הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 23, פרוטוקול מספר 19, 2020-07-29 09:00

עודד פורר: בוקר טוב.

עודד פורר: אני מתכבד את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עודד פורר: היום 29 ביולי, ח' באב תש"ף.

עודד פורר: הנושא זה זכאות לדמי אבטלה לסייעות הצהרונים שהוצאו לחל"ת.

עודד פורר: אני אפתח ואומר, הדיון הזה הוא דיון שחייב להסתיים עד השעה עשר מבחינת לוחות הזמנים שלנו, הוא נקבע מעכשיו לעכשיו בעקבות זה שנחשפנו והבנו שישנה פה בעיה עם סייעות שבכל מהלך היציאה לחל"ת בגלל כל נושא הקורונה מצאו את עצמן ללא דמי אבטלה או עם דמי אבטלה מופחתים.

עודד פורר: אני חייב לומר עוד פעם, מדובר במגזר שרובו ככולו כמעט נשים שנמצאות בתחתית השרשרת מבחינת התייחסות המוסדות אליהן, הן לא יודעות מי הבוס שלהן, זה הרשות המקומית, זה משרד החינוך, לפעמים זה חברות פרטיות כאלה או אחרות.

עודד פורר: הדיון הזה, אני כבר אומר לכם, הוא דיון ראשון, נראה מה התשובות שאנחנו נקבל פה, אבל אני מציע גם למשרדי הממשלה, זה לא שבאתם לדיון וזה נגמר באירוע הזה, זה הולך להימשך, לא תיפרדו מההגעה לפה בזמן הקרוב.

עודד פורר: אני רוצה תחילה שיציגו את הנושא נציגות של ועד צהרונים בירושלים, עדנה יהושע נמצאת איתנו בזום.

עודד פורר: כן, עדנה.

עדנה יהושע: שלום.

עדנה יהושע: אני חברת ועד עובדות הצהרונים.

עדנה יהושע: אנחנו מפוטרות כל עשרה חודשים, יש בנות שזוכות לעבוד בקייטנות כי ההעדפה היא לעובדות הבוקר והן משולמות הרבה יותר מעובדות הצהרונים.

עדנה יהושע: עכשיו, לאור המצב, החליטו שמי שעושה את הקייטנה תעבוד עד ה-6 באוגוסט והבנות לא מעוניינות לעבוד את שישה הימים מפני שהן לא יכולות לקבל דמי אבטלה על הימים האלה.

עודד פורר: עדנה, שאני אבין.

עודד פורר: אם הן עובדות את שישה הימים האלה הן לא יקבלו דמי אבטלה על חודש אוגוסט?

עדנה יהושע: הן לא יקבלו דמי אבטלה.

עדנה יהושע: רובן לא רוצות לעבוד.

עדנה יהושע: הבנתי שעכשיו התחילו לגייס בנות חדשות.

עדנה יהושע: אתם יודעים, מי שנפגע פה זה הילדים, הילדים הכי מסכנים, הם צריכים עוד פעם להתרגל לצוות חדש.

עודד פורר: כן, זה ברור.

עודד פורר: תודה, עדנה.

עודד פורר: עורכת הדין תמר בן דרור, מנהלת קו חם סייעות.

תמר בן דרור: בוקר טוב.

תמר בן דרור: אני רכזת הקו החם ויש לנו גם פרויקט הסייעות באית"ך-מעכי, משפטניות לצדק חברתי, ובאמת צריך לעשות איזה שהיא הבחנה.

תמר בן דרור: יש הרבה מאוד סוגי סייעות ואחד הסוגים זה הסייעות בצהרונים.

תמר בן דרור: עדנה היא חלק מהסייעות בירושלים שמאוגדות דרך כוח לעובדים.

תמר בן דרור: יש גם הרבה מאוד סייעות שבכלל לא מאוגדות, אחת מהן נציגה שהצטרפה פה אלינו.

תמר בן דרור: מדובר בסייעות שמגיעות למשמרת בצהריים, הן מועסקות דרך העסקה עקיפה, הן מפוטרות בכל קיץ, יש להן חוזים מאוד מאוד פוגעניים וזו בעצם הבעיה ארוכת הטווח.

תמר בן דרור: הפיטורים, צריך להגיד, לא מאפשרים להן לצבור זכויות כמובן, להעביר דמי מחלה משנה לשנה, פיצויי פיטורים במצב של פיטורים ועוד הרבה מאוד זכויות שאפשר לצבור רק כאשר מועסקים בהעסקה רציפה.

תמר בן דרור: ומעבר לכך כמובן השכר המאוד נמוך, ההעסקה העקיפה.

תמר בן דרור: אלה הבעיות ארוכות הטווח ואני שמחה מאוד שמתקיים הדיון הזה ושהדברים מועלים על סדר היום ואני מאוד מברכת על זה ומצטרפת לזה שזה באמת לא יכול להיות הדיון האחרון, אלא רק ראשית של תהליך.

עודד פורר: סליחה, תמר, מי המעסיק, העירייה, הרשות המקומית?

תמר בן דרור: לא, הזכיינים, זה גם משהו שעדנה אמרה.

עודד פורר: אל תתייחסי עכשיו רק לירושלים, אני מדבר כללית.

עודד פורר: כללית, יש מקומות שבהם הרשות המקומית היא המעסיקה או שאין דבר כזה?

קריאה: יש מגוון.

תמר בן דרור: נכון, יש מגוון, אבל בעיקר יש מעט מאוד שמועסקות, וזה בדרך כלל אלה שמועסקות במשמרת הבוקר, אבל אלה שמתחילות רק בצהריים יש - - -

עודד פורר: הבנתי, את מבחינה בין הסייעות שמגיעות רק בצהריים לסייעות שעובדות בגן הילדים גם בבוקר.

תמר בן דרור: כן.

תמר בן דרור: השנה, צריך להגיד, שהן נפגעות פעמיים כי אפילו דמי האבטלה שבדרך כלל הן יכולות לקבל הן לא יכולות לקבל כי יש את המגבלה של 30 ימים רציפים.

עודד פורר: הסייעות שמועסקות על ידי הרשות המקומית בחודשי הקיץ לא מפוטרות?

תמר בן דרור: זה לא חוקי שהן מפוטרות.

תמר בן דרור: להגיד לך שזה תמיד המצב, ממש לא, אבל זה לא חוקי לפי ההסכמים שבהם כן חלה עליהן חוקת העבודה.

תמר בן דרור: אבל על סייעות הצהרונים, הנקודה השונה היא שלא חלה עליהן חוקת העבודה ושאין להן את הזכויות האלה ואז אפשר לפטר אותן.

תמר בן דרור: אני מאוד מבקשת שבאמת נשמע גם את סיגל, שהיא דווקא נותנת איזה שהוא קול של אלה שלא מאוגדות.

עודד פורר: בבקשה, סיגל אבישי.

סיגל אבישי: בוקר טוב.

סיגל אבישי: אני חייבת להגיד שהיום אני נמצאת כבר במקום אחר, אבל בזמנו כשהייתי סייעת צהרונים וגם סייעת בוקר משלבת שלא מאוגדת ועובדת דרך עמותה, שזה סוג של העסקה קבלנית, הייתי מפוטרת כל קיץ מה-30 ביוני, ב-1 ביולי הייתי מתייצבת בלשכה, חותמת למשך חודשיים, כמובן שאני לא יודעת אם יש לי עבודה ב-1 בספטמבר וזהו, וחוזרת בסוף אוגוסט לראות אם יש לי עבודה.

סיגל אבישי: מעבר לזה שאין זכויות אחרות חוץ מהפנסיה, שהיום אני מקבלת דרך הרשות, באמת לגשת ללשכת העבודה, כי אנחנו רוצות לעבוד, זה היה בשבילי סיוט גדול ולחזור לאוגוסט לפתחי הרשות כדי לבקש עבודה זה גם איזה סוג של - - -

עודד פורר: תודה, סיגל.

עודד פורר: שי כהן, יו"ר צהרוני המשכיל ואחר כך אני רוצה לתת למשרד האוצר, לאביעד שוורץ.

עודד פורר: תגידי מתי את רוצה, אורלי, אני אתן לך.

אורלי פרומן: אחריו.

עודד פורר: אז אחרי שי תהיה חברת הכנסת אורלי פרומן ואחר כך אביעד שוורץ ממשרד האוצר.

שי כהן: שלום, בוקר טוב.

שי כהן: אני, כמו שהצגת, הבעלים של חברת צהרוני המשכיל והעובדים שלנו הם הבסיס שעליהם אנחנו קיימים, בזכותם אנחנו קיימים, בלעדיהם אנחנו לא שווים כלום.

שי כהן: אנחנו נשמח מאוד שהן יהיו מטופלות גם בחודשים יולי ואוגוסט, אבל צריך לזכור שהמדינה קבעה את צהרוני ניצנים והעבירה את זה בחוק תחת משרד החינוך שבעצם הצהרונים מתוקצבים היום מהמדינה והם מתוקצבים אך ורק על חודשי העבודה, זאת אומרת שבחודשים שבהם אין עבודה אז אנחנו גם לא מתוקצבים בעצמנו וגם פעילות המטה שלנו בחודשים יולי ואוגוסט כשאין עבודה בצהרון.

שי כהן: בעצם אין הכנסה לחברה וממילא אי אפשר להעסיק אף אחד וגם אי אפשר לשלם לאף אחד את התשלומים הנלווים.

שי כהן: אני הייתי שמח מאוד שגם זה ייכנס איפה שהוא ולא רק החל"ת, כי החל"ת זו בעיה אחת שקיימת השנה, בדרך כלל היא לא קיימת, כי חותמים 30 יום ומעלה, השנה היא בעיה שהצטרפה ל בעיות נוספות.

שי כהן: אני שוב מסכם רק את הבעיות, הבעיה השנה החל"ת, שהן לא יכולות לחתום ואם הזמן של ה-30 יום יירד לשבועיים או שלושה אז כמובן שהן יוכלו לחתום השנה.

שי כהן: אני חושב שגם לשנים הבאות כדאי מאוד שאנחנו נדאג לעובדים האלה שעליהם אנחנו מתבססים והם אלה שבפועל דואגים לכל הילדים שההורים שלהם יעבדו בשקט והמשק שלנו יעבוד, אז שאנחנו נוכל גם לשלם להם תשלום בחודשים יולי ואוגוסט, וזה לא משנה אם הם מועסקים על ידינו או על ידי מתנ"ס או על ידי רשות עירונית כזו או אחרת.

עודד פורר: תודה, שי.

עודד פורר: אני אסכם ככה את הפלטפורמה של הדיון הזה שוב, כי הוא קצר.

עודד פורר: יש כאן שני נושאים, אחד ארוך טווח ומערכתי, והוא העסקת הסייעות בהעסקה פוגענית שאומרים להעסיק אותם עשרה חודשים ולפטר אותם לחודשיים ולקחת אותם לעבודה, כי הרי ברור כשפיטרת אותם שב-1 בספטמבר יצטרכו אותן שוב, זו לא שאלה.

עודד פורר: זו מדיניות כנראה של משרד האוצר ומשרד החינוך מבחינת תקצוב הנושא הזה.

עודד פורר: זה הנושא ארוך הטווח, ניגע בו בקצרה כעת, אבל הוא בהחלט משהו שיתחיל ללוות אותנו מעכשיו קדימה.

עודד פורר: ויש נושא שהוא דחוף, קריטי ודרמטי וזו העובדה שהצהרונים, בגלל שהפעם הקייטנה עד ה-6 באוגוסט הסייעות יפוטרו והן לא יהיו זכאיות לחל"ת כי החל"ת דורש 30 יום.

אורלי פרומן: אני מודה על הדיון הזה ואני רוצה לקחת את זה לתמונה היותר רחבה.

אורלי פרומן: סייעות חינוכיות, כפי שאני רוצה לקרוא להן, זה אחד התפקידים הכי חשובים בגן הילדים, כי מי ישנו בגן הילדים ביום יום?

אורלי פרומן: גננת וסייעות, ובמקרה של הקטנים שתי סייעות.

עודד פורר: אני חייב לומר שאני ביקשתי שיהיה נציג של הסתדרות המורים כי הנושא נוגע לגננת והעבודה של הגננות בלי הסייעות לא רלוונטית.

עודד פורר: לצערי הסתדרות המורים בחרה לא לשלוח נציג.

אורלי פרומן: במקרה של גילאי שלוש זה גננת ושתי סייעות, זאת אומרת היא מהווה 50% או 60% מכוח העבודה שיש בגן והתפקיד שלה הוא כבר לא התפקיד הקונבנציונלי שהיה פעם, בתפקיד שלה יש הרבה מאוד אלמנטים חינוכיים, היא מבחינתי יד ימינה של הגננת.

אורלי פרומן: עודד, נפתח את ספר המקצועות של מדינת ישראל, אין מקצוע כזה שנקרא סייעת או סייעת חינוכית.

אורלי פרומן: אין.

אורלי פרומן: זאת אומרת אין תהליך הכשרה מחייב, אין תנאי סף לקבלה לתפקיד והן עוסקות ביום יום עם הילדודס הכי הכי יקרים לנו.

אורלי פרומן: באמת, אתה שולח את הילד שלך לגן, אתה רוצה להיות בטוח שהוא בידיים נאמנות, מקצועיות, ויש באמת נשים נפלאות שם שעושות את עבודתן נאמנה, אבל אין שום תהליך מחייב שהיא צריכה לעבור, הכשרה ותנאי סף.

אורלי פרומן: יש יוזמות מקומיות.

אורלי פרומן: אני יכולה לומר שבכפר סבא, כשניהלתי את אגף החינוך, הקמתי בית ספר לסייעות וביחד עם האקדמיה יום בשבוע נתנו להן והן למדו במשך שנתיים כי הן חייבות ללמוד, זה תפקיד מאוד מאוד מאוד משמעותי, רגיש, עדין.

עודד פורר: יש עוד רשויות שעשו את זה?

אורלי פרומן: כן, יש עוד רשויות שעושות, זו יוזמה שצצה מלמטה, אבל אין שום דבר שמחייב.

אורלי פרומן: ניסינו ביחד עם מרכז השלטון המקומי, צריך להניע את זה, צריך לייצר מקצוע כזה עם כל מה שמתלווה למקצוע.

אורלי פרומן: כפועל יוצא יכול להיות שאפשר יהיה גם לטפל בשכר, כי השכר שלהן הוא עלוב, הוא בכלל בלי פרופורציה לגודל התפקיד, להיות ביחד עם 35 זאטוטים, חמודים, מתוקים ושובבים במשך כל כך הרבה שעות, זו גם עבודה פיזית קשה וגם מנטלית לא פשוטה.

אורלי פרומן: הסייעות עובדות או מועסקות, או על ידי העיריות או על ידי זכיינים.

אורלי פרומן: בדרך כלל הסייעות של הבוקר עושות גם משמרות של הצהרונים, הן רוצות להרחיב את המשרה שלהן, ובצדק, להרוויח קצת יותר כסף.

אורלי פרומן: כשהן מועסקות על ידי העירייה, לפחות ביום לימודים ארוך, גם בתוכנית ניצנים, אז הן עובדות, אגב, גם בקיץ, כיוון שכל ילד ששייך לצהרון במשך השנה זכאי במשך הקיץ לקבל גם את הבקרים והסייעות שם ואז גם בצהרונים וגם בקיץ הן היחידות שמחזיקות את הגן.

אורלי פרומן: תבינו את גודל האחריות שיושבת על כתפיהן, הן מחזיקות את הגן.

אורלי פרומן: אז קודם כל צריך לברך שהן ישנן כי יש חסר עצום בסייעות וכשיש היעדרויות רבות הילד יכול להגיע כל יום לגן ולמצוא צוות אחר שם.

אורלי פרומן: לכן צריך לטפל מן השורש בתפקיד הזה, זה תפקיד חשוב, צריך לתגמל אותן כמו שצריך, צריך לתת להן את הפיצוי ההולם בטווח הקצר הזה, שדיברת, הנושא של החל"ת מהקורונה, הרי גם הן הושבתו בעל כורחן, וצריך לדעת שהמערכת צריכה אותן וצריכה לטפל בהן ולהכשיר אותן.

עודד פורר: תודה, אורלי.

עודד פורר: אביעד שוורץ, משרד האוצר.

אביעד שוורץ: שלום לכולם.

אביעד שוורץ: אני אתייחס לסוגיה שציינת כדחופה ואני אגיד שבתוכנית הכלכלית שאושרה אתמול במליאה, אחרי קריאה שנייה ושלישית, אז גם קוצר משך החל"ת המינימלי המאפשר לעובד לקבל דמי אבטלה ל-14 יום.

אביעד שוורץ: בהיבט הזה נראה לי שזה כן נותן מענה למה שצוין, בין ה-6 באוגוסט עד ל-1 בספטמבר התקופה היא מספיק ארוכה בשביל לזכות בדמי אבטלה לסייעות שיעבדו גם עד ה-6 באוגוסט.

אביעד שוורץ: בהיבט הזה יש מענה.

אביעד שוורץ: אני כן אציין שגם באופן כללי עלתה התופעה של הפיטורים והעסקה מחדש.

אביעד שוורץ: כיום עובד שעושים לו דבר כזה נהנה מרצף זכויות, כן שומרים לו את רצף הזכויות וברגע שהוא ממשיך לעבוד זה נספר כחודש המשכי.

אביעד שוורץ: למשל אם הוא עבד עשרה חודשים, פוטר ואחרי שלושה חודשים הועסק מחדש, אז ממשיכים לספור לו מעשרה חודשים, לא מתחילים מחדש מאפס להיבט של הזכויות הסוציאליות של העובד.

עודד פורר: מה האינטרס של המדינה?

עודד פורר: הרי בסוף כשאתה אומר פוטר ומועסק מחדש, הוא פוטר, הוא הלך לביטוח לאומי, הוא קיבל כסף מביטוח לאומי, תמורת הכסף הזה הוא לא עבד.

עודד פורר: האם לא נכון יותר, הרי ברור לחלוטין שבסוף המערכת הזאת היא מערכת שעובדת כל שנה ודווקא החודשיים האלה, או לפעמים חודש, בגלל הקייטנות, מאפשרת להם את ההיערכות לקראת השנה הבאה.

עודד פורר: זה החודש שאפשר לעשות בו הכשרות, זה החודש שאפשר לעשות בו רענונים, החל מההכשרות של עזרה ראשונה ועד להכשרות פדגוגיות.

עודד פורר: למה אתם לא מסתכלים על זה ברמה המערכתית?

עודד פורר: גם מבחינת העלויות התקציביות.

אביעד שוורץ: אני אציין שבנושא ספציפית הסייעות זה לא משהו שאני מתעסק בו בתחום, בצורת ההעסקה, כן צריך לעשות בירור לגבי הנושא ואיך היא נקבעה.

אביעד שוורץ: כמו שציינת בהתחלה, זה לא נעשה ישירות על ידי משרד החינוך, כל הנושא הזה, אלא הוא דרך הרשויות או אולי דרך גופים נוספים שפועלים.

עודד פורר: או דרך הרשויות שמשרשרות את זה לצד ג' גם.

אורלי פרומן: כן, לזכיינים.

אביעד שוורץ: נכון.

אביעד שוורץ: לכן אני אומר, בגלל שיש פה איזה שהוא אלמנט שהוא לא נעשה ישירות על ידי משרד החינוך, כל צורת ההעסקה והקביעה לאיזה חודשים כן ולא, אני לא מכיר את הפרטים של הנושא.

אביעד שוורץ: צריך לבדוק.

אורלי פרומן: יש מישהו באזור שלך עכשיו באוצר שכן עוסק בזה?

אורלי ליימן עיני: אני יכולה להתייחס?

אורלי ליימן עיני: אני רפרנטית חינוך.

עודד פורר: אוה, אגף התקציבים, תמיד אני אוהב שאתם מצטרפים אלינו.

אורלי ליימן עיני: כן, גם אביעד מאגף התקציבים, אבל אנחנו שני רפרנטים בשני נושאים שונים.

אורלי ליימן עיני: אני רק אתייחס לכך שהסייעות שמועסקות השנה בצהרונים, זה ממש אירוע חד פעמי לאור הקורונה, זה לא כמו בשנה שעברה, אז בהקשר להתייחסות שזה משהו שקורה כל שנה, זה לא, זה משהו שקורה חד פעמי ולכן יכול להיות שעלו מורכבויות בהמשך הדרך באופן חד פעמי.

עודד פורר: חיים הלפרין, משרד החינוך.

עודד פורר: חיים, נשמח לשמוע את עמדת משרד החינוך בעניין.

חיים הלפרין: אנחנו, כשתקצבנו את הסייעות בעיקר בניצנים הגדרנו אותם כהעסקת שעתית כי כל המודל הוא מודל שעתי, אבל בתיאום עם השלטון המקומי - - -

עודד פורר: אנחנו לא שומעים אותך כל כך טוב, חיים.

חיים הלפרין: אני אומר שבקול קורא שהוצאנו לרשויות המקומיות, שכל מודל ההעסקה של הסייעות הוא מודל שעתי והגדרנו, גם בתיאום עם השלטון המקומי, תהליך שבו ניתן להסב את ההעסקה השעתית להעסקה שנתית מצטברת באופן שבו מי שרוצה להעסיק את הסייעת בתהליך שנתי ולא שעתי יכול לעשות את זה.

חיים הלפרין: זה מאוד מוגדר ומאוד ברור, כלומר זה לא משהו שמחייב שיהיה בהכרח הליך של פיטורים אוטומטיים וכו', זה תלוי באמת במודל ההעסקה שהרשות בוחרת להעסיק את הסייעות.

עודד פורר: למה השארתם את זה פתוח, חיים?

חיים הלפרין: כי יש מודלים שונים של העסקה ברשויות המקומיות.

חיים הלפרין: למשל אם רשות מקומית, זה לא עובדים שלה, אז היא מעדיפה שהזכיינים שלה יפעילו את זה במנגנון שנוח להם.

חיים הלפרין: לפעמים הם משפים אותם יותר, לפעמים פחות.

חיים הלפרין: אנחנו לא נכנסנו לתהליכים הפנימיים האלה כי באמת יש בעיה של שיא כוח אדם - - - השלטון מקומי מוציא - - - אבל עשינו את זה בכוונה באופן הזה שבו עד כמה שאפשר הסייעות, שגם ככה זו אוכלוסייה חלשה, זה כבר נאמר, לא תיפגע.

עודד פורר: מה העמדה שלכם לגבי המקצוע הזה?

עודד פורר: אתם רוצים להפוך את זה למקצוע, אתם רוצים לעשות סדר בנושא הזה, יש לכם תוכניות לגבי הסייעות?

עודד פורר: או שמבחינת

עודד פורר: כם המצב הנוהג הוא מצב טוב.

חיים הלפרין: דווקא התחלנו, עכשיו הכול תקוע, אבל התחלנו לבנות יחד עם האגף הקדם יסודי, יחד עם השלטון המקומי, מודל, מה שסיפרה אורלי שקורה בכפר סבא, אנחנו חושבים שצריך לעשות אותו כמודל ארצי, לבנות יחד עם השלטון המקומי תהליך שבו יהיה גם איזה שהוא אופק לסייעת, שהיא לא תחשוב ששכרה יהיה תמיד קבוע והיא לא תקבל עוד אגורה במעבר משנה לשנה.

חיים הלפרין: אני מקווה שאנחנו נצליח לבנות תוכנית חומש כזאת שתאפשר גם תהליך שיש בו אלמנטים של השכלה ויכולות וגם שדרוג בשכר.

חיים הלפרין: אני חושב שהדברים האלה הם - - - זאת חבורה של נשים מאוד מסורות שרובן הגדול עושות את מלאכתן נאמנה ואין סיבה לא לתת להן את התחושה הזאת שמתייחסים אליהן בהתאם.

עודד פורר: אני ממשיך הלאה, רק תנסה לשפר את איכות הקו שלך כי אנחנו נחזור אליך בהמשך הדיון.

עודד פורר: אלון דסה מהמוסד לביטוח לאומי.

אלון דסה: כן, שלום, בוקר טוב לכולכם.

אלון דסה: אני מנהל תחום אבטלה בביטוח הלאומי.

אלון דסה: מה שקורה באמת, כמו שהחברים הקודמים דיברו כאן, בכל שנה יש אוכלוסיות שמגיעות אלינו לקבל דמי אבטלה במסגרת חל"ת קיץ.

אלון דסה: בדרך כלל אין בעיה מבחינת הזכאות היות שמדובר באנשים שעובדים במשך רוב השנה ורק בחודשי הקיץ, ביולי-אוגוסט, הם מובטלים, לכן הם צוברים תקופת אכשרה ומקבלים את דמי האבטלה בצורה מחזורית.

אלון דסה: השנה באמת בגלל הקורונה הייתה קייטנה שהתארכה עד חל"ת אוגוסט ואז בעצם לא היו להם 30 ימי חל"ת רצופים, כמו שהחוק שלנו דורש, ולכן נתעוררה בעיה.

אלון דסה: הבעיה הזאת גם התעוררה ממגזרים אחרים, לא רק מהמטפלות, יש עוד הרבה מגזרים אחרים שעכשיו בגלל הקורונה נאלצים להוציא אנשים לחל"ת ולהחזיר אותם לתקופות כאלה ואחרות והייתה דרישה לחל"ת יותר גמיש בגלל הקורונה.

אלון דסה: לכן באמת, כמו שהנציגים מהאוצר אמרו, אתמול בלילה עברה הוראת שעה שמקצרת את התנאי של החל"ת במקום 30 יום ל-14 יום וזה כן ייתן מענה ויפתור את הבעיה של המטפלות לקיץ הזה.

אלון דסה: ברור שזה לא חוק קבוע וכשתיגמר הקורונה נחזור לשגרה הרגילה.

אלון דסה: אבל באמת בפן האישי, אם יורשה לי, אני חושב שכל צורת ההעסקה הזאת של העסקה לא רציפה שפוגעת בזכויות של עובדים בקטע הפנסיוני, הפרשות לגמל, להשתלמות וזכויות סוציאליות אחרות, היא העסקה בעייתית ונוצר איזה שהוא מצב בשוק העבודה שמתבססים על דמי אבטלה, על חל"ת, שזה לא בהכרח התכלית שלשמו נועד ביטוח אבטלה.

אלון דסה: יש הרגשה שיותר ויותר גופים במשק מגלים את הדפוס הזה ומתחילים, במרכאות נקרא לזה, לנצל אותו וחבל.

עודד פורר: אלון, קודם כל העמדה הכלכלית שלי, אמרתי אותה לאגף התקציבים, אמרתי אותה לא פעם בוועדת הכספים, כל הפטנט הזה של החל"ת בזמן הקורונה, כמו שהוא נעשה כרגע, אני רואה בו בכלל, ועכשיו אני לא מדבר ספציפית על העניין הזה, סוג של גלולת רעל שאנחנו מכניסים לתוך האירוע.

עודד פורר: המנגנון הנכון הוא מתן מענקים לעסקים שימשיכו להעסיק את העובדים.

אלון דסה: אני מסכים איתך לגמרי.

עודד פורר: ויוכלו להעסיק אותם ב-30%-20% משרה כשהמענק אמור להשלים את שאר התקציב ואז העובד לא נסמך על ביטוח לאומי, העובד לא הופך להיות נזקק ונשמר הקשר שלו לעסק וגם העסק משמר את העובדים, שזה גם חשוב.

עודד פורר: זה אני אומר ברמה הכללית.

עודד פורר: אני מכיר גם את העמדה של מנכ"ל הביטוח הלאומי, לפחות בוועדת הכספים הוא אמר שהוא תומך בעמדה הזאת, אני לא מבין למה המדינה מתעקשת לשלוח מיליון אזרחים לביטוח לאומי.

עודד פורר: עכשיו לגבי ביטוח לאומי, אתה אמרת פה שישנן אוכלוסיות שאתם מכירים כבר שמגיעות מה שנקרא בתעסוקת קיץ ומגיעות אליכם לדרישת אבטלה.

עודד פורר: מה שאני אבקש מהביטוח הלאומי זה קצת נתונים על האוכלוסיות האלה.

עודד פורר: מעניין אותי לדעת האם רוב של האוכלוסייה הזאת שמעסיקה בתעסוקת קיץ זה נשים שבאות לדרוש מכם את אותו חל"ת.

עודד פורר: אני יודע, אגב, שיש בעיה כזו לא רק בקרב הסייעות, יש בעיה כזו גם בקרב עובדי ההוראה שעובדים בעשרה חודשיים וחודשיים.

עודד פורר: אנחנו נוציא לכם את זה גם מסודר מהוועדה, אבל אני מבקש מהביטוח הלאומי להעביר לנו מי האוכלוסיות ובאיזה היקפים שנמצאים, אני לא מדבר על השנה הזו, השנהה זו היא לא שנה רגילה, אבל פילוח של האוכלוסיות שיוצאות לאותו חל"ת זמני.

אלון דסה: מי שמגיע בדרך כלל זה באמת כמו שאתה אומר, זה בתחום ההוראה והמשיקים לה, או שומרים בבתי ספר וגנים ובאמת כל מי שקשור להעסקה בתחום ההוראה, אם זה קרן קרב וכל מיני מורות וסייעות פדגוגיות כאלה ואחרות שעובדות עם ילדים במצוקה וגננות וסייעות.

אלון דסה: זה באמת האוכלוסייה שאתה מדבר עליה, אלה האנשים שמגיעים אלינו כל שנה.

עודד פורר: תודה, אנחנו נבקש את זה מסודר מכם על מנת שיהיה לנו מסמך מסודר.

עודד פורר: מה שכן, אני אבקש שכשאתם פונים לביטוח לאומי שיהיה עם לוח זמנים, מסמך כזה תוך פחות משבעה ימים הם בוודאי יודעים לייצר אותו.

עודד פורר: זה אני יודע, יש להם מערכות מידע מצוינות.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: הצטרפו אלינו מהסתדרות המורים, מר מאיר אסרף.

עודד פורר: אני רוצה, מאיר, את ההתייחסות שלכם.

עודד פורר: נכון שהסייעות לא מאוגדות בהסתדרות המורים, אבל בסוף גננת לא תפתח גן כשאין לה סייעת, הסייעת היא חלק בלתי נפרד מהצוות החינוכי בגנים, לפחות ככה אנחנו רואים את זה, ואני אשמח לשמוע גם מה העמדה שלכם.

עודד פורר: אני שמח שנפתרה לפחות הסוגיה של הקיץ הזה עם שישה הימים בעקבות זה שקיצרנו את האפשרות לחל"ת ל-14 יום, אבל בכלל הפטנט הזה של הוצאה, גם של מורים ומורות, הוצאה לחל"ת או אבטלה בחודשי הקיץ וגיוס מחדש ב-1 בספטמבר.

מאיר אסרף: כמו שציינת, אנחנו לא מייצגים את הסייעות, אבל כן יש לנו עניין רב באיך הסייעות, בתנאי העבודה והשכר שלהן, כי הדבר משליך על איכות הנשים שמגיעות למקצוע.

מאיר אסרף: אנחנו כל כך חרדים למעמד עובדי ההוראה והמעמד של הסייעת שנמצאת לצדה זה גם חלק מהדבר הזה.

מאיר אסרף: הצרכנים, צרכני החינוך, הילדים וההורים, מאוד חשוב להם שיהיו אנשים איכותיים, לא רק עובדי הוראה איכותיים, אלא גם צוות מסייע חינוכי שהוא צוות איכותי.

מאיר אסרף: הסייעת בגני הילדים וגם בצהרונים היא מישהי שהיא חלק בלתי נפרד מהצוות החינוכי ולכן אנחנו גם ביקשנו להשתתף בדיון הזה.

מאיר אסרף: זה דיון חשוב מאוד ואני חושב, אדוני, שאתה הצפת את הנקודה שאין פה שום בעיה תקציבית כי הרי זה לא משנה מאיזה כיס אתה מוציא את הכסף.

מאיר אסרף: אם אותה סייעת עובדת שנה שלמה ואחר כך היא צריכה לחזר כעני על הפתחים, ללכת לביטוח הלאומי, לדרוש עבודה לכאורה כדי לקבל את האבטלה, אז אין פה שום בעיה תקציבית.

מאיר אסרף: לכן אם אדוני יציע הצעת חוק אני חושב שניתן יהיה לנמק באמצעות המחלקה בממ"מ, שעוסקת בבקרה תקציבית, שלא מדובר בהצעת חוק תקציבית.

מאיר אסרף: יש עמותות חינוך שמעסיקות עובדי הוראה.

מאיר אסרף: אנחנו מתנגדים להעסקה קבלנית, אנחנו דיברנו על זה כמה פעמים ויש לנו עמדה ברורה בנושא, אבל הנקודה שחשוב לי להבהיר בנושא של הסייעות שמועסקות על ידי אותן עמותות, שבעוד שעובדי ההוראה שמאוגדים אצלנו נהנים מהסכמים קיבוציים שמבטיחים תשלום בימי הקיץ עובדי הוראה שהם לא מאוגדים או שהם מועסקים על ידי גורמים קבלניים שההסכם הזה לא חל עליהם, הם לא נהנים מאותם תנאים, שהם תנאים בסיסיים וצודקים.

מאיר אסרף: זה גם בכל העולם כך.

מאיר אסרף: הרי לא סביר שאתה מעסיק עובד מספר חודשים ואז מפטר אותו כאילו הוא איזה סרח עודף, אין לי מה לעשות איתך, תחפש את עצמך עד שנה הבאה.

מאיר אסרף: הדבר הזה לא מקובל ואנחנו מתנגדים לצורת ההעסקה הזאת.

מאיר אסרף: אני חושב, אדוני, שהדרישה שלך לקבל תשובות והמודל שהצגת הוא מודל שאנחנו בהחלט יכולים להצטרף אליו.

מאיר אסרף: למרות שאנחנו לא מייצגים את העובדות האלה אנחנו חושבים שזה דבר שהוא ראוי ויש לנו קצת ניסיון בנושא של צורות העסקה בעולם החינוך ואני חושב שצריך לאמץ מודל, אפילו בעלות תקציבית אפס, כי אין פה הרי עלות, הרי ממילא הם מקבלים את הכסף מאיפה שהוא, לאמץ מודל שיאמר שתישמר הזיקה למקום העבודה במהלך כל 12 החודשים של העבודה ולא שבמהלך החתימה על אבטלה יזמינו שבועיים להיערכות לשנת הלימודים או לריאיונות עבודה לקראת שנה הבאה.

מאיר אסרף: זה דבר שהוא לא ראוי ואם תישמע עמדתנו, אז אנחנו מבקשים לתמוך בסייעות כי אני חושב שזה לא רק בצהרונים, זה גם הסייעות בגני הילדים, שהן אמנם מאוגדות, אבל גם לפעמים אנחנו נתקלים בצורת העסקה כזו.

עודד פורר: תודה, מאיר.

עודד פורר: מרכז השלטון המקומי, יש לנו נציג?

עודד פורר: כן, עירית.

עודד פורר: אתם אולי אחד הגורמים הכי משמעותיים באירוע הזה, בסוף זה בחצר של השלטון המקומי.

עירית ורונין: אני אשמח להתייחס לנושא של העסקת סייעות במהלך שנת הלימודים.

עירית ורונין: בשלטון המקומי למעשה, על פי חוקת העבודה, סייעות בגני הילדים מועסקות 12 חודשים כאשר במסגרת שעות העבודה שלהן הן עובדות משעה שבע וחצי עד שעה ארבע, זאת אומרת שרשות שמקיימת למעשה יום לימודים ארוך הסייעת נהנית מתשלום של 12 חודשים וגם תוספת של יום לימודים ארוך.

עירית ורונין: זה בהיבט התעסוקתי של הסייעות, כך שלמעשה הסייעות האלה מקבלות גם בתקופה הזאת תשלום של 12 חודשים.

עירית ורונין: גם בעקבות נושא של קייטנת קיץ, צהרונים, כל הסייעות שהועסקו במהלך השנה ועובדות עכשיו כל יולי ושישה ימים באוגוסט, הן למעשה מבטיחות לעצמן גם תשלום שכר מלא בחודש אוגוסט.

עירית ורונין: מתי יכולה להתעורר בעיה למעשה?

עירית ורונין: כאשר מדובר בצהרון שהוא חיצוני, צהרון של למשל איזה שהוא גוף חיצוני ואז כמובן חוקת העבודה לא חלה במקרה הזה.

עודד פורר: אבל זה גוף חיצוני שהרשות המקומית לקחה אותו באמצעות מכרז.

א עירית ורונין: אני אגיד לך מתי זה קורה.

א עירית ורונין: זה קורה כאשר הצהרון נמשך עד שעה חמש, מעבר לשעה ארבע, והרשות המקומית לא יכולה לחייב סייעת לעבוד מעבר לשעה ארבע, כי זו חוקת העבודה, ואז נוצר מצב שהרשות המקומית בלית ברירה בעצם נדרשת להפעיל את הצהרון באמצעות גוף חיצוני שיוכל להעסיק את הסייעות האלה במסגרת שעות הצהרון.

א עירית ורונין: זה המצב.

א עירית ורונין: רק אם סייעת לעבוד מעוניינת לעבוד אחרי שעה ארבע, זה סיפור אחר, אבל אי אפשר לחייב אותה לעבוד עד שעה ארבע.

אורלי פרומן: עירית, לא תמיד.

אורלי פרומן: יש רשויות שלקחו את כל יחידת הצהרון ופשוט הוציאו את זה לזכיינים.

אורלי פרומן: יכול להיות שמרביתם עדיין הם עובדי עירייה ואז הפורמט שאת אומרת הוא כמעט נכון כיוון שגם בעיר שאני עבדתי הצהרון היה עד רבע לחמש ועדיין סייעות העירייה בחלוקה הנכונה של השעות במשך היום לא עברה את מכסת השעות הרגילה, אבל הסתדרנו עם זה.

עירית ורונין: נכון, את צודקת.

אורלי פרומן: מי שניסה להוציא החוצה את כל יחידת הצהרון באמצעות מכרז וזכיינים ואז הזכיינים מעסיקים באותה צורה שעליה אנחנו דנים היום.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: תודה, עירית.

עודד פורר: ראש מטה מרכז של כוח לעובדים.

עודד פורר: ראומה שלזינגר.

ראומה שלזינגר: אהלן, תודה שנתתם לי את האפשרות לדבר.

ראומה שלזינגר: אני באמת גם מברכת, אני חושבת שהיו פה כמה בשורות מאוד חשובות בדיון הזה ובעיקר הבקשה לקבלת מידע על חל"ת הקיץ הקבוע הזה.

ראומה שלזינגר: אני אציג את עצמי, ראומה שלזינגר, ראש מטה מרכז בכוח לעובדים.

ראומה שלזינגר: אנחנו כן מאגדים את עובדות הצהרונים שהן תחת המפעילים החיצוניים, העמותות והמרכזים הקהילתיים וכן הלאה, עובדות הצהרונים הן גם סייעות וגם גננות ברחבי הארץ, עדנה מייצגת 900 עובדות צהרונים בירושלים וזה לא פעם ראשונה שהיא מגיעה לוועדה לדבר על הבעיות.

ראומה שלזינגר: כשכולנו התוודענו לעניין החל"ת פתאום בתקופת הקורונה עדנה והחברות שלה מוועד עובדות הצהרונים בכוח העובדים כבר התריעו על בעיית החל"ת התקופתי הזה בקיץ שנים אחורה.

ראומה שלזינגר: אז הדיון העתידי ובקשת המידע שהוועדה ביקשה בהחלט מבורכים ואנחנו מאוד מצפות להמשיך בדיקה של הנושא הזה.

ראומה שלזינגר: אז הבשורה של 14 יום הנוכחיים היא מאוד חשובה, אבל הלאה, פתרונות ארוכי טווח לאבטלת הקיץ הזאת הם קריטיים.

ראומה שלזינגר: אני כן רוצה לציין שעובדות הצהרונים שהתאגדו במסגרת כוח לעובדים הצליחו למצוא פתרונות לאבטלת הקיץ, פתרונות מאוד יצירתיים לאבטלת הקיץ, שישמרו לא רק על הזכויות הבסיסיות הכי הכי מינימליות של צבירת זכויות פנסיוניות, אלא דברים מעבר לזה.

ראומה שלזינגר: ניתן להגיע לפתרונות טובים יותר שיאפשרו לא את החל"ת המינימלי הזה של הקיץ, אלא תוספות, אפשרות בחירה אם לעבוד בקייטנה בקיץ או לא, חלק מהעובדות לא מעוניינות לעבוד בקיץ, חלקן כן היו רוצות לשמור על רצף תעסוקה, אני חושבת שאפשר להגיע לפתרונות עדיפים ארוכי טווח לחודשי יולי-אוגוסט, בטח אם מתאגדים ומקימים ועדים והם מוזמנים להצטרף לכוח לעובדים.

עודד פורר: תודה, ראומה, בואי, זה – תודה רבה.

עודד פורר: רינת חכים, מרכז המועצות האזוריות.

רינת חכים: אני עדיין לא ביקשתי זכות דיבור אז אני מוותרת, תודה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אורלי, את רוצה ל-?

אורלי פרומן: אני חושבת שיש פה נושא, כמו שאמרת, בטווח המיידי שהוא סוג של טיפול אחד, אבל אני חושבת שפה צריך לעשות טיפול שורש בכל הנושא של הסייעות, הן של הבוקר והן של הצהריים, והכי חשוב שיהיה רצף, שלילד בכלל לא יחליפו סייעות בשעות הצהריים, הוא נמצא שמונה שעות בגן, תשע שעות בגן, הוא צריך דמויות קבועות שילוו אותו ובוודאי אנשים שהוכשרו למקצוע, מבינות בחינוך, שהן חלק מהצוות החינוכי.

אורלי פרומן: באותה הזדמנות, כדי שיגיעו גם אנשים איכותיים למערכת אז צריך בוודאי לטפל בתנאי ההעסקה שלהם, לרבות השכר.

עודד פורר: תודה, אורלי.

עודד פורר: אני רוצה לסכם את הדיון, שהיה באמת דיון מהיר כהלכתו, אפשר לומר.

אורלי פרומן: מהר וחשוב.

עודד פורר: קבענו אותו ממש כדיון מהיר מרגע שהנושא הזה הוצף.

עודד פורר: אחת, אני רוצה לברך ואני שמח שהצלחנו ויש באמת פתרון לבעיה הזו של ההעסקה ומתן אפשרות לקבל דמי אבטלה לסייעת גם אם היא עבדה עד ה-6 באוגוסט.

עודד פורר: אני חושב שבהחלט מבורך הצעד שבאופן כללי מאפשר חל"ת ולא דורש את ה-30 יום, בעיקר במודל התעסוקה שבו אנחנו נמצאים כרגע.

עודד פורר: ועדיין אני חוזר ואומר לאוצר לגבי משבר הקורונה, תעברו לאותו חל"ת גמיש שאנחנו מדברים עליו, תעשו את ההעסקה הזו דרך העובדים.

עודד פורר: לגבי העניין עצמו כאן, גם כאן הפתרון הוא מאוד פשוט, העסקה רציפה.

עודד פורר: הפטנט הזה שבו מדינת ישראל, וזה מדינת ישראל, חבר'ה, אפשר להגיד הזכיינים מה-זכיינים, הזכיינים, מישהו בחר אותם, מישהו קבע להם את התנאים, מישהו קובע כמה משלמים לזכיינים האלה.

עודד פורר: הרי בסוף זה משורשר חזרה למדינה, המדינה צריכה להבין שבמערכת החינוך היא צריכה להסתכל על זה ברמה השנתית.

עודד פורר: האוכלוסייה הזו של תעסוקת קיץ, כפי שהגדירו אותה בביטוח הלאומי, מדובר במודל תעסוקה פוגעני ופסול שלא יכול להיות כזה שעוד מקבל גיבוי ממדינת ישראל.

עודד פורר: ברגע שאנחנו נקבל את הנתונים מהביטוח הלאומי אני מרשה לעצמי להניח שנגלה שהרוב המכריע של המועסקות בתעסוקת קיץ הן נשים.

אורלי פרומן: בטוח, אני לא העסקתי אף סייע.

עודד פורר: כן, אני גם עוד לא פגשתי ואני כבר עם הבת השלישית במערכת החינוך שהיום שמתי אותה בבוקר אצל הסייעות בקייטנה של הגן.

אורלי פרומן: מודל פוגעני משני היבטים, גם בילדים וגם בעובדים עצמם.

עודד פורר: חד משמעית.

עודד פורר: המודל הפוגעני הזה בא לידי ביטוי דווקא במקום שבו אתה רוצה את כוח האדם הכי מיומן, הכי מתאים.

עודד פורר: ואני לא רוצה לדבר על האירועים המצערים שנחשפנו אליהם בתקשורת ואני מקווה מאוד - - -

אורלי פרומן: רק שלשום.

עודד פורר: האירועים החריגים, אבל סייעת שלא מוגדרת כמקצוע זה מתחיל מזה.

עודד פורר: אני מקבל פה את מה שאמרה חברת הכנסת פורמן.

עודד פורר: אני לא יודע מי אמון על הגדרת המקצועות, לדעתי זה הביטוח הלאומי או זרוע העבודה במשרד העבודה.

אורלי פרומן: זה משרד העבודה, אני מנסה לטפל בזה מהצד הזה.

עודד פורר: אז אני אומר לכם, יש דרישה של הוועדה ממשרד העבודה ומשר העבודה להגדיר את הסייעת כמקצוע, סייעת או סייעת חינוכית, ולקבוע מה הן ההכשרות, מה תנאי הסף, מה הם תנאי העבודה המינימליים למקצוע הזה.

עודד פורר: ברוך הבא, חבר הכנסת משה ארבל.

משה ארבל: תודה רבה.

עודד פורר: אתה מגיע לסיכום, זה יפה.

משה ארבל: בסדר, זה גם חשוב.

משה ארבל: פשוט הייתי בדיון מהיר שיזמתי.

עודד פורר: אין לי תלונות, אני קודם כל שמח לראות אותך פה.

משה ארבל: תודה.

עודד פורר: אז אני אומר שאין תנאי סף, אין הכשרות, אין תנאי העבודה.

עודד פורר: זרוע העבודה במשרד העבודה חייבת לקבוע ולהגדיר את המקצוע הזה כמקצוע.

עודד פורר: הדבר השני, התהליך שבו משאירים את זה פתוח, האם יעסיקו אותה בהעסקה שעתית או בהעסקה שנתית, אין דבר כזה, הרצף התעסוקתי חייב להיות 12 חודשים.

עודד פורר: אגב, הוא ידבר גם עם הנושא הזה של ההכשרות.

עודד פורר: אנחנו כמו מטומטמים, סליחה, מדינת ישראל, שולחת את הסייעת לקחת דמי אבטלה בחודשי הקיץ שמשולמים מקופה אחרת של מדינת ישראל, במקום שבקיץ הזה אפשר יהיה לקחת את הסייעת לקורסים, להכשרות - - -

אורלי פרומן: ולקייטנות שממילא מופעלות.

עודד פורר: וגם לקייטנות כאלה או אחרות.

אורלי פרומן: שכבר יש לה ניסיון והיא מוכשרת.

עודד פורר: לכן הפטנט הזה הוא פסול מעיקרו ואני אומר גם למשרד החינוך וגם למשרד האוצר, אנחנו נקיים פה בשבועות הקרובים דיון נוסף שבו אני מבקש שתציגו מודלים אחרים שבחנתם אותם.

עודד פורר: משרד החינוך אומר שיש כל מיני מודלים, משרד האוצר, יש כל מיני מודלים, מודלים שבהם לא מפטרים, לא את המורות ולא את הסייעות, כולל עלויות.

עודד פורר: אגף התקציבים, תגידו כמה זה עולה לכם, הרי תגידו שיש לעניין הזה השלכות רוחב, בואו נבין מהן השלכות הרוחב ומה העלויות של הסיפור הזה.

עודד פורר: מרכז השלטון המקומי חייב להיות חלק מהתהליך.

עודד פורר: יש רשויות, בדרך כלל זה קורה ברשויות החזקות, לא מוציאים את הסייעות לאבטלה אלא כן משתמשים בכוח האדם הזה.

עודד פורר: רשויות שמנוהלות וגם מבחינה כלכלית יש להן את היכולת.

עודד פורר: אני חושב שצריכה להיות פה עמדה מאוד מאוד ברורה ולהגיד שכשאנחנו מוציאים את זה לזכיין אנחנו לא יכולים, אני לא מקבל את התשובה הזו, גם זכיין כפוף לתנאים שקובע מי שמפרסם את המכרז והתנאים צריכים להיות כאלה שהחוזה הוא ל-12 חודשים.

עודד פורר: עד כאן הישיבה הזו, תודה רבה, הישיבה נעולה.