתיע בפני עצמו.

בועז טופורובסקי: הסברה מרתיעה.

בועז טופורובסקי: דבר נוסף, אני בטוח גם כאן, אולי זה קצת יותר מורכב, אבל זה הרבה יותר נכון, שיהיו קורסים שמותאמים יותר לסוגי העבירות.

בועז טופורובסקי: הרעיון אם אני אעשה עבירות של טלפון, טלפון, טלפון, אני אעבור קורס שיבואו ויסבירו לי שאם אני מתקרב למסילת ברזל, אני צריך לפתוח את החלון.

בועז טופורובסקי: אפשר לחשוב על קורסים שהם יותר מותאמים לסוגי עבירות, גם זה יעזור לפתוח את צוואר הבקבוק, כי לא כולם יבואו לאותו קורס שהוא קורס כולל, שזה יותר סימון וי וזה יותר מעיק.

בועז טופורובסקי: מה האזרח רואה על קורס הנהיגה המונעת?

בועז טופורובסקי: הוא לא אומר: עכשיו אני אלמד לנהוג כמו שצריך, הוא אומר: בואנ'ה, איך תפשו אותי יותר מדי פעמים, עכשיו אני צריך יומיים לעבור את הקורס ולעבור איזה מבחן.

בועז טופורובסקי: אלה הדברים ואני אשמח עוד פעם לשמוע את העמדה של הרלב"ד שאמור לתכלל.

יעקב מרגי: רחלי ויזל טבת, בבקשה.

רחלי טבת ויזל: אדוני, שלום, אני מודה לך על הדיון.

רחלי טבת ויזל: אני רוצה להגיד כמה דברים כלליים, ואז ספציפית לגבי הנקודות.

רחלי טבת ויזל: צריך לשים לב שמספר ההרוגים עומד היום על 164 הרוגים, שזה 31 הרוגים פחות מהשנה שעברה.

רחלי טבת ויזל: זה טוב.

רחלי טבת ויזל: ברוך השם שיש 31 הרוגים פחות.

רחלי טבת ויזל: צריך להביא בחשבון שהייתה באמצע תקופת קורונה ומבחינה אבסולוטית המספרים ירדו.

יעקב מרגי: שלא נתאהב בקורונה בגלל זה.

רחלי טבת ויזל: לא.

רחלי טבת ויזל: בקורונה למשל בקבוצה של רוכבי האופנוע זה דווקא עלה בתקופה הזאת.

רחלי טבת ויזל: באמת לא צריך להתלהב מזה.

רחלי טבת ויזל: יש קבוצות שבהן אנחנו רואים ירידה לאורך שנים, ברכב הפרטי, יש קבוצות שבהן אנחנו רואים עלייה, למשל רוכבי האופנוע משנה לשנה.

רחלי טבת ויזל: היום רבע מההרוגים זה רוכבי אופנוע.

רחלי טבת ויזל: ויש שחקנים חדשים שנכנסו ולא הבאנו אותם בחשבון לפני עשר שנים, כשהתחלנו עם השיטה, כמו רוכבי האופניים החשמליים והקורקינטים החשמליים, וצריך להתייחס לכל קבוצה וקבוצה.

רחלי טבת ויזל: שיטת הנקודות – אדוני צודק שרק הנקודות לכשעצמן, לא בטוח שזה עוזר – זו שיטה הוליסטית שמדברת על נקודות, מפגשים, שלילת רישיון כשצריך, תיאוריה פעם נוספת כשצריך, קורסים של נהיגה מונעת.

רחלי טבת ויזל: זה לא רק דבר אחד.

רחלי טבת ויזל: ולכן הבקשה שלי, שאם דנים רק על נקודות, או רק על הקורסים, הדיון צריך להיות דיון הוליסטי.

רחלי טבת ויזל: אם אתה נוגע במשהו אחד, אתה צריך למצוא איפה האיזונים שלו בדבר האחר.

רחלי טבת ויזל: יכול להיות שעל חלק מהנקודות אפשר לחשוב עוד פעם, אבל במקביל - -

יעקב מרגי: אני בטוח.

רחלי טבת ויזל: - - צריך לחשוב על קורס נהיגה מונעת.

רחלי טבת ויזל: זאת נקודה אחת.

רחלי טבת ויזל: נקודה שנייה.

רחלי טבת ויזל: אנחנו התקדמנו, ואנחנו גם עובדים עם אפי לא מעט על כל ההכשרות וכו', אפשר לחשוב צעד קדימה אם אדוני מבקש להקל על האזרח.

רחלי טבת ויזל: ההקלה לא צריכה להיות באכיפה פחותה יותר או בהכרח בהורדת הנקודות.

רחלי טבת ויזל: ההקלה יכולה להיות באופן שבו אתה עושה את זה.

רחלי טבת ויזל: זאת אומרת, אם יהיו יותר קורסים לנהיגה מונעת, או אם אתה עושה כך וכך נקודות, אתה צריך לעבור בבית מול המחשב שלך קורס של 50 דקות, ואם אתה לא עובר אותו, אתה לא יכול לעבור לשלב הבא.

רחלי טבת ויזל: יכול להיות שהפתרון הוא לאו דווקא בהפחתה, אלא יותר בהנגשה של המוצרים השונים, שגם ככה למשרד התחבורה יש לספק.

רחלי טבת ויזל: זאת הנקודה השנייה.

רחלי טבת ויזל: הנקודה השלישית שאני רוצה להתייחס אליה זה לגבי סוגי העבירות שעליהן נותנים נקודות.

רחלי טבת ויזל: העליתם פה נקודה נכונה.

רחלי טבת ויזל: אני חושבת שצריך יהיה להחליט שפעם בשנה או פעם בשנתיים עושים רוויזיה וחושבים רגע על הנקודות לפי העבירות הנפוצות הרלוונטיות לאותה תקופה.

רחלי טבת ויזל: לדוגמה, הנושא של מהירות והיסחי דעת, זה תמיד יהיה.

רחלי טבת ויזל: אם תשאל את נציגי המשטרה, הם יגידו לך שהם מככבים באופן קבוע בראש הרשימה של העבירות שבגינן יש תאונות דרכים קשות וקטלניות.

רחלי טבת ויזל: אבל יש מדי פעם עבירות נוספות שנכנסות פנימה, שצריך רגע להגיד שהשנה אנחנו נותנים דגש – לדוגמה היום יש לנו אחוזי היפגעות מאוד גבוהים בעיר של אי-מתן זכות קדימה להולכי רגל – להחליט שהולכי רגל הם האירוע המרכזי, ושתהיה לנו האפשרות למנגנון שמאפשר מדי פעם להגיד שזה האירוע המרכזי שעליו חוטפים נקודות.

יעקב מרגי: האם יש לכם הידברות עם משטרת ישראל בנושא הזה?

רחלי טבת ויזל: ברור.

רחלי טבת ויזל: ברור.

יעקב מרגי: אני מדבר על מה שאמרת עכשיו בסיפה.

יעקב מרגי: אם אתם רואים מגמה מסוימת, האם אתם יכולים להפנות?

רחלי טבת ויזל: אנחנו יכולים, ויש לנו הידברות עם משטרת ישראל, אבל צריך, אדוני, לקבוע מנגנון קבוע, כי אחרת צריך לעשות את כל הויה דולורוזה: משטרת ישראל, משרד התחבורה, להגיע לשר, לתקן תקנות, לעבור ועדת חקיקה, לעבור ייעוץ משפטי.

רחלי טבת ויזל: אנחנו מציעים, ואני חושבת שזה יהיה חלק מהפתרון ההוליסטי שצריך לדבר עליו, צוות שידבר על כל הפתרונות בבת אחת ולא על דבר אחד.

רחלי טבת ויזל: אנחנו חושבים, בין היתר, על מנגנון, באישור ובסמכות של ועדת הכלכלה, שאומר שפעם בשנתיים מסתכלים שוב על כל העבירות ובודקים האם העבירות האלה רלוונטיות, כן או לא, על מנת להתאים את העבירות, וכמו שאמרתי, להתאים את שיטות הלמידה.

רחלי טבת ויזל: יש שיטות למידה שהן מתקדמות.

רחלי טבת ויזל: דבר נוסף שדיברתם עליו, ואדוני שאל בצדק, הנושא של הסברה ושל פרסום הוא קריטי, כי אם הציבור לא ידע, ובזה יש לנו הרבה ניסיון ואנחנו נשמח לסייע בכל דרך, בוודאי להפיץ אצלנו – אם הציבור לא ידע שעל עבירה כזאת וכזאת יש כך וכך נקודות ואחרי זה פסילה, פספסנו את כל העניין של ההרתעה.

יעקב מרגי: תוך כדי שאני נוגע בסוגיה הזאת, שאלתי את עצמי.

יעקב מרגי: אמרתי אולי חלק מהעבירות לאפיין, ובמקום לשלוח אותו לנהיגה מונעת, כי זה לא הסיפור פה, זה סוג של עבירות מסוימות, הייתי שולח אותו לדוגמה ל-30 שעות או 50 שעות במחלקה האורתופדית בבית לוינשטיין, במתקני שיקום.

יעקב מרגי: אני חושב שהתועלת שם היא לא פחותה מאשר לשבת בכיתה שאיזה זכיין קיבל ונהג אגד בגמלאות נותן לי הרצאה על הסיבוב בירידה בבית זית שכבר לא קיימת.

רחלי טבת ויזל: אני אענה על זה בשלושה מישורים.

רחלי טבת ויזל: דבר ראשון, כנראה שאדוני לא עשה הרבה זמן נהיגה מונעת, וזה מצוין, כי הקורסים של הנהיגה המונעת היום נעשים אחרת לגמרי.

יעקב מרגי: אתה יודעת למה?

רחלי טבת ויזל: כי יש לי נהג.

רחלי טבת ויזל: תארי לך שהייתי נוהג כל הזמן לבד.

רחלי טבת ויזל: עכשיו הוא במילואים, אז אני נוהג ואני יודע ממה הוא סובל.

רחלי טבת ויזל: אני רק אומרת שהקורסים לנהיגה מונעת – אפי נמצא שם, וזה בהחלט בשיתוף עם אגף הרישוי – הקורסים לנהיגה מונעת היום נראים אחרת לגמרי.

רחלי טבת ויזל: החוויה שאתה מדבר עליה, לשמוע מה קרה בתאונה, הדברים האלה יותר נגישים – תראה כתבות בעיתונים אפילו – ואנחנו שומעים אנשים שעברו נהיגה מונעת ואומרים: וואלה, למדנו וזה עשה לנו משהו.

רחלי טבת ויזל: לגבי שתי ההצעות הנוספות של אדוני.

רחלי טבת ויזל: לגבי ללכת לבית חולים או מה שלא יהיה, מי שיכול לחייב זה רק בית משפט.

רחלי טבת ויזל: הדבר היחיד שאנחנו יכולים לעשות, אנחנו באופן קבוע לוקחים את כל הנוער בכיתה י"ב לבתי חולים ברחבי הארץ ועושים להם יום עיון בבית חולים, בכדי להכיר מה המשמעות, מה זה אומר.

יעקב מרגי: רחלי טבת, תודה.

יעקב מרגי: אני חולק עלייך.

יעקב מרגי: בית המשפט פועל מכוח החוק.

רחלי טבת ויזל: בוא נשנה את החוק.

רחלי טבת ויזל: בוא נוסיף לחוק אופציה לשופטים שבמקום פסילה, ויש הצעה כזאת של כבוד השופט טננבאום, ואני אשמח להעביר לך, שבמקום ישר לרוץ לפסילות ודברים כאלה, לשלוח לשל"צ בבתי החולים.

רחלי טבת ויזל: זאת הצעה מצוינת, ואני בעד תיקון החוק.

רחלי טבת ויזל: אנחנו נגיש לך את זה, אדוני.

רחלי טבת ויזל: זאת הצעה מצוינת.

יעקב מרגי: עו"ד יוסי יעקבי, לשכת עורכי הדין.

יעקב מרגי: זה אחד המקצועות שמתפרנסים מצרות של אחרים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יוסף יעקבי: אני רוצה להתייחס, ברשותך, לדברים שנאמרו.

יוסף יעקבי: האחד, אני מסכים ששיטת הניקוד היא אנכרוניסטית ולא מתאימה יותר.

יוסף יעקבי: יש הרבה עבירות שלא גורמות לתאונות, וההפעלה שלהן גורמת לחוסר אמון של הציבור במערכת הזאת.

יוסף יעקבי: הדבר השני והעיקרי היא ששיטת הניקוד לא מונעת נקודות בגלל שהיא אפקטיבית.

יוסף יעקבי: במקום שהיא תהיה מדורגת, כלומר, בן אדם מקבל הודעה על זה שהוא ביצע שתי עבירות זה קורס, רק לאחר מכן אם הוא יבצע עבירות נוספות, הוא יקבל קורס נוסף או אמצעי טיפול יותר חמור וכן האלה, מה שקורה בפועל שאם אדם עבר במצלמת מהירות שמונה פעמים באותו שבוע וקיבל דוח בכל יום, בבת אחת קורס ראשון, קורס שני, שלושה חודשים פסילה, תשעה חודשים פסילה, טסט, תיאוריה - - - בצורה הזאת לא משיגים הרתעה ולא משיגים שקיפות.

יעקב מרגי: לא שומעים אותך טוב, אני מצטער.

יעקב מרגי: לא מבינים אותך.

יוסף יעקבי: אני אנסה שוב.

יוסף יעקבי: מה שצריך להיות זה מדרג באמצעי הטיפול ולא שבבת אחת יהיו כל אמצעי הטיפול, כי אנחנו לא משיגים את המטרה שלשמה הדבר הזה נועד.

יוסף יעקבי: שיטת הניקוד היא מבורכת, צריך אותה, צריך להתאים אותה לעבירות הנכונות, כמו שאדוני הציע, לבטל עבירות.

יוסף יעקבי: למשל אם אתה נוסע בלי טסט יום אחד, אתה מקבל ארבע נקודות.

יוסף יעקבי: מה זה עושה?

יוסף יעקבי: איזו עבירה זאת?

יוסף יעקבי: היא גרמה לתאונות?

יוסף יעקבי: היא לא גורמת לתאונות.

יוסף יעקבי: אני לא רוצה לדבר עכשיו על המהירות, שכולם מסכימים שהיא איננה גורמת לתאונות.

יוסף יעקבי: היא גורמת להחמרה בפציעות, נכון, אבל מהירות לא גורמת לתאונות.

יוסף יעקבי: אבל נעזוב את זה.

יעקב מרגי: אם יתפסו אותך על מהירות, תחטוף 1,500 שקל פלוס עשר נקודות, בכביש 6.

יוסף יעקבי: השאלה היא האם בכביש 6 יש כל כך הרבה תאונות שזה מצדיק להטיל עשר נקודות על עבירת מהירות.

יוסף יעקבי: לדעתי לא, אבל זה ויכוח אחר.

יוסף יעקבי: אני אומר שיש לנו שיטת ניקוד, בואו נפעיל אותה בצורה אפקטיבית.

יוסף יעקבי: בואו ניתן לבן אדם אפשרות לתקן את דרכיו.

יוסף יעקבי: תודיע לו שהוא עשה שתי עבירות והוא צריך לעשות קורס, ורק לאחר שהוא יבצע את הקורס, נבדוק אם הוא תיקן את דרכיו, לא פתאום נטיל עליו יום בהיר אחד, בן אדם ש-40 שנה נוהג בלי עבירות, פתאום הוא נסע ונתפס במצלמה חדשה שמונה פעמים, יקבל בבת אחת שני קורסים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני יכול לשאול אותך שאלה?

יוסף יעקבי: בוודאי.

יעקב מרגי: מזה יבינו גם אחרים מה אני הולך לבקש מהם.

יעקב מרגי: לדיון הבא אתה מוכן, כלשכת עורכי הדין, להכין לנו נייר עמדה שלכם בסוגיה הזאת?

יוסף יעקבי: בשמחה, ונביא לך גם דוגמאות.

יעקב מרגי: כמה זמן אתה צריך לזה?

יוסף יעקבי: שבוע.

יעקב מרגי: קח 20 יום.

יוסף יעקבי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אפי רוזן.

אפי רוזן: אדוני, אני מקשיב בשקט, ואני רק מבקש דבר אחד.

אפי רוזן: אני רואה את המוטיבציה, לא שלך, אדוני, פה מסביב.

אפי רוזן: השיבו לך ולקחו את זה קצת רחוק מדי.

אפי רוזן: צריך להגיד כמה מילים.

יעקב מרגי: חכה, עוד לא שינינו כלום, אל תפחד.

יעקב מרגי: אל תיכנס לחרדות.

אפי רוזן: איך אמרת?

אפי רוזן: מנהיגות.

אפי רוזן: בוא רגע נגיד מה חושבים פה, למרות הזרם, לאן שהוא הולך.

אפי רוזן: שיטת הניקוד היא שיטה מדודה, מתחשבת, וגם ההליך מול האזרח הוא הליך מתחשב.

אפי רוזן: הדברים שנאמרו פה על ידי עורך הדין בלהט ובפתוס, בוא רגע נזכור דבר אחד, אם בן אדם עבר שמונה פעמים ברמזור אדום, יש סיכוי שהוא הרג שמונה ילדים יום אחרי יום אם היינו בעולם אחר שלא באים חשבון עם האדם.

אפי רוזן: זה שאדם לא יודע שיש מצלמה, זה לא הופך אותו לבסדר.

אפי רוזן: זה נשמע רע מאוד מה שאומרים כאן.

אפי רוזן: אם בן אדם נסע כל יום בכביש במהירות של 150 קמ"ש, וזה שהוא לא הרג בשבעה הימים הקודמים מישהו, זה רק נס.

אפי רוזן: בוא רגע נסדר את העניין הזה.

יעקב מרגי: עכשיו אני יודע שאתה מאמין בניסים, קודם כול.

יעקב מרגי: יש הרבה אנשים שלא מאמינים בניסים.

אפי רוזן: אני מאמין שהעובדה שקמתי היום היא נס.

אפי רוזן: קמתי הבוקר זה גם נס.

יעקב מרגי: תיזהר, אתה תפתח פה דיון, אוי ואבוי מה אמרת, יחשבו שיצאת מהמנהרות או מהמערות או שירדת מאיזה עץ.

יעקב מרגי: אל תיגע בזה.

יעקב מרגי: אני מציע לך.

אפי רוזן: אדוני, לא.

אפי רוזן: אני מקרר את ההתלהבות.

אפי רוזן: אני גר בקיבוץ, בהרחבה קהילתית, אז אני מקרר את ההתלהבות של מי שחשב על הכיוון שאמרתי.

אפי רוזן: אבל אני רוצה להגיד שהשיטה היא שיטה מדודה.

אפי רוזן: אני מבקש להפריד, היא לא ענישה.

אפי רוזן: אפשר רגע לדבר על הקנסות בנפרד ועל הניקוד בנפרד.

יעקב מרגי: אנחנו בתיקון עולם, לא של הקנביס.

יעקב מרגי: תיקון שיטת הניקוד.

יעקב מרגי: אתה בעצמך אמרת שלבית המכובד הזה, אני מצטט, אם אני מצליח לדייק, אתם הגעתם עם הצעה מסוימת.

יעקב מרגי: אני בסך הכול מבקש אותה.

אפי רוזן: אין בעיה.

יעקב מרגי: אני מבקש אותה מותאמת ל-2020, כי זה היה ב-2018.

יעקב מרגי: מתי באת - - -

אפי רוזן: ב-2017, ואני לא צריך שבוע.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זה הכי קל.

יעקב מרגי: אני רוצה נייר שלך על אותו רציונל שפעל ב-2017, להתאים אותו ל-2020.

אפי רוזן: אנחנו נעשה נייר משרדי.

יעקב מרגי: קח 20 יום.

אפי רוזן: אני ואחד היועצים.

אפי רוזן: נעשה את זה, אין בעיה.

אפי רוזן: אתה גם יודע שאנחנו עומדים בזמנים, אנחנו מגישים הכול בזמן.

יעקב מרגי: תאמין לי, פיקוח נפש דוחה הכול.

יעקב מרגי: גם אתה, גם אני, גם בועז טופורובסקי, שהנושא הזה בנשמת אפו פה בעבודה הפרלמנטרית, יודעים שיש עיוות כלשהו ויש לפעמים אפילו התעמרות.

יעקב מרגי: בסך הכול בן אדם עולה לכביש לא בשביל להרוג, הוא עולה לכביש כדי להתנייד, להגיע לעבודה, לעשות קניות, להוביל את הילדים, את האישה.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לעזור לו לעשות את זה בצורה הכי בטוחה.

לאה ורון: חלק.

לאה ורון: חלק מהנהגים.

יעקב מרגי: יש כאלה.

יעקב מרגי: אלה שאני רואה בדרום, ושם אני לא רואה הרבה שוטרים.

יעקב מרגי: משטרת לכיש – אם תרשה לי כמה דקות אחרי זה, אני אשמח להשמיע לך הקלטה – משטרת לכיש כנראה היא גדולה לאזור שלהם וזורקים אותם לכל מיני מקומות – תעשה טובה, שלח אותם לפזורה.

יעקב מרגי: למה שולחים אותם לאיפה שאין בעיות?

יעקב מרגי: אני לא יודע איך אתם ממיינים אותם ללכיש, אבל לא משנה.

יעקב מרגי: אם תרצה, אני אדבר איתך אחרי זה.

יעקב מרגי: אני אשמיע לך הקלטה, תגיד לי אם אתה גאה בשוטר כזה.

יעקב מרגי: למה אני אומר את זה?

יעקב מרגי: יש תחושה שמשהו פה לא בסדר.

יעקב מרגי: גם אני מתקשה להסביר לכם.

יעקב מרגי: יש מצד אחד אגרסיביות שלא נדרשת, ויש רפיסות במקום שצריך אגרסיביות, וצריך מישהו להגיד: רבותיי, שנה, שנתיים, סטופ, בואו נבחן.

יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה להקל.

יעקב מרגי: אני האחרון שארצה שבעקבות שינוי כלשהו שעשתה ועדת הכלכלה נראה שינוי מגמה לרעה חס ושלום.

יעקב מרגי: ההפך הוא הנכון.

יעקב מרגי: אני חי בכביש, מאז עומדי על דעתי אני על הכביש, כל התפקידים שעשיתי זה היה עם נסיעה ארוכה.

יעקב מרגי: אני חי את הכביש.

יעקב מרגי: אבל לעתים זו עוולה שזועקת לשמיים.

יעקב מרגי: לכן אני מבקש בשום שכל, אפי.

יעקב מרגי: כל הנאום הזה הוא כדי להרגיע אותך.

יעקב מרגי: גם נייר של לשכת עורכי הדין, שהם מתמודדים עם התוצאות האלה ביום-יום – הרי הוא צריך להיות מבסוט בסך הכול, בסך הכול הוא מתפרנס מזה.

יעקב מרגי: אתה יודע כמה הוא לוקח על תיק שלא באת לשוטר טוב בעיניים ובמקום לתת לך דוח, הוא החליט שהוא שולח אותך להפקיד רישיון, והקצין שלל לך ל-30 יום או שלושה חודשים?

יעקב מרגי: אתה יודע כמה הוא מקבל על התיק הזה?

יעקב מרגי: בשבילו זה פרנסה.

יעקב מרגי: הוא בא ואומר בצדק שצריך לעשות חושבים מחדש.

יעקב מרגי: יכול להיות שבסוף תגיד שלא צריך לעשות שינוי, אבל לחשוב צריך.

יעקב מרגי: גם במשטרת התנועה יודעים שזה לא האופטימלי.

יעקב מרגי: בואו נמשיך.

יעקב מרגי: יש עוד הרבה דוברים שרוצים לדבר איתנו.

יעקב מרגי: בבקשה, יבגני.

יבגני סובה: אני רוצה לפשט, כפי שמציע הממ"מ, לפשט פה את המנגנון.

יבגני סובה: את התחושה שלך אני אפשט במשפט קצר.

יבגני סובה: כשאנחנו מדברים על ההתנהגות הנורמטיבית של אנשים בכביש, האנשים הנורמטיביים, תמיד יכעסו וכועסים על אכיפה ועל הרשויות, כשבן אדם נוסע 20 שנה ופעם אחת הוא נתפס על משהו וכולם נטפלים אליו, והנהגים העברייניים ימשיכו, סליחה על הביטוי, לצפצף על האכיפה.

יבגני סובה: זה פחות או יותר המצב בכביש, וכולנו נוסעים בכביש, וכולנו עושים אלפי קילומטרים בחודש.

יבגני סובה: אם אתם שואלים אותי, אני חושב שכל השיטה הזאת של הניקוד, לא רק שוטר, גם כל בן אדם שנותן את הדוח וכמובן את הניקוד, הוא צריך להכיר את כל הספר.

יבגני סובה: צריך לפשט את זה לכמה חלקים, לעשות שלוש-ארבע קבוצות של עבירות, ושבן אדם, כשהוא יוצא לכביש, ידע שמספר העבירות שהוא יבצע, אם זה בקבוצה א', ב', ג', ד', זה בסופו של דבר יביא או לפסילת רישיון או יביא אותו לנהיגה מונעת, וזה גם יפשט לך – אני מדבר אל המשטרה – יפשט את העבודה.

יבגני סובה: לפני כמה שנים עשו סקר, סקר מעניין, אני לא זוכר איפה, איזה עבירות תנועה מעצבנות את הנהגים, הנהגים הנורמטיביים, כי הרוב הוא נורמטיבי.

יבגני סובה: נדמה לי שבמקום השלישי זה היה אי-שימוש בפנסי האיתות, כשאתה עובר מנתיב לנתיב.

יבגני סובה: זה נורא מעצבן כשאתה נוסע בכביש ואתה רואה נהגים פשוט מצפצפים.

יבגני סובה: תן איתות, תעבור מנתיב לנתיב, תכבד את האנשים בכביש.

יבגני סובה: אני כבר לא מדבר על עבירות חמורות כמו רמזור אדום או כמו אי-מתן זכות קדימה להולכי רגל.

יבגני סובה: אלה עבירות קשות, שצריך בהחלט לעצור, אבל כשבן אדם מגיע לסיטואציה, כמו שאמר ידידי בועז טופורובסקי, מישהו יודע בכלל שצריך לפתוח חלון לפני פסי רכבת?

יבגני סובה: פעם ראשונה שאני שומע את הדבר הזה.

יבגני סובה: יש לי 21 שנה רישיון נהיגה, פעם ראשונה שאני שומע את הדבר הזה.

יבגני סובה: אני לא רוצה ששוטר יבוא ויעצור וישתמש בסעיף הזה, ואחר כך הוא דווקא יגרום לבן אדם נורמטיבי לשנוא אותך כמשטרה, במירכאות לשנוא, אבל להתייחס אליך בזלזול.

יבגני סובה: אני חושב שהשיטה הזאת של שתי נקודות, ארבע נקודות, שש נקודות, זה מה שגורם לבלבול לנהגים.

יבגני סובה: אני אגיד משפט לסיום.

יבגני סובה: מדברים הרבה בתקופת הקורונה על כך שהציבור לא מבין את ההנחיות של הממשלה, כי המומחים מסבירים כשהציבור לא שותף לקביעת ההנחיות.

יבגני סובה: אני שומע פה נציגים של המשטרה, נציגים של משרד הרישוי, נציגים של הרלב"ד, אני רוצה לשמוע גם נציגים של הנהגים, נציגים של הציבור.

יבגני סובה: אם הציבור יהיה שותף לקביעה של הניקוד, אם הציבור יהיה שותף להגדרה הברורה של מספר הקבוצות של העבירות, הציבור גם יבין.

יבגני סובה: כל בן אדם שיוצא לכביש צריך לדעת אם הוא מבצע עבירת תנועה, זה לא משנה מה.

יבגני סובה: אם עברת באדום, ובמזל, כמו שאמרת, לא הרגת בן אדם, אבל ביצעת עבירה, אתה צריך לדעת שאחרי חמש עבירות אתה תזומן לנהיגה מונעת, וזה לא משנה אם לא חגרת ילד, או שלא עצרת בעצור, או שחלילה נסעת ב-200 קמ"ש.

יבגני סובה: אתה צריך לדעת שמספר עבירות התנועה זה מה שיקבע.

יבגני סובה: מרגי, פעם היו פנקסים עם הניקוד, נכון?

יבגני סובה: היו מחוררים, עושים חור.

יבגני סובה: בשנות ה-60-50 עשו פה דבר כזה כמו שעשו בכל העולם.

יבגני סובה: לא היו מחשבים, אז היו פנקסים כמו פנקסי חברות במפלגה, כשאתה עושה ניקוב, אתה עושה חור - - -

יעקב מרגי: אל תזכיר לנו את זה.

יבגני סובה: לפעמים בשביל להיכנס לתודעה של הנהג ולתודעה של הציבור, אתה צריך לפשט כמה שיותר.

יבגני סובה: זו הצעתי לשיטה החדשה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יש אורח בזום שרוצה להתבטא?

יעקב מרגי: בבקשה.

 << אורח >> מאיר פרץ: אני מארגון מנהלי תחבורה בישראל.

 << אורח >> מאיר פרץ: שמעתי את הדוברים ויש שם כל מיני הצעות מעניינות.

 << אורח >> מאיר פרץ: הייתי תומך בהקלה בניקוד בעבירות טכניות, כמו שהזכירו כאן, וינקרים או חלון פתוח.

 << אורח >> מאיר פרץ: צריך לעבור אחת-אחת, כל העבירות הטכניות, להקל בהן בניקוד ולהקשות ולהחמיר בעבירות החמורות, שדיברנו עליהן, מהירות עקיפה וכו'.

 << אורח >> מאיר פרץ: למה אני אומר את הדברים האלה?

 << אורח >> מאיר פרץ: כבודו הזכיר אדם שנמצא הרבה על הכביש, אני מדבר ומכוון במיוחד לנהגים המקצועיים, הסיכוי שלהם להיתפס בעבירות טכניות הוא הרבה יותר גדול מאשר פקיד שיושב שמונה שעות במשרד שלו.

יעקב מרגי: יש סיכוי שהוא ייכנס למעשיהו יותר מנהג מקצועי.

 << אורח >> מאיר פרץ: יכול להיות.

יעקב מרגי: אתה צוחק?

יעקב מרגי: בבקשה.

יבגני סובה: היום עברת את המכסה החודשית של הבדיחות.

יעקב מרגי: בבקשה.

מאיר פרוש: בסופו של דבר אני חושב שאותם נהגים שנמצאים הרבה שעות על הכביש, הם מגיעים לספסל של נהיגה מונעת או יותר מכך, אפילו אולי זה משעמם אותם, בגלל שהם כבר מקצועניים.

מאיר פרוש: שמעתי פה שעשו שינויים בנהיגה מונעת, אני אשמח מאוד לשמוע על זה.

מאיר פרוש: דבר נוסף, אני לא יודע אם למישהו כאן מהדוברים יש נתון שבו אפשר לדעת האם נהגים מקצועיים או נהגים שיש להם הרבה נקודות, אני מדבר על 36 ומעלה, מה המעורבות שלהם בתאונות דרכים?

יעקב מרגי: זה נתון שחייב שיהיה, ואני מאמין שיש אותו.

יעקב מרגי: כשאתה בודק בסטטיסטיקות, אתה צריך לייחס את זה לבסיס השוואה.

יעקב מרגי: יכול להיות שיגידו לך שלכם יש הכי הרבה, אבל אתה תבוא ותגיד לי: יחסית לשעות שאני על הכביש.

יעקב מרגי: איך אתה מודד את זה?

 << אורח >> מאיר פרץ: נכון.

 << אורח >> מאיר פרץ: נכון מאוד.

 << אורח >> מאיר פרץ: ולכן אני אומר אותם החבר'ה, בדרך כלל כפי שאני יודע אלה נהגים מקצועיים והם לא מעורבים הרבה בתאונות דרכים.

 << אורח >> מאיר פרץ: ולכן להביא אותם על עבירות - - -

יעקב מרגי: יש לך הנחת עבודה שגויה.

יעקב מרגי: דווקא הנתונים, ויתקנו אותי, נהגים מקצועיים, נהגים מסוימים שאני לא אפרט, שלא יחשדו בי בגזענות, שהם מאופיינים על ידי ציבור מסוים באוכלוסייה, ונהגים חדשים, אם אני לא טועה, אלה האוכלוסיות שמעורבות הכי הרבה בתאונות.

 << אורח >> מאיר פרץ: מאיפה הנתון הזה?

יעקב מרגי: משטרת התנועה או אפי, האם אתם רוצים לתת לו את הנתונים?

 << אורח >> מאיר פרץ: נהגי אוטובוסים, נהגי משאיות, מעורבים?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: תשמע.

אפי רוזן: הנתונים האלה מפורסמים על ידי הרשות הלאומית בדוח מסודר בכל שנה.

אפי רוזן: נהגי רכב כבד מעורבים משמעותית יותר ממספרם ביחס לנסועה באופן משמעותי, שלא נהיה מבולבלים לרגע, והעניין הזה בא לידי ביטוי בכל שנה מחדש.

אפי רוזן: גם בתאונות קשות וגם בהיקף ההרוגים והפצועים קשה יש להם השתתפות גבוהה משמעותית מהנסועה ומהיחס של כמות כלי הרכב באחוזים.

יעקב מרגי: אין ספק.

יעקב מרגי: אני מתפלא שאתה לא יודע את זה.

 << אורח >> מאיר פרץ: לפחות הנתון שאני ידעתי עליו, שנהגי אוטובוסים, נהגי מוניות – הוא הזכיר רק את המשאיות – אם ניקח את כל האוכלוסייה הזאת ונשווה אותה - - -

יעקב מרגי: נזכיר לך את התאונה ב-443?

 << אורח >> מאיר פרץ: ברור לי שכאשר יש תאונה עם אוטובוס זה נזק הרבה יותר גדול מאשר עם פרייבט, זה ברור לי, אבל יחד עם זאת, עדיין כמות התאונות, אני מדבר על הכמות – הוא הביא גם את יחס הנסועה – בכמות התאונות אני חושב שהם לא נמצאים - - -

יעקב מרגי: תלוי ביחס למה אתה מודד את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו לוקחים את מספר התאונות כנתון וממנו חותכים, אבל יש צדק באמירה.

יעקב מרגי: אי-אפשר לעשות צדק כשמדובר בהרוגים ופצועים.

יעקב מרגי: אני מבין את הקושי למדוד את זה ככה, אבל ככה צריך.

יעקב מרגי: האם יש עוד אורח שרוצה לדבר לפני שאני אסכם?

יעקב מרגי: בבקשה, רחלי.

יעקב מרגי: אחר כך אמנון לבנה.

רחלי טבת ויזל: אדוני, תודה.

רחלי טבת ויזל: אני רק רוצה לתקן כדי שלא תהיה פה טעות.

רחלי טבת ויזל: לגבי נהגים ברכבים המקצועיים, גם הרכבים הכבדים וגם באוטובוסים, יחסית לנהגים האחרים ויחסית לנסועה שלהם הם מעורבים ביותר תאונות דרכים קשות וקטלניות.

רחלי טבת ויזל: הנתון הזה הוא ברור ומובהק, ולכן אי-אפשר להתייחס אליהם בתור אוכלוסייה שיש לה פחות עבירות, אלא ההפך הוא הנכון.

רחלי טבת ויזל: צריך לייחד להם, לראות מה העבירות המרכזיות שאותן הם עוברים, ולתת להם את ההתייחסות.

רחלי טבת ויזל: זאת נקודה אחת.

רחלי טבת ויזל: נקודה שנייה, אוני חייבת פה להבהיר גם את הבסיס המגזרי, ומותר לדבר עליו.

רחלי טבת ויזל: כאשר מדובר על רכב כבד, ואנחנו בודקים את החברה הערבית לעומת החברה הכללית, כדי לדעת איך לטפל, בחברה הערבית יש אומנם מעורבות יתר של רכב כבד ומשאיות.

רחלי טבת ויזל: אבל תשימו לב, כאשר אנחנו מדברים על נהגי אוטובוס, בצורה מובהקת נהגים מהחברה הערבית מעורבים פחות מאשר נהגים מהחברה הכללית והחברה היהודית.

רחלי טבת ויזל: בנושא של רכב מקצועי זה לא בהכרח על בסיס מגזרי.

רחלי טבת ויזל: זה נכון לגבי רכב כבד.

יבגני סובה: איך את מסבירה את זה?

יעקב מרגי: יש לך הסבר לזה?

רחלי טבת ויזל: ודאי שיש לנו הסבר.

יעקב מרגי: בבקשה.

רחלי טבת ויזל: המעורבות של נהגים מהחברה הערבית היא 30% מהעבירות, למרות שהם 20% מהאוכלוסייה.

רחלי טבת ויזל: יש לנו בעיות קשות איתם, שקשורות בין היתר בקילומטרז' העצום שהם עושים, ובהיעדר תשתיות בתוך הערים הערביות והכפרים, שמשליכות על צורת ההתנהגות.

יעקב מרגי: רחלי, את עושה חיים קלים לעצמך.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, את לא יכולה לומר שזה בגלל תשתיות.

יעקב מרגי: זה שנכנס בי ג'יפ עם מגן חזירים במהירות של 180 מאחורה, דפק לי את הגב בכביש, כשהוא לא באזור שלו, את לא יכולה לשייך את זה לשם.

יעקב מרגי: לא רציתי לפתוח את זה, אבל או שאת פותחת ואומרת שזה תרבות נהיגה, או שאת לא פותחת את זה.

רחלי טבת ויזל: אני אסביר, כי דיברתם על נהגים מקצועיים.

רחלי טבת ויזל: לגבי החברה הערבית, למעורבות היתר שלה יש כמה סיבות, בין היתר קילומטרז', דבר שני זה תשתיות במקומות המגורים עצמם, שגורמים להם אחר כך להתנהג בצורה מאוד בעייתית בחוץ, ודברים שקשורים לתרבות הנהיגה.

רחלי טבת ויזל: אנחנו מדברים בעיקר על הנהגים הצעירים שלהם, בגילאי 18, 19, 20, ורואים השתוללות על הכביש.

רחלי טבת ויזל: כל זה לא נכון לגבי נהגי האוטובוס.

רחלי טבת ויזל: נהגי האוטובוס מהחברה הערבית, שזה המקצוע שלהם ורוצים לשמור על המקצוע שלהם, אנחנו רואים באופן מובהק, יחסית לחברה הערבית ובכלל, ששם יש להם פחות עבירות.

יעקב מרגי: טוב מאוד.

יעקב מרגי: טוב לציין את זה.

רחלי טבת ויזל: לכן אסור לדבר על זה בצורה כללית, צריך להתייחס לכל קבוצה לגופו של עניין.

רחלי טבת ויזל: בסוף, השורה התחתונה, הנהגים של הרכב הכבד, זה לא משנה כרגע אם זה יהודים, ערבים, לא משנה מי – הנהגים של הרכב הכבד מעורבים הרבה יותר בתאונות דרכים חמורות וקטלניות, ואי-אפשר לשים את זה בצד ולהגיד: לא, הם לא מעורבים, כי זה לא נכון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לפני שאני מסכם את הדיון, אני רוצה לשאול שאלה את משרד התחבורה ומשטרת התנועה.

יעקב מרגי: למה לא תשקלו להפעיל טכנולוגיות?

יעקב מרגי: לפעמים אני הולך לחברת פלאפון, אפילו אם העוזר שלי לוקח את הפלאפון שלו ונכנס על השם שלי למחלקת VIP כדי לא לחכות בתור, אני מקבל הודעה ישר "תודה שביקרת אצלנו".

יעקב מרגי: אני אומר: הטלפון אצלי, לא הייתי בפלאפון VIP, הם יודעים לתת את זה.

יעקב מרגי: נהג נתפס, קיבל דוח, עשה עבירה, לפעמים נופלים השמיים עליו, הוא בלחץ, נעצר באמצע הדרך, הוא מיהר, תכנן את היום שלו, נתקע, נופל עליו שוטר – שלח לו מסרון: עברת עבירה שהיא א', ב', ג', ד', עליה יש כך וכך, יש באפשרותך להישפט, למרות שכתוב בדוח.

יעקב מרגי: בינינו, כולנו מכירים את הנייר הכימי.

יעקב מרגי: לאחרונה זה מודפס ברוך השם.

יעקב מרגי: זה מודפס יפה, יותר ברור.

יעקב מרגי: אתם רואים שאני מכיר את זה.

יעקב מרגי: עדיין אפשר לשלוח גם בתזכורות.

יעקב מרגי: הקטע הזה של פתרון טכנולוגי, אני אכניס לסיכום.

יעקב מרגי: אתה יודע להגיד לי עכשיו?

מאיר בן גל: לגבי מצלמות א'3, יש פתרון טכנולוגי, שעובד כרגע בחלקו.

יעקב מרגי: מה זה א'3?

מאיר בן גל: מצלמות דרך של רמזור אדום ומהירות.

יעקב מרגי: הכתומות, שיש פסים בכביש?

מאיר בן גל: כן.

מאיר בן גל: על עבירות כאלה הנהג מקבל מסרון שהוא ביצע עבירה כזאת או אחרת.

יעקב מרגי: הוא מקבל באון-ליין.

מאיר בן גל: כן.

מאיר בן גל: הוא מקבל את ההודעה, ככה שבפעם הבאה הוא כבר יהיה מוכן לכך, ואם הוא רוצה להיזהר, שייזהר בהתאם.

מאיר בן גל: בכל מקרה, המיקוד של המשטרה זה בעבירות מסכנות חיים ובריונות כביש.

מאיר בן גל: העניין של אי-מתן אות או פתיחת חלון לפני מסילת רכבת, אני לא יודע אם מישהו רשם דוח כזה.

מאיר בן גל: נכון שיש עבירה כזאת בפקודת התעבורה, אבל לא נרשמים דוחות כאלה, אלא עבירות שמסכנות חיים ומשפיעות על המשתמשים בדרך, ושם יש את הניקוד הגבוה.

מאיר בן גל: נהג ששומר על עצמו ועל המשתמשים בדרך, צריך להיזהר גם בעניין הזה.

מאיר בן גל: דובר פה על אוטובוסים ומשאיות.

מאיר בן גל: אלה כלי רכב שנמצאים בנסועה גבוהה מאוד בדרך, ומעורבותם בתאונות דרכים היא גדולה מאוד.

יעקב מרגי: מותר להם לעקוף ולנסוע בנתיב השמאלי?

מאיר בן גל: למשאיות בשמאלי לא.

מאיר בן גל: תלוי גם כמה נתיבים יש.

יעקב מרגי: יש שני נתיבים ויש משאית, אחרי משאית, אחרי משאית, והוא עוקף ולוקח לו 20 דקות לעקוף.

מאיר בן גל: אסור.

יעקב מרגי: כל מה שאני רואה כל יום זו עבירה.

יעקב מרגי: הפקקים בכביש 6 בדרך כלל זה בגללם, העיכובים.

מאיר בן גל: אתה רוצה להוריד את הניקוד.

יעקב מרגי: רבותיי, אני אקרא חלק מהסיכומים.

יעקב מרגי: אין ספק שזה עוד נושא שאנחנו נוגעים בו ונצטרך לקדם, רק שלמעלה בגנון יפסיקו לריב, שיהיה לנו אופק שירות ארוך.

יעקב מרגי: הוועדה ממליצה למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים לבחון מחדש את האפקטיביות של שיטת הניקוד.

יעקב מרגי: הוועדה דורשת ממשרד התחבורה והבטיחות בדרכים לבחון ביחד עם המשטרה את גובה הקנסות, סוגי העבירות ואת גובה הניקוד לכל אחת מהעבירות השונות לנהגים מקצועיים, נהגים צעירים ואחרים, ולעשות מעת לעת רוויזיה בתקנות כדי להתאימן לעבירות, וכן לנושאים הנלמדים בקורסים.

יעקב מרגי: הוועדה ממליצה לבחון אפשרויות נוספות, כפי שהעלתה רחלי – רחלי, הקשבנו לך – אפשרות השתלמויות נוספות מעבר לנהיגה מונעת, בקורסים ביתיים, מבחנים עצמיים.

יעקב מרגי: אני חושב שגם זה יכול לפשט ולעזור.

יעקב מרגי: הוועדה דורשת ממשרד התחבורה להביא לציבור מידע על שיטת הניקוד באמצעים טכנולוגיים ולהעביר לכל אחד מהנהגים את גובה הנקודות שלו, ודאי לקראת חובה צפויה של קורס לנהיגה מונעת או לשלילת רישיון.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מלשכת עורכי הדין, נציג הלשכה עו"ד יוסי יעקבי, להעביר עד סוף חודש אוגוסט 2020 מסמך מפורט, המתייחס לעמדתם לשיטת הניקוד והצעותיהם לבחינה מחדש של השיטה והנקודות.

יעקב מרגי: גם ממשטרת התנועה נייר עמדה וגם ממשרד התחבורה.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת גם מאגף הרישוי במשרד התחבורה להעביר אליה הצעות תיקון, כפי שאמרתי, בנקודות בהתאמה להיום.

יעקב מרגי: הוועדה דורשת מאגף התנועה במשטרה להעביר אליה נתונים על אכיפה עד סוף אוגוסט 2020.

יעקב מרגי: יש לכם כמעט חודש.

יעקב מרגי: אני מאמין שיש נתונים סטטיסטיים כאלה שבוצעו בכל אחת מהשנים 2017 ואילך, בפילוח לפי עבירות כמובן, כמה דוחות נרשמו לכל אחת מהעבירות.

יעקב מרגי: תודה רבה, תם ולא נשלם.