ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 31, 2020-07-27 10:14

דוד ביטן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דוד ביטן: נושא הישיבה להיום: היערכות משרדי הממשלה לעלייתם וקליטתם של יהודי צרפת.

דוד ביטן: לפני שאני מתחיל, אני רוצה להתייחס לכתבה שהייתה אתמול ב-YNET, שלדעתי היא כתבה מוזמנת על ידי האוצר או לא יודע על ידי מי.

דוד ביטן: אין ספק שאנחנו לקראת עלייה גדולה מאוד.

דוד ביטן: אני מתייחס לאנשי המקצוע שאומרים את זה, בעיקר הסוכנות היהודית שהם אלה שקולטים את המשובים של העלייה מחו"ל.

דוד ביטן: זה ברור שהשנה תהיה עלייה של משהו בסביבות 45,000, זו ההערכה, ושנה הבאה ושנה אחרי זה, כל שנה לדעתי יהיו 100,000 איש, אז לבוא ולומר שאין עלייה בגלל הקורונה, שאנשים לא עולים או לא פותחים להם או לא מטפלים להם בבקשת קליטה, וגם הממשלה עצרה את גלי העלייה עד סוף יוני, היא פתחה אותם רק עכשיו, אז הטיעונים האלה, אין להם שום מקום ואנחנו מגנים אותם אפילו.

דוד ביטן: כל המטרה של זה היא למנוע תקציב.

דוד ביטן: אנחנו אומרים שהממשלה צריכה להתכונן לגלי עלייה גדולים.

דוד ביטן: כוננות זה גם אומר תקציב, גם אומר טיפול בעניינים האלה על מנת שהעלייה תהיה הרבה יותר חלקה וזה מה שאנחנו עושים בוועדה וזה מה שהשרה, אני מבין, עושה.

דוד ביטן: איפה הדובר?

דוד ביטן: אני מבקש שתצא הודעה מטעמנו על העניין הזה.

דוד ביטן: עכשיו לגבי עולי צרפת.

דוד ביטן: זה לא הדיון הראשון שאנחנו עושים וגם לא יהיה האחרון.

דוד ביטן: זו סדרה של דיונים שאנחנו לאט לאט לומדים את הבעיות ומטפלים בהן.

דוד ביטן: כמו שאמרנו, המפתח לקליטה מוצלחת הם תעסוקה ודיור.

דוד ביטן: ליהודי צרפת יש פוטנציאל גבוה מאוד לעלות לישראל, שלא מתורגם בפועל הלכה למעשה.

דוד ביטן: הסיבות לכך רבות ומגוונות.

דוד ביטן: יש הרבה שעלו וחזרו.

דוד ביטן: צריכים לסייע ולהקל על עלייתם של יהודי צרפת לישראל.

דוד ביטן: מדינת ישראל רואה בעלייה עלייה טובה שיכולה רק לשפר את הצמיחה בישראל ולסייע בכלל למדינת ישראל.

דוד ביטן: בעידן הקורונה הקהילה חוותה וחווה משבר גדול מאוד.

דוד ביטן: למעלה מ-2,000 יהודים נפטרו מהמחלה והמצב הכלכלי של רבים מהיהודים מורכב.

דוד ביטן: בשנת 2018 בוצע סקר במכון גיאוקרטוגרפיה לגבי עליית יהודי צרפת.

דוד ביטן: לפי הסקר שנעשה על העולים מצרפת, כשבודקים את הסיבות שבזכותן עלו לישראל, מציינים: 54% עלו בגלל הילדים, 33% קיום חיי דת, 32% אנטישמיות.

דוד ביטן: המניע העיקרי לעלייה לארץ הוא דאגה לעתיד הילדים ולפיכך חובה להשקיע בחינוך.

דוד ביטן: בחמש השנים האחרונות עלו מצרפת 30,000 איש.

דוד ביטן: שנת השיא של העלייה מצרפת הייתה בשנת 2015 שבה עלו 6,628 עולים.

דוד ביטן: מאז קיימת ירידה תלולה במספר העולים מדי שנה לישראל וזה נובע מזה שהיו קשיים בקליטה.

דוד ביטן: אחד מעביר לשני ואז אנשים לא מגיעים.

דוד ביטן: הערים העיקריות שקלטו את עולי צרפת הן נתניה, ירושלים, תל אביב, אשדוד, רעננה, אשקלון, אילת, בית שמש, הרצליה, חדרה, בת ים וחיפה.

דוד ביטן: החסמים העיקריים לעלייה לישראל הם החשש שלא ימצאו עבודה בגלל הבדלי תרבות וקשיי שפה, חשש שלא יוכלו להחזיק דירה ולהתקיים בכבוד.

דוד ביטן: לפי הסקר, שליש מהעולים אינם עובדים בארץ.

דוד ביטן: בעידן הקורונה המספרים עלו קרוב לוודאי.

דוד ביטן: יש כאלה שבכל מהלך השבוע הם נוסעים לעבוד בעסק שלהם בצרפת וחוזרים בסופי שבוע.

דוד ביטן: זה דבר שחייב להיפסק.

דוד ביטן: למעלה מ-60% מהעולים בצרפת לא הצליחו לרכוש דירה בבעלותם.

דוד ביטן: אני חוזר על מה שאמר לנו נציג העמותה.

דוד ביטן: החשיבה שלנו היא שעולי צרפת אמידים ועשירים.

דוד ביטן: יש שכבה מאוד גדולה של אנשים שהם לא כאלה ושהם מתקשים למצוא דיור בישראל.

דוד ביטן: הם גם בצרפת חיים בשכירות, לא במסגרת דירה שהם רוכשים אותה.

נתונים נוספים: קיימת בעיה קשה של הכרה בדיפלומות מצרפת.

נתונים נוספים: הבעיה העיקרית קיימת בהכרת דיפלומות של אחיות, פתולוגים, אם זה מומחים לכף הרגל, מורים, חשמלאים, עובדי מעבדה, תזונאים, פיזיותרפיסטים, קלינאי תקשורת.

נתונים נוספים: קיימת נשירת תלמידים ממערכת החינוך בגלל אובדן הסמכות ההורית וקשיי קליטה במערכת החינוך בישראל.

נתונים נוספים: קיים צורך לאפשר כניסה למרכזי קליטה למשפחות שיהיו מעוניינים בכך.

נתונים נוספים: בשביל זה גם ביקשנו מהסוכנות להוסיף עוד שניים-שלושה מרכזי קליטה לצורך גל העלייה שמתקרב.

נתונים נוספים: אנחנו צריכים להתכונן וביקשנו מהממשלה ואנחנו נמשיך לבקש שיהיו מקבצי דיור לא רק לעולים מרוסיה אלא גם לעולי צרפת, גם לעולי מרוקו, גם לעולי אתיופיה על מנת להקל בכל מה שקשור לעניין הזה, למבוגרים שקשה להם גם למצוא עבודה כפי שאנחנו רואים.

נתונים נוספים: קיים צורך להרחיב את תוכנית "מסע", להקל על מעבר לימודי סטודנטים מצרפת לישראל.

נתונים נוספים: קיימת חשיבות רבה לקיום ירידי תעסוקה מאורגנים עוד בצרפת בשיתוף הסוכנות היהודית ומשרדי הקליטה.

נתונים נוספים: כמו כן קיים מחסור חמור בדוברי צרפתית בקרב עובדי משרד הקליטה.

נתונים נוספים: קיים מחסור בעובדים סוציאליים דוברי צרפתית, מגשרים במשרד החינוך וכיוצא בזה.

נתונים נוספים: הדיון האחרון התקיים בכנסת בנושא זה ב-17 בדצמבר 2018.

נתונים נוספים: בדיון צוין כי כ-200,000 יהודים שחיים בצרפת, לפי ההלכה או 400,000 איש זכאי חוק השבות.

נתונים נוספים: אפשר להדגיש שאנחנו במהלך הדיונים בחודש וחצי האחרונים כן התייחסנו לנושאים האלה.

נתונים נוספים: זה לא היה דיון ספציפי ליהדות צרפת אבל התייחסנו לזה עוד בישיבה האחרונה.

נתונים נוספים: לפי נתוני הלמ"ס שהוצגו בכתבה ב-YNET אתמול, 26 ביולי 2020, עולה כי חלה ירידה של 65% בחודשים מרץ-יוני 2020.

נתונים נוספים: ברור שתהיה ירידה בגלל הקורונה.

נתונים נוספים: אני לא מבין מה מצאו פה בכתבה הזאת, אלא אם כן היא מוזמנת בגלל שיקולי תקציב ודיוני התקציב.

נתונים נוספים: מספר העולים לישראל לעומת התקופה המקבילה אשתקד – אחוז העולים מצרפת בתקופה זו הוא 5.7% עולים.

נתונים נוספים: מתוך סך העולים בשנת 2019, 33,000, רק 6.8% הגיעו מצרפת.

נתונים נוספים: ב-2019 הגיעו 2,227 עולים.

נתונים נוספים: מדובר בירידה של 7.8% לעומת 2018.

נתונים נוספים: העולים מצרפת ב-2019 בחרו להתגורר בתל אביב, נתניה, חיפה וירושלים.

נתונים נוספים: הירידה במספר העולים מצרפת מנוגדת לציפיות בישראל, שכן בגלל פיגועי הטרור, ריבוי מקרי האנטישמיות והקורונה יש פוטנציאל עלייה גבוה מאוד מצרפת שלא מתורגם נכון לעכשיו הלכה למעשה.

נתונים נוספים: בגלל כל הבעיות שציינו, לקראת ישיבת הוועדה ביקשנו ממשרדי הממשלה שהוזמנו לישיבה לבחון ולהתייחס טרם הגעתם לדיון לסוגיות המפורטות: נתונים מספריים על עולי צרפת, כמה עלו בחמש השנים האחרונות, חתך לפי גילאים ואזורי מגורים בישראל, פרטים על תעסוקה, גורמי עיסוק, מובטלים.

נתונים נוספים: משרד החינוך: פרטים על תלמידים בחינוך היסודי, תיכונים, אחוזי נשירה, אחוז זכאי בגרות, סטודנטים.

נתונים נוספים: צה"ל: נתוני גיוס ואחוזי נשירה בצה"ל.

נתונים נוספים: משרד העלייה והקליטה: דיור, אכלוס במרכזי קליטה, תוכניות קליטה.

נתונים נוספים: זה מהסוכנות גם יותר מאשר משרד העלייה.

נתונים נוספים: רישוי והכרה במקצועות שייחודיים לעולי צרפת: אחיות, פסיכולוגים, פתולוגים.

נתונים נוספים: האם קיימת תוכנית מיוחדת במשרד הבריאות?

נתונים נוספים: כבר התחלנו דיון בעניין הזה ואנחנו צריכים לטפל בזה בצורה מערכתית, לאו דווקא רק בקשר ליהדות צרפת.

נתונים נוספים: תוכניות מיוחדות ייעודיות במשרדי הממשלה לעולים חדשים מצרפת שנמצאים כבר בארץ, האם הן קיימות או מתוכננות?

נתונים נוספים: תוכניות מיוחדות ייעודיות במשרדי ממשלה לעולים חדשים שמתכננים עלייה לישראל, האם יש כאלה?

נתונים נוספים: הנגשת מידע בצרפתית, מענה לעולים בצרפתית והאם קיים במשרדי הממשלה הרלוונטיים?

נתונים נוספים: קליטה, חינוך ורווחה.

נתונים נוספים: נתוני משרד הקליטה שהגיעו לוועדה לקראת הדיון עולה כי מה-1 בינואר 2015 עד 30 ביוני 2020 הגיעו 21,751 עולים מצרפת, שזה הרבה יחסית לסך הכול הקליטה שהייתה בישראל.

נתונים נוספים: ב-2015 הגיעו 7,691 עולים, 2016 – 4,825 עולים, 2017 – 3,519 עולים, 2018 – 2,751 עולים, 2019 – 2,461 עולים, 2020 עד עכשיו – 504, זאת אומרת רואים ירידה משנה לשנה.

נתונים נוספים: משרד הקליטה השקיע כ-50 מיליון ₪ בשבע השנים האחרונות בקליטת העלייה מצרפת.

נתונים נוספים: המשרד בשיא – 22 פרויקטורים, 18 מסך הפרויקטרים דוברי צרפתית.

נתונים נוספים: נתוני משרד החינוך לגבי תלמידים עולים מצרפת בשנים 2020-2010 – המשרד מעסיק 14 מגשרים.

נתונים נוספים: תלמידים עולים מצרפת בחינוך היסודי – 3,501, חטיבות ביניים – 1,094 וחטיבה עליונה – 1,460.

נתונים נוספים: בגני ילדים יש 979 ילדים.

נתונים נוספים: יש 15 נושרים בחטיבה עליונה ו-6 בחטיבת הביניים.

נתונים נוספים: יחסית זה לא הרבה נושרים.

נתונים נוספים: המשרד פרסם מידע בצרפתית בנושא הקורונה, של השאלת ספרים ושימוש בזום.

נתונים נוספים: אחרי ששמענו את ההקדמה הטובה מאוד של מנהלת הוועדה, מישהו מחברי הכנסת רוצה לומר משהו?

מיכל וונש: אני אשמח, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: אני מברכת אדוני היושב-ראש על הדיונים החשובים שמתקיימים פה.

מיכל וונש: אני חושבת שמה שהכי חשוב להבין זה שאנחנו כמו שאמרת, צופים את גל העלייה הזה והאתגר שלנו הוא במקביל לקורונה ולא אחרי הקורונה שנצטער על זה, זאת תהיה בכייה לדורות.

מיכל וונש: זה מצריך תוכנית הוליסטית, הורדת חסמים והנגשת מידע.

מיכל וונש: כמובן שלכל קבוצה של עולים יש אתגרים שונים.

מיכל וונש: לעולים מצרפת שאנחנו מייחדים להם הרבה מאוד מהדיונים, מאוד חשוב כיוון שהם פשוט הפסיקו לבוא.

מיכל וונש: אני חושבת שזאת הזדמנות להסתכל כמו שאמרתי, בצורה הוליסטית על כל הדבר הזה כיוון שצפויים להגיע אלינו עולים מכל המדינות, וכמו שאמרת, זה לא רק הגשמת החזון הציוני אלא באמת מנוע צמיחה מטורף.

מיכל וונש: לרבות כל האתגרים שיש עם הקורונה, זאת בעצם ההזדמנות שלצידם.

מיכל וונש: אני רוצה לומר יותר אנקדוטלית מניסיון אישי בנושא החינוך שנגעת בו לקראת סוף דבריך.

מיכל וונש: יש פערים מאוד גדולים של ציפיות.

מיכל וונש: הן נובעות גם הרבה מאוד מאכזבות.

מיכל וונש: אני אתן דוגמא קטנה, אנקדוטלית.

מיכל וונש: יום לימודים קצר לכל עולה חדש ובטח ובטח למי שהורגלו ליום לימודים ארוך, שמאפשר לשני ההורים לעבוד בצורה מסודרת, הוא קשה לכל העולים החדשים.

מיכל וונש: אני אעיד על עצמי שאני חשבתי שאני לא אצא מהבית בשנה הראשונה שהגענו ארצה כשהילדים הגיעו הביתה בין 12:00 ל-13:00.

מיכל וונש: זה משהו שצריך לקחת אותו בחשבון גם בהיערכות וגם בתקשורת של הדברים כלפי העולים החדשים כיוון שהם מגיעים, הם נופלים לתוך מערכת החינוך ואין להם מושג לקראת מה הם באים.

מיכל וונש: יש שם כל מיני אתגרים נוספים כמו הגישה החינוכית של בתי הספר.

מיכל וונש: אנחנו לא מודעים לה.

מיכל וונש: הם מגיעים מגישה חינוכית, רוב בתי הספר שאני מכירה בצרפת, והעולים החדשים שמגיעים ארצה, מגישה חינוכית מאוד נוקשה, ומה שקורה כשהילדים האלה מגיעים ארצה זה פשוט פריצה של כל הגבולות וההורים מאבדים שליטה לחלוטין.

מיכל וונש: צריך בצורה באמת מדויקת לעודד חזרה את העלייה שפשוט הפסיקה לבוא.

מיכל וונש: זה לא אנשים שבאים וחוזרים, אנחנו רואים בנתונים.

מיכל וונש: משרד העלייה והקליטה עושה את כל מה שהוא יכול אבל הם לא באים.

מיכל וונש: אנחנו רואים במספרים שהנגישו לנו היום.

דוד ביטן: הם התחילו אבל במקום לעלות זה יורד.

מיכל וונש: בדיוק, ואם אתה משווה ל-2015, אז אתה רואה באמת את ההפסד הגדול שלנו.

מיכל וונש: אני חושבת שצריך להסתכל על תוכנית הוליסטית שלוקחת בחשבון את האתגרים הממוקדים מאוד של כל קהילה וקהילה מתוך המקום שממנו היא באה.

מיכל וונש: אי אפשר לעשות את זה בלי קבוצת העלייה.

מיכל וונש: עלינו, לא בלעדינו.

מיכל וונש: אנחנו יושבים פה, מתכננים תכנונים מתוך ההיכרות שלנו של הדברים.

מיכל וונש: חייבים לכלול את העולים ויש לנו מעין הזדמנות, שוב, בקורונה לעשות את הדברים.

דוד ביטן: מקנדה דוברי צרפתית מגיעים?

מיכל וונש: הם מגיעים לקנדה אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: במקום להגיע ארצה התחילו להגיע למונטריאול.

מיכל וונש: עולים למונטריאול.

מיכל וונש: בגלל האנטישמיות שם, זה מה שחוסם.

מיכל וונש: זה לא כי הם לא רוצים להגיע לקנדה.

מיכל וונש: נהפוך הוא, במקום להגיע ארצה הגיעו למונטריאול.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: קלנר.

 << אורח >> אריאל קנדל: טוב, תודה רבה.

 << אורח >> אריאל קנדל: גם אני מצטרף לברכות, אדוני היושב-ראש, על הדיון החשוב.

 << אורח >> אריאל קנדל: אני רוצה לחדד כמה נקודות שכבר נאמרו.

 << אורח >> אריאל קנדל: נושא העלייה הוא באמת נושא לאומי גם מבחינת ההצלה של היהודים משם וגם מבחינת ההזנקה של מדינת ישראל קדימה.

 << אורח >> אריאל קנדל: מהכירות שיש לי עם העולים מצרפת באזור המגורים שלי ובאזורים שאני מכיר, באמת שני האתגרים המשמעותיים ביותר זה החינוך והתעסוקה.

 << אורח >> אריאל קנדל: בסך הכול מגיעים אנשים ממדינה מערבית, מתקדמת.

 << אורח >> אריאל קנדל: הם עוברים קשיים שלא מכירים להם במקצועות.

 << אורח >> אריאל קנדל: לא הגיוני שמישהו יכול לעבוד במקצועת האלה שם, לא יוכל לעבוד במקצועות האלה במדינת ישראל.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה נושא שהוא מאוד קריטי ובגלל זה אנשים גם חוזרים הרבה פעמים, לא מוצאים את עצמם.

 << אורח >> אריאל קנדל: הנושא הנוסף, פה באמת חברתי מיכל אמרה את הנושא הזה של החינוך.

 << אורח >> אריאל קנדל: אני חושב שפה צריך באמת לחשוב על פתרון יחד עם משרד החינוך, באיזושהי צורה לבוא ולתת ביטוי לדרך שבה אנשים הכירו את החינוך במקומות שם.

 << אורח >> אריאל קנדל: בסופו של דבר מדובר פה על עלייה גדולה, על מסות.

 << אורח >> אריאל קנדל: לא מדובר פה על מעטים שיכולים להשתלב.

 << אורח >> אריאל קנדל: אפשר כן לתת להם את המקום שלהם באיזושהי צורה בה הם יוכלו להמשיך לנהל את חייהם על פי חיי הקהילה שלהם ולשלב אותם פה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אפשר לחשוב על הכיוונים האלה.

דוד ביטן: אופיר.

אופיר סופר: בוקר טוב, אני בהחלט מברך על הדיון, גם על הדיון אחר כך בנושא סוגיית האחיות.

אופיר סופר: קודם כל, יש פה באמת ניצול הזדמנות אמיתי ואני חושב שמדינת ישראל לא צריכה רק להיערך לקליטה באופן לכאורה על מה שקורה כאן אלא להיפך, גם לעודד עלייה.

אופיר סופר: אני חושב שחלק מהעניין זה לטפל באמת בסוגיות שקורות עכשיו בעקבות משבר הקורונה, כלומר סוגיה של הטיפול בנוער.

אופיר סופר: זה נוגע בכולם אבל איפה שכבר יש שבר אחד, זאת אומרת איפה שיש כבר אתגר אחד לצורך העניין, של קליטה, איפה שיש מקום שהוא נמצא בסיכון, אז עם משבר הקורונה הדברים מקבלים עצימות ולכן פרויקט כמו "חיבורים" שבו מתעסקים, הוא פרויקט חשוב.

אופיר סופר: אתה אדוני היושב-ראש נגעת בנקודה שבעיניי היא מרכזית, הסוגיה של מרכזי קליטה, מקבצי דיור.

אופיר סופר: יש קליטה מארצות הברית, יש קליטה מצרפת.

אופיר סופר: הקליטות הן מגוונות, אבל אם אנחנו נשכיל לבצע קליטה שהיא יותר קליטה קהילתית לצורך העניין, וזה מתכתב עם הדברים שדיברת עליהם, אז זה גם יאפשר אינטגרציה מצד אחד, גם יאפשר את ההשתלבות שלהם בחברה הישראלית וגם אנשים יחזקו אחד את השני וזה יקל.

אופיר סופר: יש איזושהי סטיגמה שהעלייה מצרפת היא עלייה עשירה.

דוד ביטן: גילינו שזה לא כך.

אופיר סופר: בדיוק, זה לא כך וצריכים לזכור את זה.

אופיר סופר: תודה רבה.

שלומית אבינח: אריאל קלנר, מנכ"ל קעליטה.

 << אורח >> אריאל קנדל: האמת שאני לפחות שמח בזה שהדברים מתחילים לחלחל, וכבוד היושב-ראש, אתה בראש מבין בדיוק מה הסיפור פה של העולים מצרפת גם בקליטה, אגב, וגם בעידוד העלייה, כי בסוף כמובן שזה דברים מאוד קשורים אחד לשני.

 << אורח >> אריאל קנדל: רק כדי לסבר את האוזן, יש פה מצגת, אני לא אעבור עליה אבל אני אגיד שני דברים.

 << אורח >> אריאל קנדל: מבחינת קליטת העלייה, מדובר פה בעיקר על תעסוקה וחינוך.

 << אורח >> אריאל קנדל: יש גם דברים שלא צריך להמציא.

 << אורח >> אריאל קנדל: נצטרך גם לעשות, מה שנקרא, קליטה מתאימה לכל אחד ואחד.

 << אורח >> אריאל קנדל: נתחיל מהחינוך.

 << אורח >> אריאל קנדל: הסיפור של החינוך, יש פלטפורמה מדהימה של החברה למתנ"סים, שנקראת "מחוברים", שזה העתקה בעצם של תוכנית "מפתחות" של האתיופים.

 << אורח >> אריאל קנדל: 4 מיליון שקל השקעה ב-2,000 בני נוער כדי שלא יסתובבו ברחובות בשנתיים האחרונות.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה התחיל, אגב, כבוד היושב-ראש מסיפור מזעזע של רצח שהיה בחומת שמואל בהר חומה בירושלים, של שני חבר'ה צרפתים שהלכו מכות ברחוב ואחד נרצח על ידי השני, ולמחרת משרד החינוך והחברה למתנ"סים הקימו את הפרויקט הזה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אנחנו מגיעים עכשיו ל-31 באוגוסט, עוד חודשיים התוכנית הולכת להיסגר כי אף אחד לא יודע מה קורה עם התקציב ו-2,000 הצעירים האלה שאני גם אשמח שאתה תפגוש אותם וגם ששרת הקליטה, פנינה, גם תפגוש אותם - - -

שלומית אבינח: מי מממן את התוכנית?

 << אורח >> אריאל קנדל: זה הגיע בזמנו ממשרד החינוך.

 << אורח >> אריאל קנדל: עכשיו זה כבר משרד אחר.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה כבר לאלקין, נראה לי.

 << אורח >> אריאל קנדל: הוא אחראי גם על החברה למתנ"סים, אבל זה בא בזמנו ממשרד החינוך.

 << אורח >> אריאל קנדל: הארגון שלי, קעליטה שמה אפילו מצ'ינג של 15% על התוכנית הזאת כדי גם להוסיף עוד חבר'ה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אגב, האוצר אז התנגד שזה יהיה לכל הצרפתים אז אמרו, רק סוציואקונומי נמוך ובינוני, אז עשינו את זה בירושלים, בנתניה, באשדוד.

 << אורח >> אריאל קנדל: אגב, לא היה בתל אביב, לא היה ברעננה.

 << אורח >> אריאל קנדל: מי שמסתובב באחוזה ברעננה מבין שגם שם יש את הצורך הזה.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה לא קשור לסוציואקונומי, עם כל הכבוד.

 << אורח >> אריאל קנדל: ב-31 באוגוסט החבר'ה הצעירים האלה הולכים להיזרק לרחוב, פשוט ככה, וזה נוער בסיכון, צריך להגיד.

 << אורח >> אריאל קנדל: העלייה הזאת, כמו שהיושב-ראש אמר, יש חבר'ה שלא צריכים ויש כאלה שמאוד צריכים.

 << אורח >> אריאל קנדל: 2,000 האלה זה נוער בסיכון שאם התוכנית הזאת לא תימשך וזה רק החינוך כמובן, אז כמובן שהסיפור הזה לא יגמר טוב.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה דבר אחד.

 << אורח >> אריאל קנדל: מבחינת תעסוקה, ויש פה גם את החברים של משרד הקליטה, את איציק ואת דגנית, אנחנו גם מדברים על זה הרבה פעמים.

 << אורח >> אריאל קנדל: יש הרבה מאוד מאמצים של המשרד בכל מה שקשור לתעסוקה ויש את הסיפור של ה-80 מיליון, אולי איציק גם יתייחס לזה, שהחזיר סוף סוף למערכת גם את העזרה בתעסוקה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אם מסתכלים טוב על ה-80 מיליון, יש כל מיני דברים כמו מקדמי תעסוקה, יש הוואצ'רים להכשרות מקצועיות אבל בסוף חסר גם שם את הגשר בין הדברים האלה לבין העולים.

 << אורח >> אריאל קנדל: שוב, לצערנו אני אגיד את זה, זה לא לשמחתנו.

 << אורח >> אריאל קנדל: גם דיברנו על זה כבר בוועדה.

 << אורח >> אריאל קנדל: העולים מצרפת מגיעים מתרבות שזה נקרא תרבות המתחמים.

 << אורח >> אריאל קנדל: כמו שאמרו בפעם שעברה, הכול שם מגיע מהמדינה ואנשים חושבים שזה ייפול להם מהשמיים.

 << אורח >> אריאל קנדל: מגיעים לארץ וגם כשמשרד הקליטה עושה מאמצים כדי לתת ביטחונות והכשרה תעסוקתית ומקדמי תעסוקה וכל מיני דברים מהסוג הזה, יש עדיין הרבה מאוד אנשים שצריכים פשוט שננגיש להם את זה, לכן גם פתחנו שני מרכזי תעסוקה, גם נשמח שאתה תסייר בהם, אחד בירושלים ואחד בתל אביב נכון להיום, אגב, עם עזרה מאוד מאוד משמעותית של הרשויות גם בירושלים וגם בתל אביב.

 << אורח >> אריאל קנדל: אנחנו היום בשיחות מתקדמות גם עם נתניה, עם הרשות כדי גם לקדם את זה שם, אבל בסוף צריך גם להנגיש את זה לעולים.

 << אורח >> אריאל קנדל: צריך גם לראות כמה זה באמת מגיע לעולים מצרפת, וגם אם זה מגיע זה אף פעם לא מספיק.

 << אורח >> אריאל קנדל: חברת הכנסת מיכל דיברה על הסיפור הזה שאנחנו צריכים להנגיש את זה, קליטה מתאימה לכל אחד, אז הסיפור הוא מאוד מאוד חשוב.

 << אורח >> אריאל קנדל: אם בא מגזר שלישי ואומר, אנחנו מוכנים, אגב, כמו שעשו לחרדים.

 << אורח >> אריאל קנדל: מה עשו עם החרדים לפחות בירושלים, אם אני לא טועה, עמותת קמח?

 << אורח >> אריאל קנדל: קחו את הסיפור הזה וככה אתם תוכלו להעסיק את החרדים בירושלים.

 << אורח >> אריאל קנדל: אם אני אומר נכון, אז זה אותו סיפור בסוף.

 << אורח >> אריאל קנדל: העולים מצרפת, אתה לא יכול להגיד להם, חבר'ה, תלכו ללשכות התעסוקה, יטפלו בכם.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה לא עובד ככה.

 << אורח >> אריאל קנדל: גם משרד הקליטה, השאלה בסוף בקליטה פרואקטיבית היא איך אתה עושה את זה.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה לא כמו הרוסים.

 << אורח >> אריאל קנדל: הרוסים הם הרבה יותר ממושמעים.

 << אורח >> אריאל קנדל: אתה אומר להם תעשו, הם עושים.

 << אורח >> אריאל קנדל: הצרפתים, אתה צריך פשוט לבוא, לקחת אותם, להביא אותם וללוות אותם לפחות שנה-שנתיים כדי שזה ילך.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה בסיפור של התעסוקה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אני רק אגיד עוד מילה בבקשה על עידוד העלייה.

 << אורח >> אריאל קנדל: מאיפה צץ המספר הזה של 400,000 יהודים שרוצים לבוא, 200,000 לפי ההלכה?

 << אורח >> אריאל קנדל: זה סיפור מדהים של מחקר שעשה פרנסואה הולנד, נשיא צרפת הקודם על קהילת יהודי צרפת.

 << אורח >> אריאל קנדל: אף פעם לא היה מחקר כזה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אחרי הפיגועים 200,000 יהודים אמרו, אנחנו רוצים לבוא לישראל.

 << אורח >> אריאל קנדל: מהחבר'ה האלה אולי הגיעו מאז במקרה הטוב 15,000.

 << אורח >> אריאל קנדל: אגב, אז 65,000 אמרו ברצינות רוצים לבוא, זה אומר שיש מחר 50,000 יהודים שאפשר להביא אותם לישראל אם נעשה את זה נכון, אבל צריך תוכנית פרואקטיבית, תוכנית הוליסטית.

 << אורח >> אריאל קנדל: צריך להשקיע בזה לא יותר מדי, וכמו שאמרנו, גם בתעסוקה, גם בחינוך.

 << אורח >> אריאל קנדל: הבאנו פתרונות.

 << אורח >> אריאל קנדל: כדי שהאזרח הישראלי לא ייבהל, אנחנו לא מדברים על להביא דירות לכל העולים מצרפת.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה לא הסיפור.

 << אורח >> אריאל קנדל: יש פתרונות וככל שנקדם את זה יותר מהר, אנחנו נגיע לפתרון יותר מהר.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: תעלי בבקשה את חגואל לזום.

יעקב חגואל: שלום, בוקר טוב, אדוני יושב-ראש הוועדה, דוד ביטן, חברי הכנסת.

יעקב חגואל: ראשית, אני רוצה לברך על הדיון.

יעקב חגואל: מדובר על דיון מאוד מאוד חשוב.

יעקב חגואל: אנחנו מדברים על הזדמנות לאומית עם הקהילה הכי ציונית שיש לנו היום בעולם, קהילה שבמהות שלה הייתה רוצה לגור כאן ויש לה היום אתגרים לא פשוטים.

יעקב חגואל: אנחנו רואים מה קורה שם ברחובות, אנחנו רואים מה קורה שם באנטישמיות, בכלכלה.

יעקב חגואל: האתגרים הם לא פשוטים ואני רואה היום בעיניי משפחה שרוצה לעזוב את צרפת, מגיעה לשער דה גול ואומרת, האם אני מגיעה לישראל או האם אני נוסעת למיאמי או לקנדה, וזו ההתלבטות היום.

יעקב חגואל: ההתלבטות היא לא אם לעזוב או לא, לעניות דעתי.

יעקב חגואל: ההתלבטות היא לאן לנסוע וזה משהו שאנחנו וכישראלים קודם כל, ואחרי זה כממשלה צריכים להבין שזה משהו שאנחנו צריכים לשנות.

יעקב חגואל: זה משהו שאנחנו צריכים להניע את אחינו מצרפת לכאן הביתה.

יעקב חגואל: אנחנו בהסתדרות הציונית העולמית ביחד עם משרד הקליטה, אופק ישראלי מקיימים בשנים האחרונות מאות אולפנים בצרפת כדי לחזק את העברית כדי שהחסם הזה שזיהינו אותו כחסם בעלייה לארץ, החסם הזה לא יהיה יותר חסם, אבל אנחנו צריכים להבין, אנחנו צריכים להתייחס אל זה אדוני היושב-ראש, כפרויקט לאומי, לא פחות.

יעקב חגואל: אני מעריך שבשלוש-ארבע השנים הקרובות אם אנחנו נתעסק עם זה כמו שצריך כממשלה וכעם, אנחנו נצליח להעלות הנה כ-50,000 יהודים מצרפת.

יעקב חגואל: זוהי קהילה שמחוברת לישראל, זו הקהילה שהכי מתיירת בישראל והיא מחוברת ברמה כזאת שאנחנו צריכים כאוכלוסייה לקחת את זה כפרויקט לאומי.

יעקב חגואל: כמו שלפני 30 שנה היה פה סלוגן שאומר, הסבר פניך לתייר, אנחנו צריכים היום כעם לקחת את העניין בצורה רצינית ולהסביר פנינו לעולים לא רק כממשלה, לא רק ככנסת אלא כעם.

יעקב חגואל: השכנים שלנו, החברים שלנו, בסוף כולם עולים וצריך לראות איך אנחנו מתחברים בעניין הזה, אדוני היושב-ראש, בהטבות במס, בהשמה, בעליית משפחות, במאגר מעסיקים לקליטת עלייה.

יעקב חגואל: אם זה לא יהיה פרויקט לאומי, יהיה פה בכייה לדורות.

יעקב חגואל: אני רוצה להזכיר לכולנו, בסוף כל השקעה של שקל היום זה החזרה תוך עשר שנים של 15 שקלים.

יעקב חגואל: זו התורה שאנחנו צריכים לראות מול העיניים.

יעקב חגואל: עלייה היא מנוע לצמיחה.

יעקב חגואל: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה חגואל.

יואל רזבוזוב: לאיזה עיר מגיעים העולים מצרפת?

יעקב חגואל: רוב הצופים פה הם שכנים שלי מנתניה, אז ברוך השם העולים מגיעים הרבה לנתניה ואנחנו אוהבים אותם ושמחים.

יעקב חגואל: דרך אגב, גם התיירים מצרפת מגיעים לנתניה.

יעקב חגואל: מגיעים גם לירושלים, גם לאשדוד, גם לרעננה ואנחנו שמחים שיגיעו לכל חלקי ארץ ישראל.

יעקב חגואל: יש פה מקום לכולם.

דוד ביטן: טייב, בבקשה.

יוסף טייב: קודם כל אני מתנצל, הייתי בזכויות הילד ודיברנו גם על נוער בסיכון.

יוסף טייב: קיבלתי עדכונים מאחורי הקלעים שאריאל העלה את הנושא הזה של חוסר תמיכות בנוער בסיכון בערים שאינן ירושלים, נתניה ואשדוד.

יוסף טייב: תראו, אני מטבע הדברים גם מנסה להתחבר לשטח ובשבועות האחרונים אני ירדתי הרבה.

יוסף טייב: אתמול הייתי בחיפה, נהריה, חריש, חדרה.

יוסף טייב: אנחנו מדברים על עלייה מצרפת בערים הגדולות, ירושלים, אשדוד, נתניה.

יוסף טייב: מגיעים לערים אחרות גם המון צרפתים.

יוסף טייב: נהריה, אתמול היה לי ישיבה ארוכה עם ראש העיר, עלייה קבוצתית שעולה, ביניהם גם רופאים, עלייה איכותית.

יוסף טייב: הבעיה האמיתית היא שראשי הערים אינם יודעים איך להתמודד עם העלייה הזאת.

יוסף טייב: אם מחר אנחנו נביא באמת כמו שמדבר אריאל, צפי של 50,000 עולים, לנתני לא בא בחשבון ואני לא מאמין גם שראש העיר יזרום עם הדבר הזה ואני גם לא חושב שזה טוב.

יוסף טייב: אני חושב שאנחנו בסופו של דבר, איך אומרת מיכל, צריכים שילוב.

יוסף טייב: להביא אותם וליצור גטו של צרפתים זה לא הדבר הנכון.

יוסף טייב: אנחנו צריכים לפזר אותם.

יוסף טייב: כדי לפזר אותם אנחנו צריכים גם לתת כלים.

דוד ביטן: יש נתניה, יש אשדוד.

יוסף טייב: אז אני אומר, יש גם נהריה, יש גם חדרה ויש גם עוד ערים אחרות בארץ שחייבים להכניס לשם.

דוד ביטן: אבל זה איפה שהם רוצים.

דוד ביטן: אתה לא יכול לקלוט אותם במקום אחר.

יוסף טייב: נהריה, אתמול היה לי ישיבה ארוכה עם ראש העיר, הוא מוכן לקבל.

דוד ביטן: השאלה אם הם רוצים.

יוסף טייב: הם רוצים, צריכים רק לתת להם את הכלים בשביל לקלוט אותם לאותן ערים.

יוסף טייב: אתה לא יכול לבוא לראש העיר ולהגיד לו, בוא, תקבל עכשיו 100 צרפתים אבל אין לו את הכלים לעמוד בזה.

יוסף טייב: לצורך העניין, גם הנושא של פרויקטורים.

יוסף טייב: נושא של פרויקטורים, בסופו של דבר משרד הקליטה מממן אבל הוא קול קורא שנתי ואז ראש עיר אומר לי, תשמע , אני לא מוכן להתחייב לקחת פרויקטור שבסופו של דבר הופך להיות עובד עירייה ואחרי שנה אני לא יודע מה קורה עם המשרד.

יוסף טייב: אני חושב שאנחנו צריכים לשקול באמת איך גם משרד הקליטה בשותפות גם עם המגזר השלישי הולכים על תוכנית חומש הוליסטית, כללית שתיתן את המענה לאוכלוסייה הזאת בכל הערים, לאו דווקא נתניה, אשדוד וירושלים.

יוסף טייב: זה טוב, יש תשתיות שכבר קיימות בערים האלה ולכן יותר קל לנו, אבל יש גם את הצד השני של המטבע, שאנחנו יוצרים איזשהו גטו צרפתי שהוא פחות טוב לשילוב של האוכלוסייה הזאת.

יוסף טייב: אני חושב שאם אנחנו ניתן את הנקודה ואת האצבע להביא אותם כן למקומות אחרים, אנחנו צריכים לבנות תשתית מתאימה כדי להביא אותם.

דוד ביטן: מה הבעיה עם המקומות שכבר הם מרגישים טוב?

יוסף טייב: לא, אנחנו יוצרים איזשהו גטו צרפתי.

יוסף טייב: אנחנו צריכים לפזר אותם.

יוסף טייב: קודם כל יש להם המון מה לתרום והמון גם מה ללמוד ואני חושב שכשאתה מדבר על ערים כמו חדרה, נהריה, חריש, זה ערים שבסופו של דבר אנחנו רוצים להביא לשם אוכלוסייה חדשה.

יוסף טייב: אנחנו רוצים לעזור לערים האלה.

יוסף טייב: יש פה אוכלוסייה טובה שיכולה לתרום.

יוסף טייב: אתה מדבר על עלייה של 20 רופאים שמתוכם שבעה כבר התקבלו בבית חולים שם.

יוסף טייב: דיברתי אתמול עם מנהל בית החולים.

יוסף טייב: זה תרומה למדינה.

יוסף טייב: אנחנו צריכים בסופו של דבר לפזר את הדבר הזה.

יוסף טייב: חובתנו כמדינה לתת להם את הכלים ולעזור לראשי הערים האלה לקלוט את הצרפתים במקומות האחרים גם כן.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: משרד הקליטה, מי רוצה לדבר מכם?

יצחק אוחנה: שנינו.

יצחק אוחנה: בואו נתחיל עם נתונים מעידוד עלייה ואנחנו נמשיך לקליטה.

דגנית סנקר: נתחיל במאמץ עידוד העלייה שזה בעצם רגל ליד רגל, כמו שאמרת, כלים שלובים בין קליטה ועידוד עלייה.

דגנית סנקר: ראשית, באמת אני מציינת שצרפת הייתה המדינה הראשונה שנכנסנו בה לעידוד עלייה.

דגנית סנקר: אריאל היה חלק מהצוות הזה.

דגנית סנקר: זו הייתה החלטת ממשלה שקראו לה 2446 אבל גם לפניה ב-2013 המשרד, הצלילה הראשונה הייתה לתחום צרפת ובאמת כמו שאנחנו קוראים, 50 מיליון שקלים מאז ועד היום.

דגנית סנקר: אני רוצה בהקשר הזה להזכיר שאנחנו תומכים גם בארגונים מעודדי עלייה וככזה יש לנו את קליטת קהילות ישראל שמביא 11 רופאים לנהריה בקיץ הזה, שזה באמת פרויקט שגם אותו, אם אתה מסייר אדוני היושב-ראש, אני מציעה לראות.

דגנית סנקר: אני רוצה רגע לומר שבתחום הזה של עידוד עלייה אנחנו מפעילים כמובן אולפנים, כמובן ערבי מידע, כמובן וובינארים בנושא תעסוקה אבל כמובן גם יועצי תעסוקה, צריך לומר את זה, שתי נשים שכל ייעודן זה באמת לעסוק בתחום התעסוקה ולנסות ולקדם את הדבר הזה.

דגנית סנקר: בהקשר הזה מי שדיבר על קליטה קהילתית, מה שעושה באמת אותה עמותה זה קליטה קהילתית והלוואי ונצליח לשכפל את זה.

דגנית סנקר: אחת ההצעות שלנו היא במסגרת אותה תוכנית חומש שכולנו מדברים עליה כאן.

דגנית סנקר: אני רוצה מילה על חינוך.

דגנית סנקר: ראשית, אני אומר שיש שתי תוכניות שמפעיל המשרד, הראשונה היא תוכנית פל"א לחטיבות ביניים ותיכונים, והשנייה היא תוכנית יע"ל.

דגנית סנקר: תוכנית יע"ל צמחה ונולדה מתוך ההבנה הזאת על מסגרות ארוכות, על חוסר יכולת של ההורים לתת תגבורים בכל הדברים האלה.

דגנית סנקר: אנחנו אומרים שהסיפור הזה שהורים מכינים שיעורי בית עם הילדים זה סיפור מאוד מאוד ישראלי.

דגנית סנקר: אנחנו מכירים את זה.

דגנית סנקר: 40% מילדי פל"א הם ילדים של עולי צרפת ו-20% מתוכנית יע"ל שמיועדת ליסודי, יוצאי צרפת גם הם.

דגנית סנקר: בכל הנוגע לסיסמוגרף קטן שאני רק רוצה כן לשתף אותנו, אנחנו גם עוסקים בנתונים ובאמת מקצועית, אז אני רוצה לומר שכמות החוזרים כמו שאנחנו מזהים אותה, לצרפת, היא לא מהגבוהות.

דגנית סנקר: אנשים שעלו בחמש שנים האחרונות וכבר לא נמצאים איתנו שנתיים, סדר גודל של 2.4, ואם אני רוצה להחמיר ולהגיד שנה לא נמצאים בארץ, אנחנו רואים את זה על 5.5%.

דגנית סנקר: בואו ניקח את כל האנשים שעלו מ-2015 ועד היום ונשאל את עצמנו כמה אנשים יצאו בדרכון ישראלי, לא חזרו חזרה או שנה או שנתיים, אם אני מסתכלת על נתונים של שנה זה סדר גודל של 5%.

דגנית סנקר: אם אני מסתכלת על נתונים של שנתיים זה 2.4%.

דגנית סנקר: אני רוצה רק לומר שביחס לאוכלוסיות אחרות, אנחנו רואים שהם ממוקמים אחרי ארצות הברית, אחרי רוסיה, אחרי אוקראינה.

דגנית סנקר: זה חשוב.

דגנית סנקר: אני לא רוצה לבטל את מאמצנו חס וחלילה, אני רק רוצה כן שנדע איפה אנחנו נמצאים.

דגנית סנקר: זה חלק מהחובה שלנו לשים נתונים מקצועיים.

אופיר סופר: דגנית, ברשותך, לדעתי זה נתון מאוד מפתיע מה שאת אומרת.

אופיר סופר: אריאל, אם אתה חושב אחרת, אז כדאי שתגיד כי יש פה פער.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה חבר'ה שלא חזרו שנתיים, נכון?

דגנית סנקר: נכון.

 << אורח >> אריאל קנדל: אבל יש כאלה שעשו עלייה, הם חזרו לצרפת והם באים, מה שנקרא, לחופשה בצרפת של יולי-אוגוסט, אז הם באים לחודשיים יולי-אוגוסט ואז הם נכנסים לארץ עם דרכון ישראלי, אז אומרים, הם לא ירדו מהארץ.

יוסף טייב: אז אתה מסביר שזה ה-5%?

 << אורח >> אריאל קנדל: כן.

אופיר סופר: מה הדלתא?

 << אורח >> אריאל קנדל: בזמנו זה היה בסביבות 11%.

 << אורח >> אריאל קנדל: בדקנו את זה מול משרד הפנים, כאלה שעשו עלייה, הם אמנם חזרו לישראל אבל לתקופות קצרות של שבועיים-חודש, מה שנקרא בחופשה.

 << אורח >> אריאל קנדל: הרוב חוזרים.

שלומית אבינח: כמה הערכה שלכם?

שלומית אבינח: כמה במספרים?

 << אורח >> אריאל קנדל: אני אומר, אם יש 40,000 שבאו בעשר השנים האחרונות, אני מניח ש-4,000 חזרו לצרפת.

דגנית סנקר: אני לא רוצה להיכנס לדיון הזה כי זה כאילו מבטל את הצורך שלנו בעיסוק ביהודי צרפת ובקליטת עולי צרפת ואני לא חושבת שאני רוצה ללכת לשם, אבל אני רק אומרת, יש לנו נתונים על אוכלוסיות מקבילות אחרות כמו האמריקאים, כמו אוקראינה, כמו רוסיה, מספרים גבוהים יותר.

אופיר סופר: זה לא סותר את תהליך הקליטה שאנחנו מדברים עליו והליווי שלו.

אופיר סופר: זה משהו שצריך להתקיים כלפי כל הקהילות.

דגנית סנקר: מסכימה.

דגנית סנקר: אני רוצה לומר שיש 34 עובדי משרד שהם דוברי צרפתית.

דגנית סנקר: אנחנו לא מכירים שיש איזו בעיה במתן שירות בצרפתית, ואריאל, אם יש בעיה במקום כזה או אחר אז אני אשמח לשמוע אחרי זה.

דגנית סנקר: אנחנו לא מכירים בעיה כזאת.

דגנית סנקר: אני רוצה לדבר על תוכנית החומש.

דגנית סנקר: כבוד היושב-ראש, לך אני לא צריכה להגיד אבל אתה בוודאי יודע שגם השרה שלנו מזהה את זה כחלון זמנים והולכת להגיש תוכנית חומש הוליסטית ובתוכה יש גם נוער בסיכון.

דגנית סנקר: אני רוצה להזכיר, רוב החבר'ה פה חדשים אבל אנחנו במרץ 2019 בראשות השר גלנט הנחינו להכין תוכנית לעולי צרפת והתוכנית הזאת כמעט עמדה להיות מוגשת, היא הייתה עם מאות מיליוני שקלים, ביחד עם כל משרדי הממשלה והיא נבלמה כמובן בגלל הבחירות.

דגנית סנקר: אנחנו עכשיו עובדים על תוכנית חדשה כזאת שתאגד את כל משרדי הממשלה ובכלל זה גם סוגיות של חינוך.

דוד ביטן: בתוכנית החומש שלכם, מה יש שם לגבי יהודי צרפת?

דגנית סנקר: למשל, יש שם תוכניות רווחה לנוער בסיכון ולמשל יש שם גם את אותה תוכנית "מחוברים" שהולכת להישאר בלי אבא ובלי אימא, של החברה למתנ"סים.

דגנית סנקר: השרה שלנו גם ישבה עם החברה למתנ"סים בשביל ללמוד מה התוכנית הזאת ואיך אנחנו יכולים להכניס אותה.

דוד ביטן: מה יש בתוכנית החומש שקשור ליהודי צרפת, שיכול לבשר לנו שתהליך הקליטה שלהם יהיה הרבה יותר טוב?

דגנית סנקר: בכל הנוגע לנוער בסיכון יש לנו תוכניות.

דוד ביטן: לא נוער בסיכון, באופן כללי.

דוד ביטן: אבל אני לא רואה שאתם נוגעים בדיור ותעסוקה, שזו הבעיה העיקרית.

דגנית סנקר: לא, דיור ותעסוקה יש לנו גם.

דגנית סנקר: אני משאירה לעמיתי פה לדבר.

מיכל וונש: יש לי שאלה ספציפית לגבי תעסוקה שאני אשמח אם תוכל גם לתת עליה את הדעת.

מיכל וונש: אני יודעת שיש בעיה קשה של תשלום כפול, אדוני היושב-ראש, התייחסת למי שנוסעים הלוך-חזור, עובדים שם, חיים פה.

מיכל וונש: יש בעיה גם עם עולי צרפת שמשלמים פה?

מיכל וונש: אני יודעת שיש בעיה כזאת עם ארצות הברית, מאוד קשה, ביטוח לאומי כפול, נושאים כאלה של מיסוי כפול שמהווים גם חסם נוסף.

יוסף טייב: עם צרפת יש איזושהי אמנה.

מיכל וונש: יש אמנה.

מיכל וונש: עם ארצות הברית יש בעיה מאוד קשה, אנחנו עוד נצטרך לדון בה, של כפל מיסוי.

יוסף טייב: אני הייתי רוצה לשאול את דגנית.

יוסף טייב: אם כבר בעניין חינוך, אז רק כדי לסגור את הנושא הזה.

יוסף טייב: דיברת על תוכנית יע"ל ותוכנית פל"א ואני כקרן וולפסון בעבר, אני הייתי מהמייסדים של התוכנית בעקבות זה ומיזם משותף שאז בזמנו רצינו לעשות יחד.

יוסף טייב: האם בתוכנית יע"ל ותוכנית פל"א יש איזושהי הכשרה ייעודית, איזה שהם תכנים ייעודיים לאותה אוכלוסייה או שאנחנו אומרים, תשמעו, אוקיי, נכון ש-40% מכלל התוכנית הם צרפתיים אבל המענה הוא אותו מענה, אנחנו נותנים לאוכלוסייה של עולי אתיופיה ועולי ברית המועצות וארצות הברית וצרפת, אנחנו נותנים את אותו מענה.

יוסף טייב: אנחנו וקרן וולפסון בזמנו זיהינו שיש לאוכלוסייה הצרפתית איזשהו מענה ייעודי שהיא צריכה לקבל, איזה שהן הכשרות לצוות.

יוסף טייב: האם בתוכנית יע"ל אתם מעבירים את הדבר הזה או שזה משהו שהוא הוליסטי יותר, רחב יותר, פחות ייעודי לאותה אוכלוסייה?

יוסף טייב: כי אנחנו מזהים, ואני שומע את זה מהפרויקטורים שלכם בערים, אם זה בנתניה, באשדוד, בירושלים, שבעצם יש איזשהו חוסר בהתאמה בין הצוות החינוכי שמעביר את התכנים בתוכנית לאוכלוסייה שמגיעה לה תוכנית.

יוסף טייב: נכון שאת מציגה 40% של צרפתים שמשתתפים בתוכנית אבל יש גם נשירה מאוד גדולה מתוך התוכנית, וחבל, כי יש פה המון כסף שמושקע.

יוסף טייב: מי שלא יודע, תוכנית יע"ל זה מיזם משותף של משרד החינוך ומשרד הקליטה ביחד, תוכנית מעולה.

יוסף טייב: השאלה אם באמת אתם שמתם על זה את הדגש, האם אפשר לשלב את זה לצורך העניין עם תוכנית "מחוברים" שנותנת מענה של חוגים?

יוסף טייב: אולי נחשוב על משהו הרבה יותר רחב, לקחת את תוכנית יע"ל ותוכנית פל"א, לשלב אותה עם תוכניות שקיימות במגזר השלישי כמו קעליטה או "שלבים" או תוכניות מקבילות לאותו דבר, לנסות לשלב ידיים כי אני יודע שהמכרז מגביל את מי שזכה במכרז בזמנו, ואני אחד מהם שהתמודדתי אז אני מכיר את המכרז טוב.

יוסף טייב: האם ישנה היום אפשרות לפתוח את המכרז הזה ולתת אפשרות למגזר השלישי לבוא ולהיות חלק מהתוכנית בשביל פשוט לייעל את זה, לא מעבר לזה.

דגנית סנקר: אני לא יכולה לענות לך כרגע בשלוף, אני רק רוצה לומר שגם פל"א וגם יע"ל כמו שאתה מכיר, יש בהן גם רכיבים של לימוד מקצועות ליבה וגם רכיב חברתי ואנחנו אכן עושים לצוותים גם של פל"א וגם של יע"ל הכשרה שהיא רגישת תרבות.

דגנית סנקר: אם יש לי איזה כשל פה ושם, אני אשמח לשמוע ולהשתפר איפה שתדייק אותי.

דגנית סנקר: אנחנו עושים להם גם פעולות חברתיות, גם פעולות שמותאמות.

דוד ביטן: האמת, שאני עוד לא הבנתי את תוכנית החומש, מה אתם הולכים לעשות.

דוד ביטן: הנושא של עלייה מצרפת זה איזושהי נקודה שאפשר לפתח אותה.

דוד ביטן: מה אתם עושים בתוכנית החומש?

דוד ביטן: זה לא הבנתי עדיין.

דוד ביטן: אני אלחץ עליכם בעניין הזה.

מיכל וונש: אני רוצה להצטרף לשאלה של אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: מה שבעיניי מאוד מטריד זה שאנחנו עוד פעם בפתרונות שהם פלסטרים.

מיכל וונש: אנחנו יורדים יותר ויותר לרזולוציות של קבוצות ועכשיו תתי קבוצות.

מיכל וונש: התוכניות הספציפיות האלה כפי שאת מתארת אותן, בצורה האידיאלית שאני רואה את זה צריך שכל מערכת החינוך בעצם תעבור את כל הרפורמה הזאת וכלל ילדי ישראל יזכו בכלל התוכניות כיוון שכולם צריכים לדעת להשתלב, כולל ילידי מדינת ישראל שלא זוכים בתוכניות האלה.

מיכל וונש: פה לא נתקן בוועדה הזאת את הדבר הזה.

מיכל וונש: אני מתחברת למה שאמר יושב-ראש הוועדה.

מיכל וונש: לא ברורה לי מה התוכנית הזאת בעצם תצליח להשיג כפי שהיא.

דגנית סנקר: אנחנו לא הצגנו לכם אותה.

דגנית סנקר: בואו תנו לנו להציג.

דוד ביטן: לא, אתם צריכים להראות שתוכנית החומש גורמת לעלייה.

דגנית סנקר: ברור.

מיכל וונש: ולהשתלבות.

יוסף טייב: דגנית, אנחנו לא רוצים לחכות שתוכנית החומש תהיה מוכנה ואז נצטרך לעשות תיקונים.

יוסף טייב: הפוך, בואו תציגו לנו אותה.

דגנית סנקר: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שזה שווה אולי פגישה נפרדת.

דגנית סנקר: אנחנו מוכנים להציג.

דוד ביטן: לא, לא, אני כרגע מדבר על יהדות צרפת.

יצחק אוחנה: אני מוכן לנגוע בדברים ספציפיים.

דוד ביטן: אנחנו לא נספיק הכול בישיבה הזאת אבל אני אומר לכם, לישיבה הבאה תראו לנו מה אתם הולכים לעשות על מנת שהקליטה והעידוד עלייה יהיה יחד עם הסוכנות וגם עם העמותות שקשורות לזה.

דוד ביטן: העמותות הן חלק מהעניין.

יצחק אוחנה: כן, אבל תוכנית החומש צריכה להיות מסוכמת על ידי השרה וצריכה להירתם ברכיבי תקציב.

דוד ביטן: עזוב רגע תקציב.

דוד ביטן: הבנו שכמובן צריך לעבור איזה שהם שלבים, אני לא מתווכח, אבל נכון לעכשיו אני לא רואה משהו ייחודי שבגללו אתם פותרים את הבעיות של יהדות צרפת.

דוד ביטן: אנחנו יחד אתכם עובדים על העניין של המקצועות, עובדים על העניין של הדיור.

דוד ביטן: הדברים האלה, ברגע שהם יפתרו, אז זה גם יפתור חלק ממה שאנחנו מדברים עליו, אבל בואו תראו לנו את זה באופן כללי חוץ ממה שאנחנו מטפלים ביחד.

דוד ביטן: אני מדבר על דברים אחרים.

דוד ביטן: בבקשה.

יצחק אוחנה: אני ברשות

יצחק אוחנה: כם אגיד כמה נקודות מבחינתנו.

יצחק אוחנה: קשה מאוד להתחרות עם מנעמי מדינת הרווחה ותפארתה בצרפת, שזה אחד גורמי הבלימה.

יצחק אוחנה: עם זאת, לא ניכנס פה לדון בנושא מה מרוויח רופא זוטר בצרפת לעומת רופא בכיר פה, אבל זה נושא אחר.

יצחק אוחנה: אריאל, אני מסכים איתו, הוא נגע בזה.

יצחק אוחנה: הם רגילים לקבל הכול מוכן בדחיפה וכו' ופה צריך קצת להתאמץ ולדחוף את השירותים בלי הביורוקרטיה וכל שאר הדברים.

יצחק אוחנה: לעניינו, אני חושב שכן אנחנו צריכים לעשות כמו שעשינו ב-2015-2014, תוכנית ייעודית, וככה זה גם הרוח והכיוון של השרה.

יצחק אוחנה: אני תיכף אגע פרקטית בכמה דברים בהיבט של תוכנית החומש לפחות בהיבטים שבאגפים שלי.

יצחק אוחנה: יש להם חשיבה ואנחנו צריכים עוד לשתף.

יצחק אוחנה: זה לא רק זה, אנחנו גם צריכים לשתף ארגונים וגופים כדי לראות שאנחנו בכיוון הנכון.

יצחק אוחנה: 37% מתוכניות עלייה 2000, קרי עלייה מקצועית, אני מדבר עכשיו על 2019, לא לפני 100 שנה, הן לאוכלוסיית עולי צרפת.

יצחק אוחנה: אני לא נכנס לרישוי כי נגענו בו.

יצחק אוחנה: היה גם דיון של הרישוי והכרת תארים.

יצחק אוחנה: חבל לבזבז את הזמן.

יצחק אוחנה: יש לנו פה הרבה עבודה עם המשרדים השונים כדי לשנות פאזה ולא להתקבע על הגילדות, ואמרתי את דבריי כבר בדיון הקודם.

יצחק אוחנה: מבחינת עסקים, צריך להבין, אוכלוסיית יוצאי צרפת לא חד היא.

יצחק אוחנה: זה לא איזה גוש אחד ואומרים יאללה.

יצחק אוחנה: מעל 60%, ואם אתם רוצים אני אפרוט לכם שורות, של האוכלוסייה שהגיעה, היא בלתי מקצועית, לא עבד, שירותים ודברים כלליים, קרי לא בעלי מקצועות ואני משאיר שנייה את הרישוי.

יצחק אוחנה: אני חותך פה בחתכים.

יצחק אוחנה: אפשר לראות פה שנים שחתכנו.

יצחק אוחנה: מה שזה מסביר, זה לא כדי להרפות את ידנו אלא שצריך לתת חליפה לפי מידה באלמנטים, ופה הקושי הוא הרבה יותר גדול כי לא מקצועיים ולא אקדמאיים, לי כמשרד העלייה והקליטה, אנחנו צריכים לבנות מה שנקרא תוכנית.

יצחק אוחנה: יש לנו את הוואצ'רים של הכשרה, הסבה וכו' ולכן באמת צריכים לעשות מענה לדבר הזה.

יצחק אוחנה: זה שונה מאשר להנגיש לאקדמאי ומקצועי, כי בשביל זה יש לי את מרכזי ההשמה שאמורים לעשות את ההשמה.

אופיר סופר: איך דבר כזה משתלב עם משבר הקורונה?

יצחק אוחנה: מה זאת אומרת מבחינת המשבר?

אופיר סופר: האתגר הופך להיות הרבה יותר גדול.

יצחק אוחנה: כן, ברור.

יצחק אוחנה: דרך אגב, קצת נתונים בהיבטים של קורונה, אז אנחנו בודקים שירות התעסוקה יחד עם הקטע של ביטוח לאומי, אז אחוז דורשי העבודה בשנה השנייה, כי בשנה הראשונה הם מוכשרים, אולפן וכל מה שקשור.

יצחק אוחנה: בקרב צרפתים 7%.

יצחק אוחנה: לא נתונים שלנו, נתונים של שירות התעסוקה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אבל אמרת גם מרכזי השמה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אני חייב להגיד, כבוד היושב-ראש, אני מאוד משתדל בחודשים האחרונים, גם יודעים את זה, לפרגן לחבר'ה, אבל בסיפור של מרכזי השמה, חברים, זה לא עובד.

 << אורח >> אריאל קנדל: אני שוב אומר את זה גם בוועדה.

 << אורח >> אריאל קנדל: מרכזי ההשמה האלה לא מתאימים לעולים מצרפת.

 << אורח >> אריאל קנדל: מדובר בחברות שאפילו עמוד פייסבוק בצרפתית אין להן, אז אני לא יודע איך זה עבד, מה היו המכרזים.

 << אורח >> אריאל קנדל: אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל חייבים לשנות את זה.

 << אורח >> אריאל קנדל: כל שני וחמישי אנחנו באים ומדברים פה על קליטה מתאימה לכל תרבות ולכל קבוצה ואז ממשיכים לספר לי שמרכזי השמה של משרד הקליטה זה מרכזים שכשאני בודק האם יש להם דף פייסבוק בצרפתית, אז אין להם, למה?

 << אורח >> אריאל קנדל: אף אחד לא יודע, וכמובן איציק, שבשפות אחרות יש דף פייסבוק.

 << אורח >> אריאל קנדל: דף פייסבוק ברוסית יש להם.

 << אורח >> אריאל קנדל: בצרפתית אין, אז צריך קצת להיות פרואקטיביים בסיפור הזה.

 << אורח >> אריאל קנדל: תאמין לי, לפרגן אני יודע אבל כשזה לא עובד, חברים, זה לא עובד וחייבים לשנות את זה.

 << אורח >> אריאל קנדל: יש פה 25% של מובטלים לפני הקורונה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אנשים, אין להם עבודה, לא יודעים על ימינם ועל שמאלם.

 << אורח >> אריאל קנדל: אומרים, נכון, אז בצרפת היה להם יותר קל.

 << אורח >> אריאל קנדל: נכון, אז הם באים לפה, חייבים לעזור להם, אז בואו נשנה את זה ביחד.

יצחק אוחנה: כנראה התבלבלנו בהיבטים של מרכזי השמה.

יצחק אוחנה: מרכזי השמה הוא לא גוף שעומד בפני עצמו וצריך לשווק את עצמו, אלא אנחנו צריכים לתת להם את השפה כי בלי הרמה של השפה הנאותה הוא לא יוכל להיות.

יצחק אוחנה: הוא בא אחרי התהליך.

יצחק אוחנה: מרכזי השמה מקבל ממני עולה שעשה תהליך, הגיע לרמה הנאותה ברמת עברית ואז הוא מונגש לאחת מחברות ההשמה.

מיכל וונש: אבל אפילו את זה צריך להנגיש, אפילו את המידע שעכשיו אמרת.

יצחק אוחנה: חברים, מקובל עלי דבר אחד, זה לא דבר בשלמות.

יצחק אוחנה: אנחנו לא נתנו פה ציונים למרכזי השמה כמשימים בסיטונאות.

יצחק אוחנה: זה לא הדיון.

יצחק אוחנה: התהליך שמבצע משרד העלייה והקליטה, ואין לי ספק שיחד עם עמותות וארגונים שהם בפן התרבותי ואני קורא לו בפן התשתיתי, כולם אומרים לשלב ידיים.

 << אורח >> אריאל קנדל: אבל הכלי הוא מאוד חשוב ואני אסביר למה, כי בסוף אתה יכול לבוא עכשיו ולספר לי שעות מה כל אחד פה עושה.

 << אורח >> אריאל קנדל: אני בסוף צריך לראות נתונים, לא האם עושים אלא כמה עושים.

 << אורח >> אריאל קנדל: השרה החדשה, כשהיא הגיעה למשרד היא אמרה, תוציאו נתונים לפי ארץ מוצא.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה לא סתם, חברים.

 << אורח >> אריאל קנדל: אפשר להגיד שיש תוכניות יפות ומהמהמות.

 << אורח >> אריאל קנדל: בסוף צריך לבדוק כמויות.

דוד ביטן: ליאורה לוי, חברת מועצה בנתניה.

דוד ביטן: תעלו אותה בזום בבקשה.

ליאורה לוי: שלום לכולם.

דוד ביטן: שתי דקות יש לך, בסדר?

ליאורה לוי: תודה רבה.

ליאורה לוי: קודם כל אני רוצה באמת לברך על כל הדברים שנאמרו על ידי יושב-ראש הוועדה וכל האנשים המכובדים.

ליאורה לוי: אני חושבת שהוועדה הזאת מאוד מאוד חשובה במיוחד בגלל שיש נציגים גם מהכנסת, מקבלי ההחלטות וגם מהמגזר השלישי ומשרדי קליטה וכו'.

ליאורה לוי: אנחנו חושבים שצריך לשלב ידיים כולנו ביחד.

ליאורה לוי: אני לא אחזור על כל מה שנאמר לפניי.

ליאורה לוי: הנגשה זה גם בשפה, זה גם תרגום שלפעמים אפשר לעשות אותו בגוגל תרגום, אבל זה גם תרבותי, הנגשה לעולים מצרפת.

ליאורה לוי: כל מה שנאמר פה, למשל מרכזי השמה וכו', יש בעיה קשה של הנגשה.

ליאורה לוי: אני חברת מועצה בנתניה, הכול נעשה בהתנדבות כמו הרבה אנשים פה שנמצאים בזום.

ליאורה לוי: זה לא מקובל וזה גם לא התרבות הצרפתית שמישהו שעולה לארץ, הוא מצפה בעצם לקבל את השירותים מהמשרדים הרשמיים, משרדי ממשלה, משרד הפנים, משרד הקליטה, משרד החינוך, דיור וכו'.

ליאורה לוי: אנחנו צריכים לפנות לאנשים שהם מהמגזר השלישי לקבל תרגומים, לקבל הסברים כמו שאמר אריאל, דפי פייסבוק לא מתורגמים.

ליאורה לוי: אני רוצה לדבר שנייה על העניין של הקורונה.

ליאורה לוי: חצי שנה אנחנו כמעט בסיפור הזה של הקורונה.

ליאורה לוי: מי חשב שאנחנו נהיה עדיין עכשיו.

ליאורה לוי: אנשים עשו עבודה מטורפת, הכול בהתנדבות.

ליאורה לוי: אנחנו נלחמנו יחד עם ארגון קעליטה ואנשים טובים כדי שהמשרדים הממשלתיים יתרגמו את ההנחיות לעולים כדי שהעולים יקבלו את ההנחיות הרשמיות, שלא ישמעו שמועות.

ליאורה לוי: מדובר פה בחיי אדם.

ליאורה לוי: מדובר בהנחיות מאוד חשובות שגם דרך אגב מקבלים דוחות, זה גם יכול להיות היבטים אחרים בעיקר על חיי אדם.

ליאורה לוי: הסיפור של ההנגשה, אני חושבת שצריך לתת לו דגש בכל דבר שעושים.

ליאורה לוי: כל תוכנית, כל משרד, כל מרכז השמה.

ליאורה לוי: כל דבר שנעשה צריך להיות מונגש בשפה שלהם.

ליאורה לוי: כמובן לצד זה צריך לתגבר ולתת דגש על האולפנים ועל הקניית השפה העברית.

ליאורה לוי: אני אומרת את זה תמיד לאנשים שאני מלווה ועוזרת להם, שזה המפתח לכול, גם לתעסוקה, גם לחינוך.

ליאורה לוי: יש עולים מצרפת בשנים האחרונות גם אוכלוסיות של מבוגרים שקשה להם ללמוד עברית כמובן ברמה מספיק טובה.

ליאורה לוי: יש הרבה קשיים כשפונים לכל מיני משרדים, אם זה ממשלתיים, אם זה של הרשויות המקומיות, אפילו חשמל, מים.

ליאורה לוי: לפעמים לדבר מול בן אדם ולקבל שירות, מה שהם רגילים בצרפת לקבל.

ליאורה לוי: אני לא בעד לתרגם הכול, אני בעד שהאנשים ילמדו עברית, אבל פה זה גם ועדת העלייה וגם הקליטה.

ליאורה לוי: למשל בבחירות האחרונות, שיש מספר טלפון כדי לדעת איפה אני צריך להצביע.

ליאורה לוי: יש מספר טלפון בכל השפות.

ליאורה לוי: יש אנגלית כמובן, רוסית, אמהרית, אבל יש גם ספרדית וכל מיני שפות שאולי יש פחות אנשים, אני לא יודעת.

ליאורה לוי: למה אין צרפתית?

ליאורה לוי: אנשים מקבלים את זה כסוג של מדינת ישראל לא מטפלת בי.

ליאורה לוי: זו הרגשה של הצרפתים, כמו שאמר אריאל, שהם רגילים לקבל הכול מונגש.

ליאורה לוי: מאוד קשה להם וזה מקשה על הקליטה הטובה וגם כמובן על עידוד העלייה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: תגיד, למה אתם לא עושים דף פייסבוק בעמותה ושם תכניסו את כל המידע?

 << אורח >> אריאל קנדל: לעמותה יש.

 << אורח >> אריאל קנדל: יש הרבה מאוד.

דגנית סנקר: אני רק רוצה להגיד שהאתרים שלנו מונגשים בכול.

 << אורח >> אריאל קנדל: ראש הממשלה יוצא ב-20 במרץ עם ההנחיות וברסי מדבר על ההנחיות והצרפתים לא מבינים.

 << אורח >> אריאל קנדל: זה מתורגם בכל השפות באתר של משרד הבריאות ולא בצרפתית.

 << אורח >> אריאל קנדל: אתה יודע מה קרה?

 << אורח >> אריאל קנדל: אני אגיד לך מה קרה.

 << אורח >> אריאל קנדל: העולים, אתה יודע מה הם עשו?

 << אורח >> אריאל קנדל: הם הלכו להקשיב להנחיות של עמנואל מקרון, נשיא צרפת.

 << אורח >> אריאל קנדל: לספר לך מה היה בצרפת?

 << אורח >> אריאל קנדל: 30,000 נפטרים.

 << אורח >> אריאל קנדל: התחילו להתקשר אלי מהרשויות.

 << אורח >> אריאל קנדל: החבר'ה של המועצה התחילו להגיד, תשמע, הצרפתים עושים בלגאן, הם לא הולכים לפי ההנחיות.

 << אורח >> אריאל קנדל: ברור, אף אחד לא מתרגם להם ואז חבר'ה מאוד טובים שעומדים עכשיו בזום, ליאורה והחבר'ה האלה התחילו לתרגם הכול על בסיס התנדבותי.

דוד ביטן: למה אתם לא מתרגמים לצרפתית?

יוסף טייב: למה הם צריכים לתרגם?

יוסף טייב: משרד הבריאות צריך לתרגם.

יוסף טייב: אני העליתי שאילתה לשר הבריאות שיתגרם את הדבר הזה.

דוד ביטן: הם עמותה, יכולים לעשות גם כן.

יוסף טייב: אבל למה הם צריכים לעשות את זה?

דוד ביטן: אז הם יעשו.

דוד ביטן: זה טוב.

דוד ביטן: למה משרד הבריאות לא מתרגם לצרפתית?

רינה שימינוב: בוקר טוב, אני משרד הבריאות אבל אני ממינהל הסיעוד.

רינה שימינוב: אנחנו אחראיות על האחיות.

דוד ביטן: הבנתי, את לא קשורה לזה.

דוד ביטן: לישיבה הבאה אני מבקש שיהיה נציג שיסביר לנו למה הם לא עושים את זה.

דוד ביטן: צרפתית זו שפה מאוד מאוד רצינית בעולם וכולם יודעים שהצרפתים לא יודעים אנגלית.

דוד ביטן: הם יודעים רק צרפתית.

דוד ביטן: תעלי רגע את שי פלבר.

שי פלבר: תודה רבה ליושב-ראש.

שי פלבר: אני רוצה בקצרה להתייחס רגע להיערכות בצרפת כי חלק מהשיחה היא לגבי היערכות.

שי פלבר: על הקליטה נרחיב בדיון אחר כך.

שי פלבר: קודם כל מבחינת נתונים רק שנדע.

שי פלבר: מינואר 2020 נפתחו בצרפת 3,286 בקשות לעלייה לעומת 1,552 ב-2019.

שי פלבר: אנחנו רואים גידול של 112%, גידול מרשים וזה בהחלט משקף את מה שכולנו מרגישים בתקופה האחרונה.

שי פלבר: אני מלווה את העלייה מצרפת כבר שמונה שנים גם באופן אישי, גם באופן משפחתי ואני מאמין שהפוטנציאל הוא גדול יותר ממה שאנחנו מממשים.

שי פלבר: אני רוצה להגיד שבצרפת עצמה יחד עם משרד העלייה והקליטה, אופק ישראלי, אנחנו תגברנו תקנים.

שי פלבר: בצרפת לפני גל העלייה היה לנו 17 תקנים של עובדים.

שי פלבר: אנחנו הוספנו כרגע בצרפת עוד שלושה תקנים כדי לעמוד בעומס ועוד הוספנו שני תקנים בישראל כדי שנוכל לתת את השירות המיטבי.

שי פלבר: סך הכול חמישה תקנים, זה בנוסף לתקנים הקיימים.

שי פלבר: לפני כחודש וחצי דיברתם פה כולכם על הנגשת המידע.

שי פלבר: לפני כחודש וחצי אנחנו הפקנו סרטון ביחד עם משרד העלייה והקליטה, ביחד עם קעליטה והפצנו אותו לכל העולים מצרפת, שמציג את תהליך העלייה, מה הזכויות, מה התהליך, למי לפנות בכל דבר.

שי פלבר: נשמח גם להפיץ אותו.

שי פלבר: אגב, בסרטון הצענו גם את נושא המגורים.

שי פלבר: אני יודע שנושא מרכזי הקליטה עולה כל הזמן, אז רק לסבר את האוזן, בחמש שנים האחרונות בתוך כל מסגרות הקליטה היו 645 עולים שבחרו במרכזי הקליטה.

שי פלבר: אנחנו מציעים את זה.

שי פלבר: אני חייב להגיד, יש פה מומחים לצרפת.

שי פלבר: לצערי הרב העולים מצרפת פחות בוחרים את מרכזי הקליטה אבל זה בתקופה האחרונה.

שי פלבר: אני מסכים עם כולם שהמפתח לעלייה מצרפת הוא נושא התעסוקה ואני חושב שפה אנחנו צריכים לעשות מאמץ ייחודי וייעודי יחד עם כל השותפים.

שי פלבר: אני יכול להגיד לכם שאחרי שלוש שנים שלא פתחנו תוכניות תעסוקתיות לעולים מצרפת, התחלנו ממש בשבועיים-שלושה האחרונים גם ביחד עם משרד העלייה והקליטה וקעליטה לשווק תוכניות למטפלות לגיל הרך, תוכניות למתכנתים ולנהגי אוטובוסים בתקווה שעולים מצרפת ייקחו חלק בהסבות מקצועיות.

שי פלבר: אנחנו עכשיו על סף פתיחת תוכנית בצרפת עצמה למתכנתים שיעשו את הקורס בצרפת לפני עלייתם.

שי פלבר: אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל הרבה מאוד בגלל המאפיין הייחודי של העולים מצרפת, כמה שיותר להעביר את משקל הכובד להכנה לקראת העלייה מצרפת.

שי פלבר: דיבר יעקב חגואל על האולפנים, אז אני רק אומר בהקשר הזה, בואו נסתכל גם על הנקודה הזו.

שי פלבר: על הקליטה נרחיב בהמשך.

שי פלבר: תודה.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: תעלי רגע את משרד הביטחון.

שלומית אבינח: יפעת קאסוטו.

דוד ביטן: כן יפעת, קצר, בסדר?

יפעת קאסוטו: שלום לכולם, אני יפעת קאסוטו, ראש ענף תכנון ומחקר בחטיבת תכנון ומינהל כוח-אדם באכ"א.

יפעת קאסוטו: אני בדרך כלל על מדים, פשוט חודש תשיעי, אז עמכם הסליחה.

יפעת קאסוטו: קצת נתונים בהמשך למה שביקשתם וטיפה קצת מעבר לזה.

יפעת קאסוטו: היום בצה"ל יש לנו משרתים, 931 בנים ו-360 בנות ילידי צרפת.

יפעת קאסוטו: מבחינת שיעורי הגיוס אנחנו רואים בסך הכול עלייה, מגמה חיובית של שנתון לידה 94', שזה בעצם אלה שהתגייסו לפני חמש שנים.

יפעת קאסוטו: מדובר על 56% שיעורי גיוס.

יפעת קאסוטו: היום אנחנו מדברים כבר על 64% גיוס.

יפעת קאסוטו: צריך גם להגיד שזה במגמה קצת הפוכה למה שקורה היום ביתר צה"ל, מגמה שהיא טובה וחיובית.

יפעת קאסוטו: זה לגבי הגברים.

יפעת קאסוטו: לגבי הנשים אנחנו רואים טיפה ירידה בשנה האחרונה אבל עוד פעם, זה הרבה מאוד עניין גם של אופי דתי של האוכלוסייה, הרבה פונות לשירות לאומי, אז אין פה איזשהו משהו יוצא דופן.

יפעת קאסוטו: גם צריך להגיד שזה בסוף מספרים קטנים.

יפעת קאסוטו: לגבי שיעורי הנשר שגם התבקשנו לדבר עליהם במסגרת הוועדה, אז בסך הכול אנחנו רואים אצל הגברים מגמת ירידה בשיעורי הנשר.

יפעת קאסוטו: מבחינת מספרים רק לסבר את האוזן, 2014, אנחנו מדברים על 24.6% נשר, שזה נתון מאוד גבוה, זה כמעט רבע מהאוכלוסייה וב-2019, עכשיו סגרנו את השנה, אנחנו מדברים על 14.6% שיעורי נשר, שזה בהחלט ירידה מאוד משמעותית.

יפעת קאסוטו: אני חושבת שבין היתר זה הרבה מאוד לאור הפעולות שמתבצעות מול משרד הקליטה ומיטב אצלנו עוד בשלבי המלש"ב.

יפעת קאסוטו: זה בסוף מביא את התוצאות.

יפעת קאסוטו: לגבי נשים, אנחנו גם רואים בסך הכול ירידה מ-19.8% ל-10.8%.

יפעת קאסוטו: בסך הכול זה מתנהג בסדר.

יפעת קאסוטו: אני כן חייבת לסייג את הדברים שלי שלמול היקפי הנשר של יתר צה"ל, זה עדיין נחשב נשר שהוא גבוה, אבל מבחינת מגמה אנחנו רואים מגמת שיפור מאוד משמעותית בחמש שנים האחרונות ושרק ימשיך ככה.

דוד ביטן: איפה משרתים החיילים?

דוד ביטן: ביחידות קרביות או ביחידות אחרות?

יפעת קאסוטו: הם פזורים בכל צה"ל, במערכי הלחימה, בתומכי הלחימה.

יפעת קאסוטו: אני חייבת גם להגיד, בסוף צה"ל מתייחס לילידי צרפת כמו לכל יתר העולים וגם מול כל יתר אוכלוסיית החיילים.

יפעת קאסוטו: אין להם עכשיו איזשהו הטבה מסוימת או איזשהו תעדוף מסוים.

יפעת קאסוטו: הם מטופלים בשירות גם בשלבי ת"ש משל"ב וגם אחר כך במהלך השירות כמו כל חייל וכמו כל עולה חדש.

יפעת קאסוטו: אנחנו עושים את המקסימום כדי לטפל בהם כמו שנדרש.

יפעת קאסוטו: מבחינת מערכים, מה שביקשת, אז זה בדומה ליתר צה"ל.

יפעת קאסוטו: אין איזשהו מערך ספציפי שהם משובצים בו יותר או פחות.

דוד ביטן: חברי הכנסת רוצים להגיד משהו לפני שמסיימים?

יוסף טייב: הייתי רוצה רק דבר אחד בעניין של תעסוקה, לחזור לעניין הזה כי אני שמעתי את חילופי הדברים בין אריאל לאיציק.

יוסף טייב: איציק, בוא ננסה להיות פרגמטיים.

יוסף טייב: האם אנחנו יכולים לצאת עם פיילוט, ניסיון לראות איך מתנהל מחקר תעסוקתי ייעודי לעולה צרפת?

יוסף טייב: לתת לו את האופציה הזאת למשך שישה חודשים ולראות האם באמת הנתונים עולים, האם הם מצליחים להביא את הסחורה.

יצחק אוחנה: מה זאת אומרת?

יצחק אוחנה: לא הבנתי.

יוסף טייב: ייעודי, זאת אומרת מעבר לשפה כמו שאמרה ליאורה, יש בעיה של מנטליות, של גישה, של הנגשה של הדברים.

יוסף טייב: בוא נראה, אולי יצליחו לעשות את זה יותר טוב.

יוסף טייב: אני אומר, בוא נעשה פיילוט, בוא נבדוק את זה.

יצחק אוחנה: יש חברות שזוכות בלהפעיל מכרז תעסוקה - - -

יוסף טייב: אני מסכים לכן אני אומר, בוא נצא עם פיילוט ונראה.

יוסף טייב: אם אנחנו נראה שהפיילוט הזה עובד, נצא במכרז נוסף.

דגנית סנקר: אדוני היושב-ראש רק משפט.

דגנית סנקר: הדוברת שלי צופה בנו.

דגנית סנקר: אני מבקשת להדגיש שמשרד העלייה והקליטה, עוד פעם, למקרה שזה לא היה ברור, לא זו בלבד שהוא מנגיש את האינפורמציה של עצמו בתחום הזה, בשעת חירום - - -

דוד ביטן: אתם מנגישים בצרפתית?

דגנית סנקר: בצרפתית בכל המקומות.

דוד ביטן: אז מי לא מנגיש, משרד הבריאות?

יוסף טייב: משרד הבריאות.

יוסף טייב: הייתה לי שיחה גם עם השר.

דגנית סנקר: אנחנו מנגישים גם את שר משרד הבריאות.

דוד ביטן: האמת שהם כל יום שני וחמישי משנים את ההנחיות אז מה הטעם לתרגם?

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, אולי שהוועדה תפנה למשרד הבריאות.

דוד ביטן: אני מבקש לקיים עוד ישיבה.

דוד ביטן: בישיבה הבאה אני מבקש ממשרד החינוך, ממשרד הקליטה והסוכנות היהודית שיגישו לנו מה התוכניות שהם רואים לעצמם שבה גם יעודדו את העלייה וגם יתנו קליטה טובה יותר ליהדות צרפת.

דוד ביטן: אני מבקש שבדיון הזה אנחנו נשמע יותר אנשים בזום, אלה שצריכים בעצם להתייחס לעניין הזה, כך שהישיבה תהיה עם שני חצאים, חצי ראשון נראה את התוכנית, חצי שני נשמע את האנשים גם כן.

דוד ביטן: טוב, הישיבה נעולה.