הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 37, 2020-07-23 10:30

יפעת שאשא ביטון: אני פותחת, ברשותכם, את דיון הוועדה בנושא צו לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (שינוי התוספת לחוק) (מספר 3), התש"ף-2020.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו למעשה מתמקדים היום בדיון בנושא חדרי הכושר ובכלל כל הענף הזה של פעילות הספורט ונושא הגבלת האטרקציות של סוף השבוע.

יפעת שאשא ביטון: לפני שנפתח את הדיון, אתם רוצים עכשיו להצביע על הסיפור של המסעדות?

נירה לאמעי רכלבסקי: אני אסביר.

נירה לאמעי רכלבסקי: נשאר לנו משהו פורמלי.

נירה לאמעי רכלבסקי: כשהצבענו על נושא המסעדות אמרנו שאנחנו מאשרים גם את האישור שהיה להם לעבוד עד יום שלישי 21.7 בחמש בבוקר.

נירה לאמעי רכלבסקי: אמרנו את זה כנושא, אבל לא הקראנו את הצו פורמלית, לכן ליתר ביטחון ועל מנת למנוע - - -

יפעת שאשא ביטון: הצבעה טכנית לחלוטין.

יפעת שאשא ביטון: אני רק מבקשת בפעם הבאה לאחד את הדיונים, מרגע טיפלנו בנושא המסעדות, הצבענו על הפתיחה שלהם, היה צריך גם לסגור את הסוגיה הזו.

נירה לאמעי רכלבסקי: כן, אנחנו הצבענו למעשה על הנושא הזה.

נירה לאמעי רכלבסקי: אני הצגתי את זה כנושא, ההגבלה שהייתה עד שלישי בחמש בבוקר, אבל מאחר שהצו לא הוקרא באיזה שלב לפרוטוקול אני מקריאה אותו, שלא יהיה ספק.

נירה לאמעי רכלבסקי: זה צו שכבר פג תוקפו ביום שלישי בחמש בבוקר, אבל כדי לתת תוקף למה היה.

נירה לאמעי רכלבסקי: צו לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (שינוי התוספת לחוק) (מספר 3), תיקון התש"ף-2020.

נירה לאמעי רכלבסקי: בתוקף סמכותה לפי סעיף 2(א)(2) לחוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות), התש"ף-2020, מצווה הממשלה לאמור: תיקון סעיף 2. 1.

נירה לאמעי רכלבסקי: בסעיף קטן (א) במקום "למעט סעיף קטן (ב)" יבוא "למעט כמפורט בסעיפים קטנים (ב) ו–(ג)";

נירה לאמעי רכלבסקי: זה כאמור הצו שבזמנו קבע שהאיסור על המסעדות יתחיל רק ביום שלישי האחרון בחמש.

נירה לאמעי רכלבסקי: אז פורמלית אנחנו מצביעים עליו אחרי שהקראתי.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו מאשרים גם את זה.

יפעת שאשא ביטון: מי מצביע בעד?

יפעת שאשא ביטון: חמישה.

יפעת שאשא ביטון: מי נגד?

יפעת שאשא ביטון: אפס.

יפעת שאשא ביטון: אין נמנעים.

יפעת שאשא ביטון: בעד – 5

יפעת שאשא ביטון: נמנעים – אין אושר

יפעת שאשא ביטון: אישרנו את זה ועכשיו בואו נתקדם לדיון, תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתחיל עם רשימת בקשות הדיבור, אני רק אומר שאנחנו לא נאריך את הדיון כי כבר דיברנו בדברים, אבל אנחנו כן נשמע נציגות מגוונת כדי שאנחנו באמת נוכל להתרשם באיזה מציאות אנחנו נמצאים.

יפעת שאשא ביטון: יש גם את ההתייחסות שאני אבקש לסקר שפורסם אתמול בלילה, אותו סקר של 70,000 בדיקות, לתוצאות שלו, למשמעויות שלו, גם לכך יש משמעות מבחינת ההחלטות שאנחנו נקבל כאן.

יפעת שאשא ביטון: נתחיל עם רשימת הדוברים.

יפעת שאשא ביטון: נאוה קסלר, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: מי שדיבר בפעמים הקודמות לא צריך לחזור על הדברים אלא רק אם יש משהו להוסיף.

יואל רזבוזוב: תגבילי גם בזמן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ניתן שלוש דקות לכל אחד, כמו בכנסת.

נאוה קסלר: שלום לכולם ותודה רבה על זכות הדיבור והרשות לייצג את המוזיאונים בישראל.

נאוה קסלר: אני רוצה לפתוח בציטוט מתוך מכתב שכתבו ב-19.7 הסתדרות הרופאים בישראל ואיגוד רופאי בריאות הציבור, הם כתבו את המכתב ליו"ר הוועדה, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, ואני מצטטת: 'הגבלת הפעילות בסופי שבוע פוגעת קשות בציבור הישראלי, עבור רבים זהו הזמן היחיד לפעילות ספורט ופנאי חיונית כדוגמת רחצה בבריכה, ביקור בגן חיות או במוזיאון.

נאוה קסלר: דווקא בתקופה קשה זו פעילות זו חיונית מתמיד'.

נאוה קסלר: סוף ציטוט.

נאוה קסלר: המוזיאונים תורמים ללא ספק לבריאות הנפש, הם פזורים בכל הארץ והם נותנים מענה לקהילות רחבות בכל המקומות, מצפון ועד דרום, והפעילות הזו היא לא מסוכנת בכלל.

נאוה קסלר: למעשה כל הזמן שהמוזיאונים פתוחים, שזה כחודש ומחצה, לא היה מקרה הדבקה אחד במוזיאון.

נאוה קסלר: איגוד המוזיאונים כאיגוד שפועל מול כל העולם אנחנו יודעים טוב מאוד מה קורה בעולם, מי הם הגופים המורשים לפתוח, ואנחנו יודעים שבכל העולם המוזיאונים הם הראשונים שפתחו והם פתוחים תחת ההנחיות ואין מקרי הדבקה, לא רק בארץ, גם בעולם.

נאוה קסלר: אני חושבת שצריך לתת לציבור את האפשרות לנשמה, לנשימה, במיוחד עכשיו בחופשת הקיץ, אנשים נמצאים בחופש ומאוד מאוד זקוקים לזה.

נאוה קסלר: אני אשמח מאוד אם ייתנו את רשות הדיבור לאלון ספן, מנכ"ל מוזיאון הטבע כדי שיתאר איך פועלים עכשיו בתקופת הקורונה, לקבל את הפרטים בדיוק איך הם מתנהלים מבחינה בריאותית.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, זה יהיה במסגרת שלוש הדקות שהוקצו לכם, לבחירתכם.

נאוה קסלר: אולי עוד שתי מילים אני רוצה להגיד על מצב המוזיאונים בישראל כיום, למה זה מאוד מאוד חשוב לפתוח אותם.

נאוה קסלר: הרבה מוזיאונים בישראל, למרות שניתנה האפשרות לפתוח לא הצליחו לפתוח את השערים שלהם מחשש לקריסה.

נאוה קסלר: אנחנו חוששים מאוד שתהיה קריסה של מוזיאונים והם לא יצליחו לעמוד ולא יצליחו לעבור את המשבר הזה.

נאוה קסלר: יש מיעוט מבקרים יחסית ואין תרומות, התורמים הפנו את התרומות שלהם לנושאים אחרים.

נאוה קסלר: סקר של אונסק"ו שנעשה בעולם אומר ש-13% מהמוזיאונים בעולם בוודאות לא ישרדו את משבר הקורונה.

נאוה קסלר: אנחנו צריכים, מתוך הכרה בתרומה הגדולה של המוזיאונים לחברה בישראל לשמור עליהם ולא להוסיף מכות נוספות.

נאוה קסלר: מכת הקורונה לבדה מאוד מאיימת על הקיום שלהם, עובדים רבים נמצאים בחל"ת, מוזיאוני המדע בישראל, בניגוד לכל העולם, לא הורשו להיפתח עדיין ואני מאוד מקווה שזה יתוקן.

נאוה קסלר: מדינת ישראל צריכה לשמור על העובדים האלה וצריכה לשמור על המקומות האלה, זה חלק מהחוסן שלנו, מהחוסן התרבותי והחברתי שלנו.

נאוה קסלר: אז אני מאוד מקווה שהוועדה תהיה קשובה ותעמוד על התנאים הבריאותיים וגם על התנאים הערכיים של המוזיאונים בישראל.

נאוה קסלר: אני אבקש שאלון ספן יציג את הצד הבריאותי.

יפעת שאשא ביטון: תודה, נאוה.

יפעת שאשא ביטון: אלון, ממש בשתי דקות.

אלון ספן: בוקר טוב.

אלון ספן: המוזיאונים פועלים על פי התו הסגול ומתנהלים באחריות ובמשמעת.

אלון ספן: נעשית במוזיאונים בקרה מיוחדת על מספר האנשים הנמצאים בכל רגע נתון במוזיאון בהתאם לגודל שלו ובהתאמה להוראות התו הסגול.

אלון ספן: הזמנת הכרטיסים מתאפשרת אך ורק בהזמנה מראש ברשת ובמשבצות זמן.

אלון ספן: בעת ההזמנה חותם המבקר על הצהרת בריאות וכל פרטיו האישיים נמצאים במוזיאון.

אלון ספן: עקב כך יש באפשרותנו לאתר במהירות וביעילות את כל פרטי הנוכחים בכל עת נתונה במוזיאון וזאת במידה שאנחנו נידרש לכך.

אלון ספן: מעבר לכך, בכניסה למוזיאון נמדד חומם של כל המבקרים, כולל ילדים, ונמנעת כניסתם של מבקרים עם חום למוזיאון.

אלון ספן: יש הקפדה על חבישת מסכות בעת השהות בחללי המוזיאון ועובדי המוזיאון מפקחים בנאמנות על ביצוע הוראה זו במלואה.

אלון ספן: אמצעי חיטוי לידיים מפוזרים, כמו כן יש שילוט מפורט ובולט של התו הסגול וכמו כן, בנוסף, יש צוותי ניקיון מתוגברים.

אלון ספן: אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה המכובדים שמוזיאונים הם מוסדות ציבוריים ללא מטרות רווח וטובת הציבור וטובת העובדים היא זו שעומדת בראש סדר העדיפויות שלנו.

אלון ספן: הזכירה גם נאוה, אבל אני מזכיר גם פעם נוספת, בהזדמנות זו אני רוצה להזכיר את העובדה שבכל אירופה נפתחו מוזיאוני המדע ומוזיאוני ילדים יחד עם כל המוזיאונים.

אלון ספן: קיבלנו אישורים של כל אנשי המקצוע במשרד הבריאות כולל פרופ' גרוטו והמנכ"ל החדש, פרופ' חזי לוי, ולמרות זאת לא התקבל עדיין האישור לפתיחת מוזיאוני המדע למרות שאין פה סיכון בריאותי.

אלון ספן: אז אני מקווה שבאמת, כמו שנאוה אמרה, חברי הוועדה יתחשבו בכל העובדות האלו ויקלו על חיי המוזיאונים אשר סגירתם ביום שבת מאיימת על המשך התפעול שלהם ועל עתידם ועל עתיד העובדים, שרק לפני תקופה קצרה חזרו מחל"ת.

אלון ספן: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, אלון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את הנציגים של חדרי הכושר, גם את ירון סלע וגם את קרן, אבל ממש בקצרה, כי אנחנו כבר מכירים את העמדות והתפיסות, אם יש לכם משהו לחדד.

יפעת שאשא ביטון: נתחיל איתך, ירון, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: ירון לא איתנו, אז קרן, בבקשה.

קרן שתוי: תודה.

קרן שתוי: אני מבינה שיש קצת התלבטות לגבי אופן ההצבעה ואני חייבת להגיד, הענף הזה הפסיד כבר כמויות אדירות של כסף, כל מדיניות ההפחדה שמתרחשת בימים אלה ספציפית על הענף וגם קיום הוועדות האלה, שאנחנו בעדן כמובן, אבל אנשים כבר מדירים את רגליהם.

קרן שתוי: ייקח חודשים ארוכים אם לא שנים לשקם את הענף, גם חברות גדולות שיש להם כסף ובעיקר השובל הארוך של האנשים העצמאיים שפתחו עסק במו ידיהם וכבר מאבדים אותו כל רגע.

קרן שתוי: אנחנו מבקשים על גבול המתחננים תפתחו אותנו היום, בעוד שעה, נתחיל להזרים אוויר בתוך המערכת הזאת.

יפעת שאשא ביטון: גם אם זה יהיה לשעתיים?

קרן שתוי: כן, גם אם זה יהיה לשעתיים, כי אנחנו נגיע לשיח מול משרד הבריאות, בהנחה שנגיע אליו באופן שאנחנו פתוחים.

קרן שתוי: הכנו נייר, העברנו אותו כבר, נייר שנותן תו יותר קפדני.

קרן שתוי: אנחנו מוכנים על דעת עצמנו כבר לעבוד על פי התו הזה, להקטין את היחסים כדי לנסות ולהרגיע קצת את משרד הבריאות ואת החרדות.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר להקטין, זה פוגע בקטנים.

קרן שתוי: זה לא פוגע בקטנים, חבר'ה.

קרן שתוי: זה לא פוגע בקטנים באמת.

קרן שתוי: אני מצטערת שאני נתפסת כ – אני לא טייקון, אני מייצגת את כולם - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, לא, לא, אבל אנחנו צריכים לקחת בחשבון את כולם.

יפעת שאשא ביטון: בסדר, אנחנו שומעים, אני אומר אחר כך את כל מכלול השיקולים ואם תרצו אחר כך תתייחסו.

קרן שתוי: אני אומרת, חברים, הסגירה של הענף היא סגירה נטולת הסברים.

סטלה ויינשטיין: יפעת, אני קטנה ואני מוכנה לעבוד לפי המתווה הזה.

סטלה ויינשטיין: אני מייצגת את הקטנים, אני קטנה ואני מוכנה לעבוד לפי המתווה הזה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: קיבלנו תשובה.

יפעת שאשא ביטון: כן, אנשים מדברים מהכאב שלהם.

קרן שתוי: אנחנו חייבים אוויר, אין לנו אוויר.

קרן שתוי: אני יודעת, אנחנו נחכה לפיצוי ואנחנו מקווים מאוד שגם נקבל פיצוי ואם יש מי שלא רוצה לפתוח, הרי לא יהיה פיצוי ענפי, יהיה פיצוי לפי ירידה בהכנסה ולכן מי שאומר שהוא לא יכול לפתוח יקבל פיצוי.

קרן שתוי: אתמול היו בהפגנה אנשים שכבר הודיעו לי שהם סוגרים את הסטודיו, אין להם אוויר יותר.

קרן שתוי: דברו עם לקוחות, לקוחות מתחננים.

קרן שתוי: זה לא רק אנחנו, אנשים בני 70, 75, 80, שאם משאירים אותם בבית הם ימותו מדיכאון, הם לא ימותו רק מחוסר פעילות גופנית.

קרן שתוי: די, זה עוול גדול מה שעושים לתעשייה שלי וזה כואב לי בלב, זה ממש כואב בלב וזה פשוט לא בסדר.

קרן שתוי: זהו, אני מבקשת היום לפתוח, היום.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, קרן.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר שזה כואב גם לנו, לא בכדי אנחנו משקיעים כל כך הרבה שעות ומאמצים.

יפעת שאשא ביטון: רציתי לשמור את זה לסוף ההתייחסויות, אבל אני רוצה להגיד לכם שביומיים האחרונים אני באופן אינטנסיבי ביותר, לא שזה לא היה לפני כן, אבל הפעם זה גם נכנס לשעות לא שעות בניסיון כן להגיע לאיזה שהוא מתווה לגבי חדרי הכושר.

יוליה מלינובסקי: וסטודיו.

יפעת שאשא ביטון: אני שמה את הכול ביחד.

יואל רזבוזוב: ענף הכושר.

יפעת שאשא ביטון: ענף הכושר, פעילויות הספורט, you name it.

יפעת שאשא ביטון: אני לא סתם שאלתי אם זה לשעתיים כי גם אנחנו צריכים להתחשב בסופו של דבר באנשים האלה, הפינג פונג הזה של פותחים אותם, סוגרים אותם, הוא לא עושה להם טוב.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם אישית, אני לא יכולה לקחת ענף שלם כבן ערובה שאני אפתח אותו כי זה אולי מה שנכון לעשות ואחרי שעתיים יסגרו אותו ולא תהיה שום דרך להפוך את זה ואנחנו משגעים את האנשים.

יפעת שאשא ביטון: אז חשוב לי שגם הדבר הזה יהיה כאן על השולחן.

יפעת שאשא ביטון: אני עוד לא יודעת מה תהיה ההחלטה, אני הבטחתי שאנחנו בסוף, אחרי שנשמע את הכול, נצא החוצה ונתלבט.

יפעת שאשא ביטון: אבל חשוב שהדברים ייאמרו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם נכנסים לשבת, זה לא שיהיה אפשר לכנס ועדה כלשהי וזה לא משנה כרגע איזה ועדה, ולכן אנחנו צריכים להיות מאוד מאוד זהירים ולגלות אחריות גם כשלא נוח.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי שהדברים האלה ייאמרו וכן חשוב לי להשאיר פתח לפתיחה של חדרי הכושר עם מתווה מוסכם כדי שאתם באמת תוכלו לפתוח ולהישאר באופן יציב ולא במטוטלת כזו של פעם כן ופעם לא.

קרן שתוי: ברור.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה על בסיס המכניזם שהיה בשבוע שעבר, אנחנו למודי ניסיון ולכן אנחנו צריכים באמת לעשות את זה בשיקול דעת, אמנם בנחישות, אבל גם ברגישות הנדרשת ובאחריות הנדרשת.

קרן שתוי: מצד שני את הים פתחו ואת המסעדות השאירו פתוחות.

קרן שתוי: ואני אומרת לך, אני חושבת שהממשלה פה תצטרך לתת - - -

יפעת שאשא ביטון: קרן, יש לנו הרבה שעות שיחה, זה לא סוד, יש לי איתך, יש לי עם סטלה, יש לי עם עוד אנשים שאני גם לא תמיד זוכרת את השמות של כולם, גם מהענף שלכם וגם מענפים אחרים, אנחנו מכירים את הכול.

יפעת שאשא ביטון: תחזרו למסעדות, אז אני אגיד שוב, המסעדות היו פתוחות, אנחנו בעצם השארנו אותן פתוחות.

יפעת שאשא ביטון: הים, זה היה בסופי שבוע והגענו להסכמה עם הממשלה.

קרן שתוי: את יודעת - - -

יפעת שאשא ביטון: שנייה, קרן.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מנסה לשכנע אותך, אני רק רוצה שמי שמסתכל - - -

קרן שתוי: אני אומרת, תדעי כמה כבר פתחו.

יפעת שאשא ביטון: לא, קרן, את לא מפריעה לי.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי פשוט שהאנשים גם יבינו מה עומד מאחורי הדברים, מה הדברים שמתרחשים מאחורי הקלעים.

יפעת שאשא ביטון: אז המסעדות היו פתוחות ואנחנו פשוט השארנו אותן פתוחות.

יפעת שאשא ביטון: השארנו רצף פעילות.

יפעת שאשא ביטון: הים והבריכות, דובר על סופי שבוע, הגענו להסכמה עם הממשלה, אז היה ברור שאנחנו פותחים אותם ולא יסגרו אותם וגם היו מספיק ימים כדי להיערך.

יפעת שאשא ביטון: נכון שבתחושה שלכם אתם האחרונים כביכול שמשלמים מחיר, אבל אני יכולה לתת לך עוד הרבה מאוד ענפים שבכלל לא נמצאים על סדר היום, לא של הצו ולא של שולחן הוועדה, כי אין בכלל שיח לגביהם.

יפעת שאשא ביטון: כל נושא ענף התעופה והתיירות, אנשים שבאמת קורסים והלב שלנו איתם לא פחות.

יפעת שאשא ביטון: מה שאני רוצה בסופו של דבר זה שכל החלטה שתקבל כאן הוועדה תהיה לטובת

יפעת שאשא ביטון: כם באופן אמיתי, לא כי עכשיו אנחנו היינו גיבורים גדולים ואמרנו שפותחים ובעוד שעתיים תיסגרו, אלא כי אני רוצה שכשאתם תיפתחו תהיה לכם יציבות, ואם אני אצליח להגיע לזה היום אז כולנו נרוויח, ואם לא נצליח להגיע לזה היום אז אנחנו נחשוב איך אנחנו עושים את זה נכון.

יפעת שאשא ביטון: אבל בואו נחכה לסוף הדיון ולא נחרוץ דינים עכשיו.

קרן שתוי: אבל רק לענות לך.

קרן שתוי: אני שומעת שהולמס פלייס יכולים להרוויח מזה.

קרן שתוי: אני פתוחה, ברוב המועדונים שלי יש בריכות, חבר'ה, אני פה בשביל הענף ואני מייצגת אנשים בתוך קבוצת ווטסאפ של 300 - - -

יפעת שאשא ביטון: כולנו פה בשביל הענף.

קרן שתוי: ואני אומרת לכם, הם רוצים להיפתח.

קרן שתוי: וגם אם הם יחכו שעתיים כדי ל – ואני חושבת שהממשלה תצטרך להסביר למיליון וחצי ישראלים, כולל אדון בני גנץ וגם ראש הממשלה וגם שר הבריאות, איך בפעם הרביעית הם עוקרים את הענף שעליו הם יושבים.

קרן שתוי: זה בלתי אפשרי ובעיניי הם צריכים לתת את הדין על זה.

קרן שתוי: תודה רבה, קרן.

מרב מיכאלי: גברתי יושבת הראש, יש פה משהו מאוד מרכזי.

מרב מיכאלי: את יודעת, חקיקה זה תמיד דבר פטרוני, תמיד אנחנו מקבלות ומקבלים החלטות.

מרב מיכאלי: תמיד נעשָה מאמץ מצדי כמה שיותר להכליל את הציבור בהחלטות, אבל אנחנו בסוף מקבלות ומקבלים החלטות בשביל הציבור, יש כן חשיבות לעובדה שבא הענף ואומר, עדיף לנו, אנחנו מעדיפים את הפתוח סגור, פתוח סגור, על פני סגור רצוף.

מרב מיכאלי: יש לזה חשיבות מאוד גדולה.

מרב מיכאלי: כל שעה שבה גם אנשים יכולים לעבוד וגם ציבור, שזה חלק ממה שמייצר אצלו בריאות ורווחה יכולים להשתמש בחדרי הכושר, זה דבר שצריך לקחת פה בחשבון, למרות שהיינו רוצות בעולם מושלם להתנהל באמת בצורה יותר סבירה, יותר מתוקנת, לקבל החלטה שתחזיק מעמד.

מרב מיכאלי: המציאות היא, הנסיבות הן, שאנחנו מתמודדות מול ממשלה שמה לעשות, לא מדברת איתנו באותה שפה.

מרב מיכאלי: החובה שלנו זה לעשות את המקסימום לפי האינטרס שאנחנו מאמינות ומאמינים בו ואנחנו מאמינים שיש מקום לעשות מתווה נכון לחדרי הכושר, ובטח ובטח אם באים חדרי הכושר ואומרים: אנחנו מעדיפים את המטוטלת הזאת מאשר להישאר סגורים.

קריאה: אני אנסה להסביר במילה, המטוטלת זה עניין תדמיתי.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר, באמת.

יפעת שאשא ביטון: אם זה יתנהל לא מסודר לא נוכל להגיע לשום מקום ואין לנו כוונה לשבת פה שעות כי חבל, אנחנו רוצים להגיע להכרעה ולהכרעה נכונה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, יואל.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: באמת שאנחנו כאן בוועדה, כמו שאמרתי לפני כן גם, אנחנו דנים באחריות, אנחנו שומעים את כל הצדדים, אנחנו בטלפונים עד השעות הקטנות של הלילה, כולנו, גם חברי הוועדה, כולל האנשים שנפגעו, גם בעלי עסקים וגם האנשים שרוצים את הכושר, פשוט רוצים לחזור להתאמן.

יואל רזבוזוב: אנחנו באמת מנסים להיות קשובים ולעזור לכולם.

יואל רזבוזוב: המצב שאנחנו מגיעים אליו, אנחנו גם, זה לא סוד, אנחנו בהתלבטות, אנחנו בהתלבטויות כי יש כאן את הפן הבריאותי ויש את הפן הכלכלי וגם האחריות, אבל בסופו של דבר אני לא מצליח לקבל כאן נתונים מהממשלה שישכנעו אותי, את חבריי, אני לא רוצה לדבר בשם כולם, לסגור ענף שלם, לתת לו לקרוס.

יואל רזבוזוב: בגלל שאנחנו לא מקבלים את הנתונים, ואני כן שומע כאן את נציגי הענף, שזה גם המחול והיוגה והפילטיס, שהם מוכנים אפילו לפינג פונג, למרות שאני לא אוהב את הפינג פונג, זה לא נכון מבחינה עסקית וכלכלית, אבל אם הם מעדיפים את זה ורוצים את זה אז בסוף, אם אנחנו נפתח אותם והממשלה תחליט לסגור אותם, שהממשלה תיתן להם תשובות, שתהיה שקיפות, כי בסופו של דבר אנחנו פועלים בחושך.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא מקבלים נתונים ואנחנו צריכים לקבל על סמך - - -

יפעת שאשא ביטון: תיכף.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים, חבר הכנסת רזבוזוב, להגיע לעניין של הנתונים.

יפעת שאשא ביטון: אני לא סתם אמרתי בואו נאפשר להם לדבר ואחר כך אני אתן לכל חברי הכנסת להתייחס כי יש פה גם את הסוגיה של האטרקציות.

יפעת שאשא ביטון: סליחה שהפסקתי אותך, אבל אני בטוחה שגם אחר כך אתה תרצה להגיד, יש את הסוגיה של האטרקציות, יש את הנתונים שאני רוצה לבקש ממשרד הבריאות, יש את העניין של החלוקה המשפטית שביקשנו של הענפים השונים, של הנגזרות השונות בתוך הענף.

יפעת שאשא ביטון: יש את ההתייחסות לסקר שפורסם אתמול שיכול להיות שהוא שם אותנו במקום אחר, ויש גם עוד נתון מאוד מאוד מאוד חשוב, ואולי הייתי צריכה להתחיל איתו, יש לנו פרויקטור חדש לכל נושא הקורונה, וזאת הזדמנות לברך אותו גם בשם הוועדה, פרופ' רוני גמזו.

יואל רזבוזוב: בהצלחה.

יפעת שאשא ביטון: וגם זה שיקול, של אולי רגע לעצור את הכול ולאפשר לו יחד עם הממשלה לבנות תוכנית חדשה ככל שהם יחליטו.

יפעת שאשא ביטון: גם זה שיקול.

מרב מיכאלי: סבבה, אז בינתיים אנחנו צריכים לאפשר להם לעבוד עד שהם יביאו תוכניות חדשות.

יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני אומרת שבואו נשים את כל הדברים על השולחן ואחרי שיהיו לנו כל הנתונים אז גם חברי הכנסת יוכלו להתייחס ואז נוכל גם לקבל החלטה.

יפעת שאשא ביטון: בסדר?

יפעת שאשא ביטון: אבל בואו נשמע את זה נקי.

יוליה מלינובסקי: לא, אני רוצה - - -

יפעת שאשא ביטון: אתם רוצים לדבר עכשיו ואחר כך הם ואחר כך לקבל החלטה?

מרב מיכאלי: על איזה סקר את מדברת, יפעת?

יפעת שאשא ביטון: הסקר הסרולוגי.

ג'אבר עסאקלה: משפט אחד.

ג'אבר עסאקלה: העניין של סגירת החנויות בסוף השבוע הזה, אנחנו, החברה הערבית כולה, 90% ממנה, הולכת לחג בשבוע הבא ביום שישי.

ג'אבר עסאקלה: למעשה סגירת החנויות בשישי-שבת זה אומר שההתקהלות בחנויות תקרה באמצע השבוע, לדעתי צריך לאפשר לחברה - - -

יפעת שאשא ביטון: אז בואו נשמע אותם ואחר כך אנחנו נתייחס.

יפעת שאשא ביטון: ראיתם שהתחלתי הפוך, אמרתי בואו נשמע את האנשים כדי שנוכל אחר כך להתייחס.

ג'אבר עסאקלה: את הזכרת את רשימת הנושאים, אני רוצה להוסיף את הנושא של החנויות.

יפעת שאשא ביטון: אני מבטיחה לכם שכולכם תתייחסו אחרי שנשמע את כולם ותתייחסו לכל הסוגיות שיעלו כאן, בסדר?

ג'אבר עסאקלה: מאה אחוז.

יפעת שאשא ביטון: אומרים לי שירון סלע חזר לזום ואחר כך ד"ר אופיר מילר, יו"ר התאחדות האטרקציות התיירותיות.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

ירון סלע: בוקר טוב, חברת הכנסת, יושבת ראש הוועדה.

ירון סלע: אני מצטער שמקודם לא הייתי זמין.

יפעת שאשא ביטון: הכול בסדר.

ירון סלע: ראשית היטבת מאוד, כרגיל, מכל השיחות, להביע את מצבנו, של המטוטלת, של הנזקים הכלכליים, אבל אני חושב שאין היום ברירה, אין לך ברירה אלא להצביע ולעזור לנו לפתוח את התעשייה הזאת.

ירון סלע: יש חשיבות רבה לנו לראות שיש גוף שלוקח אותנו ברצינות, מבין את הבעייתיות שבה פעלה הכנסת ומקבל החלטה לפתוח אותנו.

ירון סלע: אני לוקח בחשבון שהמטוטלת תמשיך וביום ראשון נתכנס על פי חוק הקורונה הגדולה או מה שלא יהיה וימצאו דרך נוספת להכשיל את הענף.

ירון סלע: צר לי להודיע לחבר הכנסת יואל, שהוא טוען שאולי יהרסו אותנו, כבר הרגתם אותנו.

ירון סלע: מסע הדמוניזציה שמנהל וניהל משרד הבריאות נגדנו זה פשוט ביזיון.

ירון סלע: פעם אחרונה אחרי שאתם, ועדה נכבדת, פתחתם אותנו לקח להם בדיוק שלוש שעות לעלות למסכי הטלוויזיה ולדבר כרופאים, לא כשרים, לא כראשי לשכות, כרופאים ולהגיד: אל תלכו למועדוני כושר.

ירון סלע: איזה מין ביזיון, אחרי שוועדה כמותכם בדקה וראתה והחליטה לפתוח אותנו, הם ניצלו את כוחם לנסות לפגוע בנו מבחינה כלכלית.

ירון סלע: אם אנחנו רוצים לשמור על הדמוקרטיה ולאור הנתונים שמשרד הבריאות הציג בפניכם, אלא אם כן יש לו נתונים אחרים, שיתכבד ויציג, אני תמיד דוגל באמרה שאומרת שאם יש רצון יש דרך, ואם רוצים לפתוח אותנו ולמצוא איתנו ביחד תו סגול חדש, שיגידו שעה, יום, בכל רגע נתון אנחנו נעזוב את הכול ונגיע.

ירון סלע: אבל בצורה הנוכחית אני לא חושב שהשאירו בידיכם ברירה אלא לפתוח אותנו.

ירון סלע: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, ירון.

יפעת שאשא ביטון: ד"ר אופיר מילר, בבקשה, האטרקציות התיירותיות.

אופיר מילר: שלום רב לכולם, אני מודה לכם על זכות הדיבור.

אופיר מילר: קודם כל אני חושב שעצם העובדה שהאטרקציות בכלל עומדות על הפרק לסגירה של סופי שבוע זה בגדר טעות.

אופיר מילר: צריך לבדוק, אולי זו טעות סופר שהשתלבה בצו.

אופיר מילר: אני מזכיר, על מה אנחנו מדברים פה?

אופיר מילר: מדברים על מצפה התת ימי באילת, על ריף הדולפינים באילת, על אתר החרמון, מיני ישראל, חמת גדר, מרכז קנדה.

אופיר מילר: האטרקציות שנמצאות בפריפריה ותורמות כל כך הרבה לאנשים.

אופיר מילר: מה הם יעשו?

אופיר מילר: יישארו בבתי המלון?

אופיר מילר: מה הם יעשו שם?

יוליה מלינובסקי: בדיוק.

אופיר מילר: בלי שהאטרקציות יהיו פתוחות – ותיכף נדבר על התו הסגול וכל מה שעשינו בתקופה הזו.

אופיר מילר: מדובר פה בעצם באבסורד שלם.

אופיר מילר: שימו לב, אנחנו מה-15 במרץ, ברגע שניתן הצו הקודם, סגרנו, כל האטרקציות נסגרו באופן גורף.

אופיר מילר: בסוף מאי, בעבודה באמת מסודרת עם משרד הבריאות ועם פרופ' גרוטו גיבשנו מתווה של תו סגול ייעודי בתחום האטרקציות וחזרנו לפעילות.

אופיר מילר: שתבינו, חלק מהאטרקציות בעקבות אותו תו סגול החליטו בכלל לא לחזור לפעילות כי זה לא משתלם להם.

אופיר מילר: יש פה העמסה של כוח אדם, יש פה צמצום בכמות המבקרים שיכולים להיכנס לכל תא שטח, אם זה שבעה מטר מרחק בין אדם לאדם, וחלק מהאטרקציות בכלל החליטו לא לפתוח.

אופיר מילר: יותר מזה, יש אטרקציות גדולות מאוד, כמו הלונה פארק בתל אביב, כמו כל פארקי המים, אם זה שפיים והממדיון וימית 2000 שבכלל על פי החוק נותרו מחוץ לתמונה, הם עדיין סגורים ואנחנו מחכים לאיזה שהיא החלטה בנושא הזה.

אופיר מילר: אבל אותן אטרקציות שבהתאם לשיחה, באמת מאוד מאוד חשובה עם משרד הבריאות, החליטו לפתוח אותן, פתחנו ואפשרנו לתושבי ישראל להתרענן קצת ולצאת לפעילות.

אופיר מילר: מה קרה עכשיו?

אופיר מילר: החליטה הממשלה בהחלטה באמת בלי שום הצדק, בלי שום אינדיקציה בריאותית גם, תיכף תדברו על אינדיקציות, לתת את מכת המוות הסופית ולסגור אותנו בסופי שבוע.

אופיר מילר: אני מזכיר לכם, חברים, היום החופשי של אזרחי ישראל זה סוף השבוע, זה שישי ושבת.

אופיר מילר: סופי השבוע מהווים בין 30% ל-40% מההכנסה של האטרקציות.

אופיר מילר: כאשר כל הפעילות המאורגנת, הטיולים המאורגנים, ועדי העובדים, נגמרו בעצם כי אין היום את ההכנסה הזו, כי אין יותר תיירות מאורגנת, נשאר לנו ליהנות מסופי השבוע ובשעה שסוגרים גם את זה זו מכת מוות לענף.

יפעת שאשא ביטון: תודה, אופיר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו הבנו את הרעיון, אתה אומר אותו כל פעם במילים אחרות.

יפעת שאשא ביטון: יש משהו שאתה רוצה להוסיף על הדברים האלה?

יפעת שאשא ביטון: העניין של סוף השבוע, אתה צודק.

יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך יותר מזה, אנחנו נמצאים בקיץ, שלא לדבר על כמות המובטלים שנמצאים עכשיו או אנשים שבחל"ת שיש להם את החופש גם במהלך השבוע, אז הם ממילא מגיעים, זה לא שזה באמת מצמצם באופן משמעותי, ואנחנו גם מסכימים, אנחנו תמימי דעים פה, כל חברי הוועדה, לגבי הצורך דווקא בפיזור גיאוגרפי של האוכלוסייה ולא לאלץ את כולם להיות במקומות מאוד מצומצמים שרק הם מותרים.

אופיר מילר: אני רוצה להתייחס ממש בשתי מילים.

אופיר מילר: אחת, זה נכון שאנחנו בקיץ, אבל אין קייטנות, אני מזכיר, 40% מההכנסה של האטרקציות נפגעה מזה שאין תיירות מאורגנת.

אופיר מילר: זה ברמה אחת.

אופיר מילר: ואני רוצה להתייחס לעוד נקודה שהעליתם בוועדה הקודמת וחייבת התייחסות, הנושא של האכיפה הלא מובנת של משטרת ישראל בנושא מתקני שעשועים.

אופיר מילר: אני מזכיר לכם את מה שקורה באילת, אין אטרקציות פתוחות באילת, באה משטרת ישראל והחליטה שמאחר שהצו דיבר - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מטפלים בזה.

אופיר מילר: - - על מתקן שעשועים ופריט הרישוי של האטרקציות, חלק מהאטרקציות, זה מתקן שעשועים החליטו לסגור את כולם.

אופיר מילר: אז מצד אחד אומרים שאנחנו יכולים לפעול, ביד השנייה אומרים לא, בגלל שיש איזה שהוא חוק רישוי עסקים - - -

יפעת שאשא ביטון: אופיר, תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אופיר, הנושא של אילת מטופל.

יפעת שאשא ביטון: עוד לפני שפתחתי את הדיון גם הייתה לי פה שיחה עם הנציגות, גם של משרד הבריאות וגם של משרד המשפטים, הנושא של אילת - - -

אופיר מילר: זה לא רק אילת.

יפעת שאשא ביטון: בסדר, הנושא מטופל, הסיפור של מתקני שעשועים אל מול אטרקציות בגלל ההגדרות של הרישוי.

יפעת שאשא ביטון: ביקשתי שהיבטים טכניים לא יפגעו באנשים ובפרנסה שלהם.

אופיר מילר: מצוין.

יפעת שאשא ביטון: זה אני שמה בצד.

יפעת שאשא ביטון: לגבי הנושא של האטרקציות, אני חוסכת לכם, אנחנו בוועדה תמימי דעים לגבי זה שצריך להסיר את המגבלה הזו מסוף שבוע, אבל היה גם חשוב שתשמיעו את קולכם כדי שההיגיון שבדבר לא יבוא רק מאיתנו, אלא יבוא גם מהאנשים שחיים את זה בשטח ואנחנו לגמרי שם.

אופיר מילר: אני רק רוצה לסיים ולתת הצעת ייעול, שאם הוועדה תוכל להמליץ גם, במסגרת החלטותיה, ודאות.

אופיר מילר: אנחנו אנשי עסקים, כולם, גם המסעדנים, גם חדרי הכושר, ודאות זה מרכיב מאוד מאוד חשוב בפעילות שלנו מול העובדים שלנו, מול הבנקים שלנו ומול כל דבר אחר.

אופיר מילר: אם יוחלט בהמשך על איזה שהוא סגר עם הפרויקטור החדש, או כל דבר, אני מקווה שלא, אבל אם יוחלט הוודאות חייבת להיות ברמת לוחות הזמנים וברמת הוודאות הכלכלית.

אופיר מילר: שלא יבואו ויגידו שניכנס למתווה פיצוי, שיגידו: יש סגר 14 יום, אתם תהיו זכאים ל-14 יום הכנסות כמו שהיה בעבר.

אופיר מילר: זה יתרום גם לקיום ההחלטות בצורה שקולה על ידי הציבור ולא תמצאו אותנו בהפגנות.

אופיר מילר: תודה.

יוליה מלינובסקי: מסכימים איתך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: הדבר החשוב הזה גם אפילו נרשם ואנחנו נתייחס אליו בסיכום.

יפעת שאשא ביטון: כרמל שאמה, ראש עיריית רמת גן, למרות ההצהרה שלנו, אתה עדיין רוצה לומר משהו?

יוליה מלינובסקי: הוא בטח רוצה להתייחס ל - - -

יפעת שאשא ביטון: כרמל בקשר לגן החיות, אבל מבחינתנו אנחנו מסירים את כל ההגבלה של סוף השבוע.

יפעת שאשא ביטון: הוא לא איתנו, אוקיי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בעצם מדברים על מוזיאונים, על גני חיות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אחר כך נגיד את הכול.

יוליה מלינובסקי: ואטרקציות, מה שחשוב לסוף השבוע.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' איתן פרידמן, בבקשה.

איתן פרידמן: קודם כל תודה לך, ד"ר יפעת שאשא ביטון, על זה שאת נותנת לי קול ואני מדבר כאן גם בתור שחיין, אבל גם ובעיקר בתור אזרח מודאג.

איתן פרידמן: אני מדען, אני רופא, אני רוצה להסתכל על הנתונים.

איתן פרידמן: אם אין למשרד הבריאות את הנתונים הנה אני נותן להם מחקר שבוצע בנורבגיה ספציפית על חדרי הכושר.

איתן פרידמן: מדובר במחקר שכלל למעלה מ-3,700 נורבגים, המחקר בוצע באמצע הסגר בנורבגיה, בסוף חודש מאי השנה, וניסה לענות על השאלה מה שיעור האנשים שנדבקים בחדרי הכושר.

איתן פרידמן: חילקו אותם לשתי קבוצות, כאלה שהתאמנו רק פעם אחת בשבוע וכאלה שהתאמנו שש פעמים בשבוע.

איתן פרידמן: בדקו גם את המתאמנים וגם את אנשי הצוות.

איתן פרידמן: אני מדבר על למעלה מ-3,000 מתאמנים, אחד מבין 3,000 המתאמנים נדבק והוא לא נדבק בחדר הכושר, אפס מבין האנשים שטיפלו במתאמנים, אותם אנשי צוות, אפס מהם נדבקו.

איתן פרידמן: אלה נתונים, אלה נתונים אמיתיים שפורסמו בעיתון מדעי, עדיין לא עבר preview, אבל בהחלט נתונים.

איתן פרידמן: אני רוצה לראות את הנתונים מישראל.

איתן פרידמן: כשמקבלים החלטה שיש לה אימפקט, אני לא מדבר על הכלכלה, לא מדבר על בעלי המועדונים, אימפקט מבחינת אנשים, אימפקט מבחינת בריאות מנטלית, בריאות גופנית, לשמור את החיים שלנו תחת מסווה נורמלי, לשמור על הנורמליות של החיים בשגרת הקורונה, יש לזה חשיבות.

איתן פרידמן: אי אפשר להגיד משפט בעלמא, שהדרישה לקבל נתוני אמת היא ילדותית, היא לא ילדותית, היא גישה רציונלית, היא גישה הוגנת, היא גישה פיירית והיא גישה שמתכללת ומסתכלת לציבור בגובה העיניים.

איתן פרידמן: עוד דבר שחשוב לי להגיד, יש הנחיות של איגוד הספורט ההולנדי.

איתן פרידמן: כבר מסוף חודש מאי ותחילת חודש יוני השנה שמדברים על מתווים ותווים סגולים, אני לא יודע איזה צבע, אולי צבע כתום בהולנד, על מתווים המאפשרים לתפעל את חדרי הכושר.

איתן פרידמן: באנגליה, רק להזכיר לכם, ב-25 בחודש הזה, זאת אומרת בעוד יומיים ייפתחו כל חדרי הכושר, גם אלה בחוץ וגם אלה בפנים.

איתן פרידמן: ועוד דבר אחרון שיש לי להגיד, פורסם מחקר גדול מאוד בלנסט, שוב, עיתון מדעי משובח, שבדק מה הם הגורמים המנבאים תחלואה קלה, תחלואה קשה או מוות ב-50 המדינות שבהן היה מספר החולים הגבוה ביותר, כולל מדינת ישראל.

איתן פרידמן: אחד הגורמים העיקריים לתחלואה קלה, לתחלואה קשה ולמוות הייתה השמנה.

איתן פרידמן: אם לא ייתנו לנו לעסוק בספורט לדבר הזה יהיה אימפקט מבחינת תחלואה קשה.

איתן פרידמן: תנו לנו להשתמש בחדרי הכושר, תנו לנו לעבוד תחת תווים סגולים, וכמו שאפשר לשלוט על מספר אנשים במסעדות ובמרחבים הסגורים אין ספק שניתן לשלוט ולפתוח את חדרי הכושר לכל מי שמעוניין.

איתן פרידמן: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, פרופ' פרידמן.

יואל רזבוזוב: יושבת הראש, אם החוק הנורבגי טוב לנו אז מחקר נורבגי בטוח טוב לנו.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יוליה מלינובסקי: יפה, יפה.

ג'אבר עסאקלה: אבל אנחנו מסכימים שהחוק הנורבגי לא מתאים לנו.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שפרופ' פרידמן מתייחס גם לסטודיו, נכון?

איתן פרידמן: בהחלט, בהחלט, לא רק חדרי כושר.

קרן שתוי: אני רק רוצה לספר לוועדה - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, רגע, קרן, לא צריך, חבל לקלקל.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' חגי לוין, בבקשה.

חגי לוין: תודה לך, יושבת ראש הוועדה.

חגי לוין: אני יודע שאתם מקשיבים קשב רב לעמדה שלנו ואני רוצה בכל זאת טיפה לאזן אחרת את הדברים.

חגי לוין: תראו, אנחנו במצב חירום אמיתי, אני רוצה שכולנו נפנים את הדבר הזה, הדברים שהיו נכונים לפני חודש הם לא נכונים היום.

חגי לוין: אנחנו נמצאים במצב שבו אם ניקח את הסקר הסרולוגי ונחכה לראות פרסום מדעי של כל הנתונים בו, פורסם אתמול בתקשורת, אבל מה שאנחנו אומרים כל הזמן, סדר הגודל הוא שכל יום יש בישראל לפחות 10,000 נדבקים חדשים שאנחנו לא יודעים עליהם, שהם מסתובבים.

חגי לוין: צריך איזה שהוא היגיון, גם סבלנות, גם אומץ וגם אחריות, איך אנחנו מנהלים את המצב הזה.

חגי לוין: אם העסקים מעדיפים פינג פונג, אני לא יודע, אני לא חושב שהציבור רוצה פינג פונג.

חגי לוין: הציבור רוצה להבין, ואת מבקשת היגיון ונתונים, בהחלט אנחנו מצטרפים לדרישה הזאת, אבל בינתיים אפשר להגיד שהסיכון באוויר הפתוח הוא הרבה יותר נמוך, צריך לעודד פעילות באוויר הפתוח.

חגי לוין: במקומות סגורים יש סיכון, במיוחד אם נמצאים ללא מסכות.

יפעת שאשא ביטון: מתי?

יפעת שאשא ביטון: בחום של יולי-אוגוסט?

חגי לוין: לכן מקומות שהם במקומות סגורים ללא מסכות, שם יש סיכון.

חגי לוין: מה שאנחנו מקבלים, הנתונים שהתקבלו ממשרד הבריאות, אפשר גם להבין את הקשיים האמיתיים שלהם ומצד שני לדרוש מהם לעשות טוב יותר, הם קצה הקרחון.

חגי לוין: יש הדבקות, ואני אומר באחריות, יש גם הדבקות בחדרי הכושר.

חגי לוין: אני יודע, רוצים תשובות מוחלטת.

חגי לוין: אני אומר שיותר חשוב שנחתור לקונצנזוס ונגיע לאיזה שהן הסכמות שייתכן שבשלב הזה הן הסכמות יותר מחמירות במובן שנמצא את המתווים המדויקים, אבל כרגע מקומות שיש בהם סיכון להדבקה, כרגע צריך לצמצם בהם את הפעילות.

חגי לוין: הדבר הזה הוא נכון, זה גם משדר מסר נכון לציבור, גם הציבור צריך להבין, כרגע זה לא הזמן לפעילויות מסוימות, בצד האמירה שלנו כל הזמן שצריך לספור את בני האדם, לספור את האנשים, להבין שפעילות גופנית היא חיונית לבריאות וגם הפעילות הכלכלית היא חיונית לבריאות של כולנו, אבל אני רוצה לחדד שאנחנו נמצאים בכל זאת בנקודה שאנחנו צריכים עכשיו להוריד עוד את קצב ההדבקה אחרת, בטעות גמורה לדעתנו, עלולים פה להחמיר צעדים ולהגיע לסגר מלא.

חגי לוין: אותו מאמר שהזכיר פרופ' פרידמן גם לא מצא קשר בין סגר מלא לבין תמותה מקורונה ב-50 מדינות, לכן הדבר הזה אסור ואין צורך להגיע אליו, אבל כדי שנעשה את זה אנחנו כן צריכים לנקוט בצעדים יותר מחמירים ממה שנקטנו עד היום.

חגי לוין: מה שעומד נר לרגלינו, אנחנו מציעים את ארבעת החי"תים, חיים, חברה, חוסן, חוכמה, אלה הדברים שאפשר ללכת לפיהם.

חגי לוין: אם תרצי, היושבת ראש, אני אוכל להתייחס נקודתית לדילמות, אנחנו לא רואים היגיון בסוף השבוע.

חגי לוין: הדבר הזה לא השתנה.

חגי לוין: לא רואים היגיון וזה גם פינג פונג, אתה לא יכול ביום שבת לא ללכת לים או למוזיאון וביום ראשון אתה כן יכול ללכת למוזיאון?

חגי לוין: אני הלכתי למוזיאון עם הילדים שלי, עם מסכות.

חגי לוין: אם מונעים התקהלות, אם עוטים מסכות, לא רואה סיכון בפעילות הזאת לדוגמה.

חגי לוין: יש פעילויות.

חגי לוין: ונקודה אחרונה, השאלה מה עושים בפעילות, זה גם חשוב.

חגי לוין: אם אנחנו כולנו, הישראלים, לא נגלה אחריות ונחשוב שאם אנחנו הולכים למסעדה זה אומר שאפשר לעשות חגיגה כל החבר'ה ולהיות ביחד, לא, אי אפשר עכשיו לעשות את זה, הסיכון הוא גדול מדי.

חגי לוין: אז זה לא רק השאלה מה הפעילות, זה גם דורש אחריות מכולנו להבין שגם אם משהו מותר זה לא אומר שצריך לנקוט בפעילות שהיא מסכנת בהדבקה, כי אם לא נצמצם עכשיו את ההדבקות אנחנו ניאלץ להחמיר מאוד את הצעדים בפתאומיות.

חגי לוין: ואני רק אגיד, תשעה באב מתקרב, כדאי גם לחשוב מה בדיוק עושים ביום הזה, לתכנן מראש.

חגי לוין: תודה, אני זמין אם תרצו עוד את התייחסותי.

יפעת שאשא ביטון: את תשעה באב תשאיר עם המורכבות שלו.

יפעת שאשא ביטון: הוא גם ככה מורכב בשגרה, אתה רוצה להכניס אותו גם לקורונה.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' חגי לוין, קודם כל תודה על הדברים, אני רק רוצה לשאול, הנושא של הסקר, אתה אמרת שיש בינינו עוד 10,000 איש לפחות כל יום שאולי נדבקים בקורונה, לפי הסקר ולפי באמת ניתוח ראשוני שלו, אנחנו אחר כך נבקש את ההתייחסות של משרד הבריאות, ברור לנו שיש בין 200,000 ל-300,000 מאומתים לצורך העניין שהם מסתובבים בינינו והם א-סימפטומטיים כי אנחנו, עובדה, לא מגלים אותם, כי הם לא מגיעים למערכת.

יפעת שאשא ביטון: הנתון הזה, הרי בסוף הכול עניין של השקפה, אבל יכול להיות שהנתון הזה דווקא מעיד על כך שבסוף אחוז החולים הקשים הוא מאוד מאוד מאוד נמוך ואחוז המתים הוא מאוד מאוד נמוך ואחוז המונשמים הוא עוד יותר נמוך ממה שאנחנו חשבנו.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יכול להיות שזה נותן גם איזה שהיא פרופורציה אחרת לגבי המשמעות של הקורונה לפחות בגל הזה, האם זה מצדיק צעדים מאוד קיצוניים שיפגעו במאות אלפי אנשים מבחינת הפרנסה שלהם, מבחינת היכולת שלהם לשמור על הבריאות הפיזית שלא קשורה לקורונה?

יפעת שאשא ביטון: יש לי פה מכתבים מארגונים של נכי צה"ל, הרי אין לנכי צה"ל חדרי כושר משל עצמם, הם מגיעים לחדרי הכושר הקהילתיים והם לא עוברים את תהליך השיקום שלהם.

יפעת שאשא ביטון: יש ילדים עם צרכים מיוחדים, יש הרבה מאוד אנשים שמגיעים לחדר הכושר לא בשביל להגדיל את מסת השרירים או לעסוק בפיתוח הגוף, אלא יש גם הרבה מאוד אנשים, כולל מבוגרים, זה לא ייאמן כמה פניות של אנשים מבוגרים שקיבלתי שמגיעים לחדרי הכושר כי הם צריכים לשמור על הבריאות, הם צריכים את ההליכה והכול.

יפעת שאשא ביטון: איפה אנחנו פה בתוך הפרופורציה הזו?

יוליה מלינובסקי: גברתי, למשל, מניסיון אישי, אנשים עם סכרת, אחת הדרכים להתמודד עם הסכרת זה פעילות פיזית כי זה מוריד את רמת הסוכר בדם.

יוליה מלינובסקי: הם לא יכולים לחיות בלי זה, הם פשוט ממש פיזית מתמוטטים.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, איפה אנחנו בפרופורציה כשאין לנו שום עדות?

יפעת שאשא ביטון: קודם כל אנחנו יודעים שהזעה לא מדבקת, זה כבר ברור לכל מי ש - - -

יוליה מלינובסקי: לא, חברת הכנסת מארק אמרה שכן.

יפעת שאשא ביטון: בסדר.

יפעת שאשא ביטון: ואנחנו יכולים למצוא את הדרך שבה, אתה יודע, פחות תהיה חשיפה, או נמזער את הפגיעה בחדרי כושר.

יפעת שאשא ביטון: אני גם אגיד לכם, אני אשבור רגע קצת את מה שיושב כאן על השולחן.

יפעת שאשא ביטון: נוצר פה איזה שיח שכולם יורקים וכולם מתיזים מהפה.

יפעת שאשא ביטון: אני אספר לכם משהו מהמשפחה, אצלנו, כשהייתי שואלת את אחי למה על משהו, אז הוא היה אומר לי: למה יש בספארי והוא יורק.

יפעת שאשא ביטון: התחושה שלי שכולנו הפכנו ללמות וכולם יורקים כל הזמן.

יפעת שאשא ביטון: אולי צריך להשתחרר מזה או למצוא דרך שאנחנו באמת נרווח את השורות ונאפשר לאנשים כן לקיים את הפעילות הזו ואולי אפילו בתו סגול יותר מחמיר ממה שיש היום, אבל לבוא ולסגור - - -

מרב מיכאלי: אבל זה מה שאנחנו אומרים כל הזמן.

יפעת שאשא ביטון: עזוב, זה לא רק ה-100,000 אנשים שאוכלים מהענף הזה, זה כמה מאות אלפים שחיים בענף הזה, שמתעמלים בו, שזו הבריאות שלהם, שזה שיקום מניתוחים, שזה שיקום מאירועי לב, הרבה מאוד דברים.

יפעת שאשא ביטון: איפה אנחנו שמים את זה על כף המאזניים?

חגי לוין: טוב, אז קודם כל מילת המפתח היא דיפרנציאליות.

חגי לוין: אנחנו צריכים להסתכל, אם יש לנו אזורים ואם יש לנו מערכת ניטור טובה, וכדאי שתהיה לנו, ואם אנחנו מסתכלים ורואים אזורים אדומים ואזורים שאינם אדומים, אז אפשר לנהוג באיזה שהיא דיפרנציאליות, באזורים אדומים להגביל יותר את הפעילות, כולל חדרי הכושר לדוגמה - - -

יפעת שאשא ביטון: מצוין.

יוליה מלינובסקי: זה מצוין.

חגי לוין: ובאזורים שאינם אדומים לאפשר יותר.

חגי לוין: זה גם חלק מהעניין.

חגי לוין: פה צריך שיתוף פעולה של כולם, לכן חשוב לי, אמירות כאלה כמו להגיד אפס סיכון, זאת אמירה לא נכונה.

חגי לוין: לא את אמרת, אבל אני אומר, צריך להבין אותה, יש סיכון מסוים.

חגי לוין: ככל האפשר, ואני יודע, לפחות שעוד שבועיים נהיה במצב טוב יותר - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל גם בסוּפרים יש סיכון.

חגי לוין: אם אפשר, ולהערכתי אפשר, חלק מהפעילות להעביר החוצה, בואו נהיה יצירתיים, בואו נפתח פעילויות תרבות וספורט יותר בחוץ, נשקיע, שהמדינה תשקיע בזה משאבים.

חגי לוין: בואו גם נפצה את מי שנפגע ואז גם לממשלה יהיה יותר אינטרס יותר חזק לאפשר פעילות, אם היא צריכה לפצות, וגם לאנשים יהיה יותר אמון, כי הם יגידו אוקיי, מגבילים אותנו, אבל אנחנו מבינים, כי אין ברירה, עובדה שגם מפצים אותנו.

חגי לוין: אז יש פה כלים שלובים.

חגי לוין: הסיכון, אני שוב אומר, הסיכון הוא קיים, זה לא אומר שנגיע לאפס סיכון, כן צריך להגן על אוכלוסיות בסיכון ואז אולי להגיד, כן, יש חדר כושר פתוח בשעות מסוימות רק לאנשים בסיכון, שרק הם יגיעו, שתהיה להם את האפשרות דווקא שהם יוכלו להגיע ולהמשיך בפעילות, אותם חולים במחלות כרוניות וכן הלאה.

חגי לוין: אני אומר, האיזון פה הוא מאוד מורכב, אבל חשוב לי גם להגיד את האמירה, עכשיו דווקא, הנגדית, שאומרת קחו בחשבון שאם לא נשכיל להוריד את קצב ההדבקות בישראל נידרש לצעדים יותר קיצוניים.

חגי לוין: אנחנו חושבים שאת הקייטנות צריך בכל מחיר להמשיך את הפעילות שלהם, גם אם זה במחיר של ויתור על - - - (הזום התנתק).

יוליה מלינובסקי: אבל יש לי שאלה לפרופ' לוין.

יוליה מלינובסקי: המתווה שעכשיו הונח על שולחננו, שגיבשו פה בענף של חדרי הכושר וסטודיו, אתה יכול בבקשה לתת חוות דעת עליה או לנתח אותה?

חגי לוין: לא ראיתי.

חגי לוין: ראיתי של לשכת התיירות, של לשכת המסחר, שעלה לאתר כחומר רקע, משהו אחר, על פעילות הפנאי בסופי השבוע.

חגי לוין: לא ראיתי את המסמך.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת, ברשותך, להעביר לך את זה עכשיו.

יוליה מלינובסקי: אתה לא סמכות, אבל אתה איש מקצוע ועל זה אין מחלוקת, כי זה בדיוק מה שאנחנו מבקשים.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע, לסגור זה הכי קל, זה לא דורש ממך שום חשיבה, מה שאתה מציע זה יצירתיות, זה מה שאנחנו מבקשים.

יוליה מלינובסקי: למשל הדוגמה שנתת עם השכונות ועם הערים.

יוליה מלינובסקי: גם לאזרחים יש אחריות, כל אחד יעשה לעצמו חשבון אם הוא הולך או לא הולך, אם הוא לוקח סיכון או לא לוקח סיכון, ואם הוא נמצא בתוך שכונה שיודעים שיש שם הדבקה המונית אז הוא לא יילך.

יוליה מלינובסקי: זה בדיוק המצב, אבל אנחנו צריכים ליצור את הדו שיח הזה.

יוליה מלינובסקי: אני, ברשותך, אבקש ממך, לקרוא, שלחו לך את המתווה של חדרי הכושר, שהם בעצמם גיבשו.

יוליה מלינובסקי: עד עכשיו, גברתי יושבת הראש, מה שמדהים, אנחנו כבר שבוע בדיון הזה, הם סגרו בלי שום מתווה ובלי שום הסבר, אנחנו כבר שבוע במצב הזה והממשלה עדיין לא מדברת עם ענף שלם.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שעכשיו, בעזרת הוועדה ופרופ' חגי לוין, במשרד הבריאות ובממשלה יתחילו להתעניין ולהתדיין בנושאים האלה.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שזו תהיה בעצם התרומה הכי גדולה שלנו לכל העניין.

יפעת שאשא ביטון: הלוואי.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מיכאלי, רצית לשאול משהו.

מרב מיכאלי: קודם כל רציתי להגיד שאילו היה מתווה של פיצוי, אילו הייתה עבודה מסודרת שאומרת שכל מי שהממשלה סוגרת היא מפצה אותו ככה, גם זה היה משפיע מן הסתם על הדיון.

מרב מיכאלי: אבל משום שהממשלה סוגרת ובהתחלה היא דיברה על פיצוי רוחבי, בלי להתייחס לזה שיש ענפים שזה השפיע עליהם באופן קטסטרופלי ממש ויש ענפים שהרבה פחות ולוקח המון זמן והיא עדיין לא הביאה מתווי פיצוי רלוונטיים לכל הענפים, אז זה דבר שצריך לזכור אותו כי יש פה מציאות ואין לי שום ודאות שהממשלה בסופו של דבר כן תציע פיצוי על כל הנזקים שנגרמו.

מרב מיכאלי: דבר שני, צריך לקחת בחשבון שיש פה מרקם חיים.

מרב מיכאלי: למשל התקשרו אליי ביום שלישי, מתוך תקווה גדולה שיתקיים דיון אתמול, שצר לי על כך שהוא לא התקיים, התקשרו אליי מאופקים לדבר איתי על כך שהפעילות התרבותית המרכזית בעיר הזאת היא חדר הכושר הגדול מאוד, אגב, מאוד מאוד גדול ומרווח שפתחה העירייה, משום היעדר אטרקציות ופעילויות אחרות.

מרב מיכאלי: התושבות והתושבים, זה ממש טעם החיים מבחינתם, ממש בדמעות דיברו איתי על איך זה הדבר המרכזי ושהם מוכנים, שוב, לכל מתווה, לכל סוג של הגבלות שהם יציעו, אנחנו נציע, רק תנו להם לחזור ולקיים את הפעילות הזאת שבאופן מדהים, שעל זה צריך לדבר ביום אחר, עד כמה עיירה תלויה בחדר כושר שהעירייה מספקת לה, אבל אלה דברים שיש להם השפעה בעומק של החיים.

מרב מיכאלי: הנזקים שאנחנו נראה מהדברים האלה, אם זה השמנה, אם זה פגיעה במצב רוח, ממש במצב רוח, הציבור היום חי עם לחצים אדירים מכל הצדדים והכיוונים וחרדות רבות ביותר.

מרב מיכאלי: אנחנו חייבות וחייבים לספק להם את המפלטים האלה.

מרב מיכאלי: אי אפשר פשוט להגיד אין וגמרנו, תתמודדו, תדפקו את הראש בקיר, פשוט אי אפשר.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה, חברת הכנסת מיכאלי.

יפעת שאשא ביטון: יושב ראש איל"ן, חבר הכנסת לשעבר אהוד רצאבי, בבקשה.

אהוד רצאבי: שלום.

אהוד רצאבי: בוקר טוב, תודה רבה על ההזדמנות לדבר.

אהוד רצאבי: אני ביקשתי את האפשרות להופיע בפני הוועדה כיושב ראש עמותת איל"ן.

אהוד רצאבי: לעמותת איל"ן שמטפלת כ-70 שנה באנשים עם מוגבלויות עוד מתקופת הפוליו, יש שני מרכזי ספורט, אחד ברמת גן ואחד בחיפה וכאשר אנחנו מדברים על מכוני כושר אז יש כאלה שאולי, גם אלה שקיבלו את ההחלטות, שרואים אנשים שעובדים על ה-six-pack שלהם ועל בגדי לייקרה צבעוניים, אנחנו מדברים על כושר שמדבר על שיקום של אנשים, על התחזוקה של הטונוס השרירי של האנשים האלה שגם כך חייבים להילחם יום יום על הבריאות הפיזית שלהם ובוודאי גם על הבריאות הנפשית שלהם.

אהוד רצאבי: מצב שבו יסגרו לנו את מכוני הכושר השיקומיים שלנו יכול לגרום להם להידרדרות במצב הפיזי שלהם עד כדי מצב שהם ירותקו לבית.

אהוד רצאבי: גם אחרי פעולה של כושר הם חוזרים הביתה והם די מרותקים לבית ולכן הבקשה שלנו הייתה, לפני כשבוע ימים, להחריג את מכוני הכושר של איל"ן, יש לנו שניים כאלה, כפי שכבר אמרתי, ויש לכך חשיבות רבה ביותר.

אהוד רצאבי: אני מאוד מאוד מקווה שמי שצריך לעשות את זה יעשה ואם לא, שהוועדה תוכל לקחת את זה על עצמה ככל שניתן פרלמנטרית לעשות את זה, כי הדבר הוא ממש ממש בנפשנו.

אהוד רצאבי: ואם מותר לי להגיד רק דבר נוסף.

אהוד רצאבי: לצערי הרב יש התעלמות מוחלטת מאנשים עם מוגבלויות.

אהוד רצאבי: אני רואה את זה גם במקרה הנוכחי של חדרי הכושר וגם במקרה הקודם שבו ישבה ועדה וקטלגה מהם סוגי האנשים שיהיו זכאים למכונות הנשמה ומעניין היה לראות שאנשים עם מוגבלויות קוטלגו כסוג ג', דבר שבכלל לא יעלה על הדעת.

אהוד רצאבי: יש התעלמות מוחלטת מהצרכים המיוחדים האלה.

אהוד רצאבי: לצערי הרב לא זכינו לקבל תשובה ואיזה שהיא התייחסות.

אהוד רצאבי: אני כולי תקווה שמישהו פה יתעורר ויזיז את העניינים לטובת האנשים שלנו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, אהוד.

אהוד רצאבי: אני מאוד מאוד אודה לך אם תוכלו בוועדה להעלות את זה בתור דרישה ולאפשר לאנשים שלנו להגיע ולתחזק את הגוף שלהם ואת הנשמה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אתה חוסך ממני את המסמך שבאמת רציתי להציג, את הפנייה המאוד נרגשת שלכם לגבי אותם אנשים שצריכים את חדר הכושר בשביל שיקום, כמוהם יש עוד רבים בכל רחבי הארץ ואנחנו בהחלט צריכים לקחת בחשבון גם את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לעבור למשרד הבריאות ולקבל את ההתייחסות שלכם, בעיקר לגבי הנושא של חדרי הכושר.

יפעת שאשא ביטון: ביקשנו פילוח של הענפים, אבל אנחנו רואים שגם ברמת המקרו, כשמדובר על חדרי הכושר עצמם, יש פה עוד הרבה מאוד יתרונות מעבר להיבט של כן חדר כושר, לא חדר כושר, דווקא בהיבטים הבריאותיים, אל מול היעדר נתונים.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שאתם לא אוהבים את זה, אבל גם אתם כל הזמן מזרימים לשטח נתונים כי על בסיס זה אנחנו רואים את מספר החולים, מספר המונשמים, מספר החולים קשה.

יפעת שאשא ביטון: תעשו לנו רגע קצת סדר ותגידו לנו איך אנחנו יכולים לייצר מציאות שתהיה מקובלת על משרד הבריאות בפתיחת חדרי הכושר עם מתווה סגל שהוא נכון גם בריאותית.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

אמיליה אניס: שלום לכולם.

אמיליה אניס: לצערי אנחנו לא נורבגיה, מכל ההיבטים.

אמיליה אניס: קודם כל כמו שכולכם יודעים היה לנו מעל 2,000 מקרים חדשים אתמול.

אמיליה אניס: גם לגבי חדרי כושר, אני הבאתי לכם נתונים והבאתי לכם דוגמאות של חקירות שעשינו בחדרי כושר, שעשינו בספא, וכן הייתה אצלנו הדבקה.

אמיליה אניס: אין מה לעשות, אלה הן העובדות.

אמיליה אניס: אז גם אם אין לנו את המספרים המדויקים אנחנו יודעים שהתופעה קיימת.

אמיליה אניס: אני רוצה להתייחס לפעילות גופנית.

אמיליה אניס: אני חושבת שזה מאוד חשוב, אני גם סיפרתי למנכ"לית של הולמס פלייס שאני שנים התאמנתי בחדרי כושר, שנים, אני לא יכולה בלי זה, היום אני מתאמנת בחוץ וחברת הכנסת שאשא, שעושה סיורים, מוזמנת להצטרף אליי לאימונים שאני עושה בחוץ בירושלים, אני עושה אותם מוקדם בבוקר או מאוחר בערב.

אמיליה אניס: את מוזמנת.

אמיליה אניס: אפשר לעשות המון המון דברים גם בחום הישראלי בשעות המתאימות.

אמיליה אניס: אני רוצה להגיד שאפשר גם להתאמן בבית, צריך רק את המודעות.

אמיליה אניס: יש לי בן שהוא ספורטאי מצטיין, אתם מוזמנים לעשות סיור ולראות מה אפשר לעשות בבית, המון המון דברים.

אמיליה אניס: זה לא נכון לומר שסוגרים את חדרי הכושר - - -

יואל רזבוזוב: לא לכולם יש את המשמעת, אמיליה.

יואל רזבוזוב: אני מכיר את התחום הזה.

ג'אבר עסאקלה: לא לכולם גם יש בתים.

אמיליה אניס: אתם יכולים לראות כמה דברים אפשר לעשות בחוץ וכמה דברים אפשר לעשות בבית ועדיין לשמור על הבריאות ועל הכושר.

אמיליה אניס: עכשיו, אני רוצה גם להתייחס - - -

יפעת שאשא ביטון: ד"ר אמיליה, באמת - - -

אמיליה אניס: אני לא התפרצתי.

אמיליה אניס: את שומעת את המבטא שלי, את יודעת, יש לי תרבות דיבור, אז אנא תני לי עוד משפט ואני אענה על כל השאלות שלך.

יפעת שאשא ביטון: מאה אחוז.

אמיליה אניס: אני שמעתי את ההצעה של עמיתי פרופ' לוין לגבי אזורים אדומים וערים כאלה וערים אחרות עם תחלואה גבוהה יותר ותחלואה נמוכה יותר והיצירתיות, אני רוצה לומר חד משמעית שהתחלואה היא תחלואה מפושטת.

אמיליה אניס: יכול להיות שברמת התיאוריה מאוד קל לבוא ולומר תפעילו במקומות מסוימים ואל תפעילו במקומות אחרים, אבל בפועל פשוט אי אפשר ליישם את זה.

אמיליה אניס: אנחנו בסדר גודל של 200 יישובים עם תחלואה וזה משתנה, וזה דינמי, אז איך אפשר ליישם את זה בפועל?

אמיליה אניס: לחשוב על זה זה בסדר, אבל בסופו של דבר אנחנו גם אחראים להוציא הנחיות שאפשר ליישם אותן.

אמיליה אניס: אז בבקשה, קחו את זה בחשבון.

יואל רזבוזוב: אבל הנתונים שאת אומרת שהבאת לנו, עוד פעם, הם לא שכנעו אותנו, לא היה שם איזה נתון משכנע שאני אומר שאני בא ואני הורס פה חיים ל-200,000 משפחות ולאנשים שרוצים להתאמן.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר - - -

אמיליה אניס: אתה מדבר על משהו אחר.

אמיליה אניס: אתה מדבר על זה שבעצם יש פה תעשייה שלמה שכרגע אתה סוגר אותה, זה משהו אחר, זה עניין של - - -

יואל רזבוזוב: כן, אבל צריך נתונים בשביל לסגור אותם.

אמיליה אניס: אבל אני מדברת על העניין הבריאותי של המתאמנים בחדרי כושר, של המאמנים, זה פן אחר.

קריאה: אמיליה, מה עמדתך לגבי בתי מלון?

יואל רזבוזוב: רגע, אמיליה, אני מבין, אבל עוד פעם, תביאו לנו נתונים שישכנעו אותנו להגיד שאנחנו סוגרים תעשייה של 200,000, אנחנו סוגרים אותה.

אמיליה אניס: מה ישכנע אותך?

אמיליה אניס: תראה, אתה שמעת שבנורבגיה היה מקרה אחד - - -

יואל רזבוזוב: נכון, וגם לא בחדר כושר.

אמיליה אניס: אבל אצלנו זה לא המצב.

יואל רזבוזוב: כמה?

יפעת שאשא ביטון: רגע, אני רוצה להוסיף על השאלה הזו, כי זו השאלה הקודמת ואז את תוכלי לענות על הכול.

יפעת שאשא ביטון: אני רציתי לשאול קודם לגבי ההיקף, בסוף אם אנחנו לוקחים את ההיקף של ההדבקה, שאתם יודעים עליה בוודאות, בחדרי הכושר, או של אנשים שהיו בחדרי הכושר ונמצאו מאומתים, אל מול, אגב, ענפים אחרים שאנחנו לא רוצים לסגור אותם, גם אי אפשר, כי הם ענפים חיוניים, עד כמה באמת אנחנו יכולים להקריב קורבן את כל הענף הגדול הזה ביחס לנתונים שאתם יודעים עליהם?

יפעת שאשא ביטון: אם יוליה רוצה להוסיף שאלה, בבקשה, ואז ד"ר אניס תשיב על הכול.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לשים את תשומת ליבנו לנקודה מאוד חשובה, משרד הבריאות מסתכל ממבט של איך סוגרים ומה סוגרים כדי לעצור את המגפה.

יוליה מלינובסקי: אם אתם במשרד הבריאות, וזה פשוט צריך לעשות סוויץ' בראש, תתחילו לחשוב במושגים של איך אנחנו ממשיכים לחיות עם הגבלות הקורונה, זה יעשה שינוי דרמטי בסדר המחשבה וגם בדרך קבלת ההחלטות.

יוליה מלינובסקי: ברור שיש הדבקה, אבל עדיין למשל אנחנו יודעים באוטובוסים, אנשים נוסעים, זה חיוני וממשיכים לנסוע.

יוליה מלינובסקי: בבתי מלון, לקחו בחשבון את הפן הכלכלי.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת יש כלים.

יוליה מלינובסקי: גם פה אני מאוד מאוד מבקשת, וגם בהחלטות הבאות שיהיו כנראה, וסביר להניח שבחורף יהיה הרבה יותר קשה, ככה אני מתארת לעצמי, אני לא רופאה, אבל מה שנקרא בהיגיון הבריא, אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו ממשיכים בשגרת החיים היחסית בעידן הקורונה ודי שומרים על ענפים שלמים.

יוליה מלינובסקי: אני אגיד לך משהו, במתווה כזה או אחר הם לא ירוויחו, אבל העסק יהיה חי.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת הם יהיו מה שנקרא על אש נמוכה וככה הם יוכלו לשרוד, כי לסגור עסק ולפתוח עסק זה הוצאות מאוד כבדות, אלא אם כן את לא מרוויחה, אבל את מחזיקה את זה כזה חצי חי.

יוליה מלינובסקי: זו צריכה להיות דרך המחשבה שלנו, כי לשים את הגרזן על הצוואר ולסגור זה הכי פשוט, זה כאילו הכי קל.

יפעת שאשא ביטון: מה השאלה, יוליה?

יוליה מלינובסקי: השאלה שאני מבקשת ממשרד הבריאות - - -

אמיליה אניס: זאת בקשה.

יוליה מלינובסקי: זאת בקשה שאלה.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת ממשרד הבריאות לשנות את דרך החשיבה שלכם ובמקום לקבל החלטות קריטיות על סגירות ענפים לחשוב על דרך הפעלת הענפים במגבלות הקורונה.

יוליה מלינובסקי: גם ציבורית לאנשים הרבה יותר קל לאכול את זה ולחיות עם זה.

יוליה מלינובסקי: הסגירה של ענף שלם צריכה להיות מוצא אחרון, זה לא יכול הצעד הראשון שנוקטים כי אי אפשר כל פעם לצעוק זאב זאב, בסוף, את יודעת, למדנו את אותם סיפורים, זה לא יעבוד.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, חברת הכנסת מלינובסקי, רק שאלתי מה השאלה כדי להבין את השאלה.

יוליה מלינובסקי: זו בקשה שאלה, זו גם בקשה וגם שאלה.

יוליה מלינובסקי: זה איך את מסתכלת על הדברים, הכוס חצי ריקה או חצי מלאה.

אמיליה אניס: אנחנו באמת באמת מודעים לכל ההיבטים, אבל יחד עם זאת כאשר אנחנו באים לקבל החלטות אנחנו צריכים לאזן ולראות היכן קיים סיכוי הדבקה.

אמיליה אניס: אין מה לעשות - - -

קריאה: באוטובוסים קיים סיכון?

אמיליה אניס: כן, אנחנו לא אמרנו - - -

יפעת שאשא ביטון: זה מחזיר אותך לשאלה שלי, האם באמת ההיקפים שאנחנו יודעים על הדבקה במקומות האלה אל מול התועלת הבריאותית האחרת שלהם והתועלת הכלכלית של הפרנסה של האנשים של ענף שלם שנפגע, האם זה באמת מאוזן?

אמיליה אניס: תראי, לגבי הפרנסה, את יודעת, זו הממשלה שלוקחת בחשבון אחר כך את כל האיזונים והפיצויים.

אמיליה אניס: תרשי לי להתייחס לפן הבריאותי.

יפעת שאשא ביטון: אני אחדד את השאלה שלי, אני מתנצלת אם לא הובנתי.

אמיליה אניס: את אומרת מה מידת הסיכון, את בעצם שואלת אותי - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, אני שואלת האם הסיכון והתועלת הבריאותית שנקבל מהסגירה היא באמת כל כך דרמטית אל מול הפגיעה הכלכלית האנושה שאנחנו נותנים לענף הזה.

מרב מיכאלי: אבל, גברתי יושבת הראש, ברשותך, אני לא יודעת אם זה נכון להעמיד את משרד הבריאות בשאלה הזאת, היא מייצגת - - -

יפעת שאשא ביטון: אני מדברת על העיקרון.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת מה?

יפעת שאשא ביטון: אני אשאל את זה הפוך.

יפעת שאשא ביטון: כמה תועלת בריאותית אני מקבלת, כמה אני מצמצמת באמת את היקף התחלואה אם אני סוגרת את כל ענף חדרי הכושר?

מיקי לוי: 35 נדבקים.

יפעת שאשא ביטון: זו השאלה שלי, את מבינה?

נינא כהן קרן: אני אוסיף על אמיליה.

מיקי לוי: 35 נדבקים.

אמיליה אניס: אני חולקת עליך.

נינא כהן קרן: אני אוסיף על אמיליה, התמונה של הנתונים היא חלקית.

נינא כהן קרן: נתונים זה חשוב ואנחנו גם היינו שמחים שהיינו יכולים לאתר לגבי כל - - -

קרן שתוי: אבל עשיתם 20,000 חקירות.

יפעת שאשא ביטון: לא, קרן, סליחה, אני לא מוכנה שיהיו התפרצויות.

יפעת שאשא ביטון: באמת, אני מאוד מכבדת אתכם, אבל אנחנו חייבים גם לשמור על תרבות הדיבור ולאפשר להם לדבר.

יפעת שאשא ביטון: שמענו אתכם, לא נתתי לאף אחד להפריע.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

נינא כהן קרן: להסתכל רק על הנתונים שאנחנו יודעים להגיד בוודאות זה פשוט לחפש מתחת לפנס כדי למצוא את התשובה שאנחנו רוצים, לכן אנחנו מנסים כל הזמן להגיד שהנתונים הם חלקיים, וגם יש ענפים או יש הקשרים שקל יותר לאתר בהם שרשראות הדבקה, למשל במוסדות החינוך, שכולם מכירים אחד את השני ואפשר לאתר מי נדבק ממי.

קריאה: ועדיין הם פתוחים.

נינא כהן קרן: וגם אירועים שמתקיימים.

קריאה: בבתי כנסת אפשר.

נינא כהן קרן: נכון, יש מכלול של שיקולים, אבל במקומות ציבוריים שיש תחלופה גבוהה של אנשים ואנשים נכנסים ויוצאים זה קשה לאתר את שרשראות ההדבקה.

יפעת שאשא ביטון: את מסכימה איתי, נינא, שאפשר לייצר מציאות?

יפעת שאשא ביטון: למה אני אומרת שבו דברו?

יפעת שאשא ביטון: כי בסוף אפשר לייצר מתווה שנניח בכל שעה נתונה נכנסים אנשים מסוימים וזה לא שבן אדם נכנס ובן אדם יוצא, ואז את יודעת איזה קבוצת אנשים הייתה שם.

יפעת שאשא ביטון: יש רישום של אנשים בכניסה, לפחות איפה שאני ביקרתי.

קרן שתוי: בכל חדרי הכושר.

יפעת שאשא ביטון: אם אני לא יכולה לנהל את זה אז אתם פשוט תצאו החוצה, מאוד פשוט.

יפעת שאשא ביטון: יש רישום של כל האנשים שנכנסים, אגב אפילו אני, שלא באתי להתאמן, ובסך הכול נכנסתי והסברתי גם שאני רק נכנסת לראות, למרות שזה לא היה פייר מצדי, אמרו לי שחייבים להירשם.

יפעת שאשא ביטון: את רושמת את כל הפרטים שלך בכניסה בצורה מסודרת.

יפעת שאשא ביטון: אין מצב שאת לא תדעי מי היה שם.

קריאה: מודדים לך חום, יש הצהרת בריאות.

יפעת שאשא ביטון: אז מה אני בסך הכול מנסה לומר?

יפעת שאשא ביטון: שאנחנו יכולים לייצר מצב שבו אנחנו מסדירים את פעילות הענף בצורה כזו שלא תפגע בבריאות של האנשים מבחינת הקורונה ולא סוגרים אותם.

נינא כהן קרן: אני גם רוצה להזכיר שהענף היה פתוח, לא מעט זמן גם יחסית לענפים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, תודה ש - - -

נינא כהן קרן: - - - עם נתונים אחרים, כרגע הנתון נעשה מול - - -

יואל רזבוזוב: רגע, אני רוצה - - -

ג'אבר עסאקלה: - - - שאין שם הדבקות.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, הם ישאלו את השאלה, אני בינתיים רוצה להוציא את השקף.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על העזרה.

אמיליה אניס: אני רוצה להגיד שגם מדינות אחרות כאשר הן במצב אפידמיולוגי כפי שאנחנו היום הן סוגרות את חדרי הכושר.

אמיליה אניס: אז זה נחמד לבוא ולהגיד שבאוסטריה פתחו, אבל אוסטריה היום היא לא באותו מצב כמונו.

קרן שתוי: אבל מה עוד סגרו?

קרן שתוי: מה עוד סגרו?

יפעת שאשא ביטון: סליחה, קרן.

יפעת שאשא ביטון: את חייבת לשלוט בעצמך.

קרן שתוי: אומרים טענות לא נכונות.

יואל רזבוזוב: אמיליה, אני מבין את המצב שלך, מה שקורה, אני אומר שישנם תחומים שמצב התחלואה שם הרבה יותר גבוה, מצב הנדבקים, כמו לא יודע, המלונות, בתי כנסת, ישיבות, אנחנו ראינו את הטבלה, שם החלטתם לא לסגור או להטיל מגבלות מסוימות.

יואל רזבוזוב: כאן מציעים לכם להטיל מגבלות ואחוז הנדבקים, גם על פי הנתונים שלכם, הוא מאוד מאוד נמוך, מאוד מינורי, ביחס למשבר שאנחנו גורמים בענף ועדיין אני רוצה להבין למה החלטתם שם – או שאלה היו לחצים פוליטיים, שפתחו למרות הסיכון הבריאותי, או למה אתם מקבלים את ההחלטה הזו?

יואל רזבוזוב: אני רוצה לשמוע.

יפעת שאשא ביטון: אתם רוצים לשמוע נתונים?

יואל רזבוזוב: רגע, אני רוצה לשמוע תשובה.

אמיליה אניס: אני אשת מקצוע ולכן אני אשיב לך בפן המקצועי.

אמיליה אניס: נכון, כמו שאמרה יושבת הראש, לא נדבקים מהזעה בחדרי כושר, אבל נדבקים בדרכים אחרות.

אמיליה אניס: זה שאתה מתאמן בצורה מאומצת ואתה נושף ואתה מפזר את הנגיף וזה שכשאתה עושה את הפעילות יש מערבולת מסביב וזה יותר מפזר, ואוורור והמשטחים, זאת אומרת יש פה הרבה דרכים אחרות, שאנחנו יודעים עליהן מכל העולם - - -

יואל רזבוזוב: כן, אבל בכל מקום אפשר להגיד את זה.

יואל רזבוזוב: גם במלונות אנשים סביב, לא יודע, סביב חדר אוכל, בריכה, כל מקום שהם מסתובבים, הם מתנשפים, הילדים רצים.

יואל רזבוזוב: בכל מקום אפשר לתת את הדוגמאות האלה, בכל מקום, ואנחנו עדיין השארנו חלק מהמקומות – זה הבלבול בציבור, חלק מהמקומות שעם תחלואה מאוד מאוד נמוכה סגורים וחלק מהמקומות עם תחלואה יותר גבוהה פתוחים.

יואל רזבוזוב: זו בדיוק השאלה.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא רוצים שיסגרו מקומות אחרים.

יואל רזבוזוב: כן, אנחנו רוצים לפתוח.

יואל רזבוזוב: ברור.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים ללמוד לחיות עם זה.

אמיליה אניס: מה שאני מנסה לומר זה שזה לא נכון להסתכל על הנתונים שאנחנו הצלחנו להשיג בחקירות האפידמיולוגיות כי אנחנו יודעים, גם מהנתונים מהעולם, שהיו התפרצויות שקשורות בחדרי כושר.

אמיליה אניס: זה מה שאנחנו רוצים למנוע.

אמיליה אניס: כאן יש לך חלופה.

אמיליה אניס: זה לא נכון, אני לא מקבלת את זה שאומרים שאין חלופה לחדרי כושר.

אמיליה אניס: יש חלופה וכמו שאמרתי לך, זה עניין של מודעות ואפשר להתאמן ואפשר - - -

יואל רזבוזוב: אמיליה, אני מכיר את התחום הזה, תאמיני לי, את יודעת שאני מכיר את התחום.

יואל רזבוזוב: קודם כל זה עניין של משמעת, חדר הכושר הוא לא רק - - -

קרן שתוי: ד"ר אמיליה, אני מצטערת ש - - -

יואל רזבוזוב: אבל יש כאן - - -

מיקי לוי: נתונים, גברתי.

יואל רזבוזוב: זה ענף שלם שאנחנו כורתים, הוא לא יוכל להשתקם.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שזה דווקא ענף שלא יוכל להשתקם ואותן המשפחות, כולם היו בחל"ת, מעבר למצב הבריאותי, אני לא אומר, כל העניין של הדיכאון וכל העסקים שקורסים, אנחנו צריכים להבין שהענף הזה אחרי זה לא יוכל להשתקם.

ג'אבר עסאקלה: אותו משרד בריאות, אגב, החליט משיקולים כלכליים גם לפתוח את בתי המלון.

יפעת שאשא ביטון: לא, הם לא מחליטים משיקולים כלכליים, הם יכולים לתת לנו רק מידע בריאותי.

ג'אבר עסאקלה: לא, אנחנו שאלנו את סגן שר הבריאות למה המלונות כן ולמה מקומות אחרים לא, הוא אמר שזה היה שיקולים אחרים, שיקולים כלכליים.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שזה לא מתאים שמשרד ממשלתי יגיד שאני מסתכל על העניין הזה, אתם הממשלה, אתם צריכים לקחת את כל ה - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, היא לא ממשלה, היא מייצגת את המשרד ברמה המקצועית.

ג'אבר עסאקלה: אבל קבינט הקורונה צריך להסתכל על כל התמונה, הוא לא יכול להסתכל רק על הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: קבינט הקורונה זה שרים.

ג'אבר עסאקלה: דבר שני, אני חושב שפרופ' לוין דיבר על הסגירה בסופי השבוע, אני חושב שההחלטה הזו היא גורפת מדי, אני חושב שבחברה היהודית 70% סגורים בשבתות בלי שום בעיה, אנחנו מדברים על החברה הערבית, סגירה בסופי שבוע בחברה הערבית זו מכה כלכלית, במיוחד לקראת החג.

ג'אבר עסאקלה: אני מבקש לשקול שוב, אנחנו כוועדה כן להחריג את היישובים הערביים מסגירה בסוף השבוע הקרוב כי החג מחכה לנו בסוף השבוע.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני רוצה שנדבר מספרים.

יפעת שאשא ביטון: מתי נפתחו חדרי הכושר?

קרן שתוי: לראשונה ב-7.5.

יפעת שאשא ביטון: ב-17.6 אנחנו כבר חודש ועשרה ימים אחרי הפתיחה, ונניח שאנשים לא רצו לחדרי הכושר בשבוע הראשון והם גם לא רצו לחדר הכושר בשבוע השני, לקח להם זמן להבין שאנחנו מתכוונים באמת והם פתוחים והם הגיעו בשבוע השני.

יפעת שאשא ביטון: עובר חודש ואנחנו נמצאים עם תחלואה של 1.8% חולים מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: וזה באופן עקבי.

יוליה מלינובסקי: כמה מאומתים?

יפעת שאשא ביטון: סליחה, אנחנו נמצאים לאורך כל התקופה הזו עם גרף שהוא די יציב, תחלואה לא גבוהה, עם אחוזי מאומתים של 1.3, 1.2, 1.4.

מיקי לוי: הממוצע נשמר.

יפעת שאשא ביטון: 1.5, 1.4, 1.8, 1.8 ככל שאנחנו מתקדמים.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שאם אנחנו לוקחים את הענף הזה בלבד אנחנו לא רואים שיש לו השפעה – בוא נגיד את זה הפוך, זה שאני סוגרת אותו זה לא יתרום לי לצמצום התחלואה, לפחות לפי המספרים שיש פה.

אמיליה אניס: זה לא מדויק וזה לא נכון כי אלה הנתונים - - -

יפעת שאשא ביטון: אז אני אשמח שתסבירי לי.

אמיליה אניס: זה מתבסס על נתונים שאנחנו הצלחנו לאתר מהחקירות האפידמיולוגיות מתוך אלה - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, זה אחוז החולים המאומתים.

יפעת שאשא ביטון: זה הגרף שמראה את היקף התחלואה, מה אחוז הנבדקים המאומתים מסך כל הבדיקות שנעשו בכל אחד מהימים וכמה חולים היו לי על הרצף, זאת אומרת אנחנו רואים גרף שהוא די יציב.

יפעת שאשא ביטון: 1.8% מתוכם, זה ממוצע של פחות מזה אפילו, כי את ראית את כל הנתונים שנתתי כאן, במהלך כל התקופה הזו, חודש מיום שבעצם הם נפתחו.

יפעת שאשא ביטון: השאלה כמה באמת זה יתרום לי בזה שעכשיו אני הולכת לקחת את לחמם של 100,000 בתי אב בישראל, כמה זה באמת יתרום לי בריאותית?

אמיליה אניס: אז קודם כל כמו שאמרתי, מה שיש לך זה רק קצה הקרחון, זה דבר אחד.

אמיליה אניס: דבר שני, יש לך רק את המעגל הראשון, אין לך את כל אלה שהם הדביקו בשרשראות הדבקה, את כל העשרות שנדבקו מהם.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל בשורה התחתונה מספר החולים זה מספר החולים שיש.

אמיליה אניס: סליחה, אבל מספר החולים מחדרי הכושר, כמו שאמרתי לך, זה רק אלה שהצלחנו להגיע אליהם בחקירות, זה לא כולל את מי שנדבק מהם.

יואל רזבוזוב: אבל האחוז לא השתנה.

יפעת שאשא ביטון: אמיליה, סליחה, יכול להיות שאני לא מסבירה את עצמי כמו שצריך.

יפעת שאשא ביטון: נכון היום כל יום יש מספר חולים מאומתים, נכון?

יפעת שאשא ביטון: לצורך העניין כמה היו היום?

יפעת שאשא ביטון: היום 2,000?

אמיליה אניס: אז זה 8.7%.

אמיליה אניס: זה כ-8%.

יפעת שאשא ביטון: רגע, אני רוצה רק להסביר על איזה נתון אני דיברתי.

יפעת שאשא ביטון: היום כל יום אומרים לנו שיש 1,400, 1,900, 2,000 - - -

אמיליה אניס: מעל 2,000.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו 6.7%.

אמיליה אניס: 8%.

יפעת שאשא ביטון: על אותו דבר אני מדברת, על הנתונים האלה אני מדברת, לא כמה בחדרי כושר, היה לנו יותר מחודש אחרי פתיחת חדרי הכושר.

יפעת שאשא ביטון: למה אני אומרת את זה?

יפעת שאשא ביטון: כי אם לצורך העניין, כמו שראינו באולמות אירועים, שבאמת זה נושא כואב, שאף אחד לא יחשוב שקל לנו עם זה שסגרנו אולמות אירועים, ואגב, הלחץ שם הוא אפילו, תסלחי לי חדרי הכושר, הוא הרבה יותר כבד מחדרי הכושר כי זה גם הזוגות שנישאים, זה בעלי השמחות, זה לא רק בעלי העסקים נפגעו, אלא גם אזרחים שרצו לממש את זכותם להתחתן, אנחנו שם ראינו קפיצה אדירה ברגע שפתחנו את אולמות האירועים.

יפעת שאשא ביטון: לא ראינו את אותה מגמה ואפילו לא קרוב לזה מהרגע שנפתחו חדרי הכושר.

יפעת שאשא ביטון: אז מה אני מבקשת בסך הכול?

יואל רזבוזוב: וגם אחרי שהם נסגרו, גם לא היה שינוי.

אמיליה אניס: סליחה, תראי את הגרף, זה ממש לא מדויק.

יפעת שאשא ביטון: למה את אומרת?

יפעת שאשא ביטון: זה שלכם, אם הייתי יכולה לשדר את זה הייתי - - -

יואל רזבוזוב: הבהרה, כשאנחנו מדברים על חדרי כושר אנחנו מתכוונים גם לסטודיואים, לפילטיס, מחול ויוגה, כשאנחנו אומרים חדרי כושר זה כל ענף הכושר כי אנשים מרגישים שאנחנו לא מדברים עליהם, גם המתאמנים, גם הילדים וגם המבוגרים.

מרב מיכאלי: ילדות וילדים.

יואל רזבוזוב: בדיוק, חשוב החוגים.

יואל רזבוזוב: אנחנו מתייחסים לכל הענף הזה, זה ענף גדול.

אמיליה אניס: מה-17.6 - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, אני לא מדברת מה-17.6.

יפעת שאשא ביטון: אמיליה, בואי תהיי איתי שנייה, את חייבת להיות איתי רגע.

אמיליה אניס: אני רק איתך.

יפעת שאשא ביטון: חדרי הכושר נפתחו ב-7.5, מה-7.5 עד ה-17.6, אנחנו רואים שיש יציבות מבחינת התחלואה, זאת אומרת אנחנו לא מזהים שום התפרצות שנבעה מתוך זה שחדרי הכושר חזרו לפעול.

יפעת שאשא ביטון: שלא בדומה למה שראינו אחרי שפתחנו את אולמות האירועים ב-14.6, וב-14.6, אנחנו נבדוק שבועיים אחר כך וחודש אחר כך ואנחנו נמצאים במציאות הזו, ראינו התפרצות מרשימה, עד כמה שאפשר לקרוא לזה ככה.

אמיליה אניס: אני איתך ואני חושבת שאני מסתכלת, תראי את הגרף, במאי היה 0.4% ואנחנו עלינו ל-1.7%, 1.8%.

אמיליה אניס: זה לא אותו דבר, בואי תראי, אלה הנתונים.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון, אני אקריא לך אחד אחד.

יפעת שאשא ביטון: זה עדיין - - -

אמיליה אניס: אז כן הייתה עלייה.

יפעת שאשא ביטון: גם אם כולם, לצורך העניין, נניח שכל מי שנדבק באותה תקופה נדבק בחדרי הכושר, עדיין זה לא מצמצם לי את היקף התחלואה של היום, כשאנחנו מדברים על אלפים.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שאנחנו לא שמים את האצבע במקום הנכון.

יואל רזבוזוב: וגם אחרי שסגרתם - - -

יפעת שאשא ביטון: שלא תבינו אותי לא נכון, אני יודעת שהממשלה רוצה לצמצם מפגשים והתקהלויות, בואו נעשה את זה במקומות הנכונים.

יפעת שאשא ביטון: אני הרי יכולה לייצר מציאות בחדר הכושר, אין לי שם התקהלות, כל אחד מתאמן עם עצמו, אפשר להגביל את זה בצורה משמעותית, שגם לא יהיה אותו היקף של מתאמנים היום, שיהיה פחות.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אנחנו כן יכולים לייצר מציאות שהם יחיו לצד הנגיף ולא להגיד להם: תקשיבו, בניסוי וטעייה אולי אתם תועילו לנו במשהו, בואו ניקח 100,000 אנשים מהענף הזה ונשים אותם כקורבן לטובת צמצום התחלואה, כשאנחנו לא יודעים מה התוצאה של זה.

יואל רזבוזוב: יפעת, אם חדרי הכושר כל כך מסוכנים, כשסגרנו אותם אז היינו צריכים לראות ישר תוצאות של ירידה ואנחנו באותו מצב, אנחנו בקו.

יואל רזבוזוב: אז סימן שהם לא באמת משפיעים.

נינא כהן קרן: הנתונים כל הזמן נבחנים ביחס למצב התחלואה הנתון.

נינא כהן קרן: אנחנו לא אומרים שאירוע של 250 איש באולם שווה ערך לרמת סיכון של אימון בחדר כושר, אבל אנחנו כן כל הזמן בוחנים ביחס למצב התחלואה הנתון וביוני באמת היו הרבה הרבה פחות חולים במדינת ישראל ממה שיש היום.

נינא כהן קרן: לכן לאפשר לחדרי הכושר - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל אז סגרנו את חדרי הכושר.

נינא כהן קרן: אנחנו כן יודעים שיש רמת סיכון בחדרי כושר כי אין בפנים מסכות וזה חללים סגורים - -

קרן שתוי: אנחנו נפתחנו במאי, בתחילת מאי נפתחנו.

יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי.

קרן שתוי: כן, אבל הם לא שומעים.

קרן שתוי: לא מקשיבים.

נינא כהן קרן: - - כל הדברים שאמיליה הרחיבה עליהם וגם ד"ר אניס ופרופ' גרוטו הרחיבו עליהם.

נינא כהן קרן: כל הדברים האלה יש להם משמעות אחרת כשאנחנו מדברים על נתוני תחלואה בהיקפים אחרים לגמרי ממה שהיו בחודש יוני.

יואל רזבוזוב: זה לא משכנע, אני מצטער.

יואל רזבוזוב: אנחנו מנסים, אנחנו לא רוצים לסכן, אין לנו מטרה לסכן, אבל זה ממש - - -

יפעת שאשא ביטון: רוצים להתייחס לסקר?

יוליה מלינובסקי: מה שאנחנו מנסים להגיד שיכול להיות שהשיימינג שפה קרה לחדרי הכושר ולסטודיו, שזה מקור ההדבקה, לפי מה שאנחנו רואים על שולחננו, לפי נתוני משרד הבריאות, זה לא בדיוק המקום לתחלואה.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שהפעילות שלכם, אנחנו מבינים את ההיגיון, אבל יכול להיות שאתם פשוט בכיוון לא נכון.

קרן שתוי: שיימינג זו מילה מדויקת.

קריאה: זה פשוט סקסי לסגור אותנו, זה הכול.

קרן שתוי: שיימינג זו מילה מדויקת, יוליה, זה מה שעשו לנו.

אמיליה אניס: שיימינג היא מילה שממש ממש לא מתאימה, אבל כל מקור הדבקה, כל מקום הדבקה שאנחנו מאתרים אותו ושאנחנו יודעים שהוא היה גם מקום הדבקה במקומות אחרים בעולם אנחנו רוצים למנוע אותו.

יפעת שאשא ביטון: אבל אין לנו עדויות, הבאתם לנו עדויות מהעולם?

אמיליה אניס: בוודאי.

אמיליה אניס: בעולם היו דיווחים - - -

יפעת שאשא ביטון: מה?

יפעת שאשא ביטון: 35 נדבקים - - -

אמיליה אניס: בעולם היו דיווחים על התפרצויות בחדרי כושר.

קריאה: בריקודים סלוניים.

יפעת שאשא ביטון: הבא שיתפרץ יהיה בחוץ.

אמיליה אניס: אני אעביר לכם רשימה של התפרצויות - - -

יפעת שאשא ביטון: למה לא הבאתם לנו את זה עד עכשיו?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר שבוע מתבחבשים בדבר הזה.

אמיליה אניס: אני הבאתי את זה באחת המצגות שהצגתי, אתם פשוט לא הגעתם לשקף הזה.

יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו הגענו, הייתה שם התייחסות - - -

אמיליה אניס: זה הופיע, אני כתבתי באותו שבוע - - -

קריאה: בסדנת זומבה.

אמיליה אניס: אני כתבתי רק באותו שבוע כמה התפרצויות דווחו בחדרי כושר במקומות שונים בעולם, זה היה בדרום קוריאה, בארצות הברית.

ג'אבר עסאקלה: סגרו אותם?

אמיליה אניס: בוודאי, זה כל הזמן מתפרסם.

מיקי לוי: בארצות הברית זה לא דוגמה, עם כל הכבוד.

אמיליה אניס: הרי לא סתם אנחנו מתייחסים לחדרי כושר ולא למשהו אחר, כמו שצוין כאן.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מיקי לוי ואחר כך אני ארצה להתייחס לסקר הסרולוגי.

מיקי לוי: תודה רבה, גברתי.

מיקי לוי: אני מנסה להבין את הצד שלכם ואני מודה שאני לא כל כך מצליח ואני הולך למתווה שדיבר עליו פרופ' לוין, ואלאק, אם התגלה חדר כושר או פילטיס וסטודיו, איזה עוד סוג יש?

יפעת שאשא ביטון: יש יוגה, יש סטודיו למחול.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מתייחסים, אגב, בשיח לכולם.

מיקי לוי: אם התגלה לצורך העניין בצפון תל אביב, בחדר הכושר, אני לא יודע, אם יש, קרן, תגידי לי, או במרכז תל אביב, אני יודע, כי אשתי הולכת בכלבו שלום, ובאותה שכונה יש התפרצות, אז אנחנו נסגור את אותו מועדון באותה שכונה, נכניס את זה לצו, נעשה עם זה מה שאתם רוצים.

מיקי לוי: אבל אנחנו לא מסוגלים, כנבחרי ציבור, לבוא ובאבחת גרזן להגיד שאנחנו הולכים לפגוע בענף שלם כשאין הוכחות.

מיקי לוי: עולה כאן פרופ' איתן פרידמן והוא, עם כל הכבוד, הוא מדבר גם כרופא, מביא מחקרים ומדבר איתי על בריאות הנפש, ואני לא מומחה לבריאות הנפש, אתם תפגעו בבריאות הנפש.

מיקי לוי: אנשים ישלחו יד בנפשם כי הם לא יוכלו להוציא את כל מה שהם צריכים להוציא.

מיקי לוי: אני אומר לכם, תראו לאן הכיוון של הוועדה, תגלשו איתנו, תבואו תגיעו איתנו להסכמה שאם לצורך העניין, לא יודע איפה יש חדרי כושר, אבל בצפון תל אביב יש חדר כושר גודל, או מרב דיברה על חדר כושר גדול באופקים - - -

מרב מיכאלי: במודיעין.

יפעת שאשא ביטון: לא משנה, זה לא רלוונטי.

מיקי לוי: ובשכונה ההיא, אם זו עיר קטנה, אם בעיר תהיה תחלואה והתפרצות, אז באותו מקום כן נסגור את הפילטיס ואת הסטודיואים ואת חדר הכושר, אבל אתם לא יכולים לבוא לבקש מאיתנו – את יודעת מה, גברתי?

מיקי לוי: במעלית יותר מסוכן.

מיקי לוי: אני לא עולה במעליות אפילו אם אני צריך לעלות שמונה קומות, הרבה יותר מסוכן במעלית, כולם נושמים אחד על השני, גם כשיוצאים ואני נכנס לבד עדיין אני נושם ונוגע במה שאחרים עשו.

מיקי לוי: ואוטובוס עוד יותר חמור.

מיקי לוי: שלחו לי כמה תמונות של התו הסגול, ההשקעה של בעלי חדרי הכושר בזה שהם עשו מחיצות, יותר טוב מהדברים האלה, בין מכשיר למכשיר.

מיקי לוי: תבואו תגידו מכשיר כן מכשיר לא, הם יכולים - - -

יפעת שאשא ביטון: זה כבר מכשיר כן מכשיר לא, אפילו מכשיר כן שניים לא.

מיקי לוי: כשהייתי קטן, גברתי, לא היו בתי ספר אז אנחנו הלכנו לבית ספר במשמרות, משמרת א', משמרת ב'.

קריאה: גם זה כבר יש.

מיקי לוי: גם זה כבר יש.

מיקי לוי: יש להם רישום מדויק, הם בודקים חום.

מיקי לוי: תביני, אנחנו לא יכולים ולא נצביע נגד הסגירה - - -

יוליה מלינובסקי: לא, לא נצביע בעד סגירה.

מיקי לוי: כן, בעד הסגירה, נצביע הפוך.

מיקי לוי: אנחנו נצביע בעד פתיחת חדרי הכושר, שאני אהיה ברור, והפילטיס.

מיקי לוי: תבואו איתנו, תקבעו מתווה, תגידו מה אנחנו יכולים לעשות.

מיקי לוי: באמת תלכו איתנו יד ביד ואני אומר לך, זה פשוט יפגע בנו.

מיקי לוי: אני אפילו לא מסתכל על הצד הכלכלי, אני מסתכל על המתאמנים, אני מסתכל על הציבור הישראלי, אני מבין שאפשר גם לעשות בחוץ, אני לא עושה בחוץ, אשתי הורגת אותי ויש לי בעיה, נו, מה אני יכול לעשות?

מיקי לוי: אני מבקש מכם בואו תגידו לנו איך לפתוח, איך לסגור אנחנו יודעים לבד.

יוליה מלינובסקי: נכון, זה בדיוק מה שאני רציתי להגיד.

אמיליה אניס: אילו זה היה כל כך פשוט אז מקומות כמו ניו יורק היו פותחים כבר ובכל זאת זה עדיין סגור.

יואל רזבוזוב: ניו יורק היא לא דוגמה.

אמיליה אניס: אתם יודעים שבספרד, בברצלונה, עדיין סגור.

אמיליה אניס: זאת אומרת זה לא כל כך פשוט.

קריאה: אבל בניו יורק הם פתוחים.

יואל רזבוזוב: אמיליה, הרבה נתונים, אגב, שאת מקבלת הם לא באמת נכונים.

יואל רזבוזוב: אנחנו הולכים ובודקים אותם אחרי הוועדה.

יואל רזבוזוב: אני לא יודע מי מסמס לך או מי נותן לך את הנתונים, אבל הם לא באמת נכונים.

אמיליה אניס: אני יכולה להראות לך.

אמיליה אניס: אני מוכרחה להגיד לך - - -

יואל רזבוזוב: לא, אני לא בא בטענות אלייך.

אמיליה אניס: זה כמו ששאלו אותי לגבי הנתונים ואני הסברתי בדיוק לגבי הנתונים ולמה יום אחד זה ככה ויום אחרי זה לא בדיוק.

אמיליה אניס: אני גם רוצה להסביר לגבי מה שאני אומרת, קודם כל יש דינמיות, מה שאני אומרת לך עכשיו יכול להיות שזה ישתנה, אין מה לעשות.

אמיליה אניס: אני תמיד אומרת למתי זה מעודכן.

יואל רזבוזוב: גם אצלנו, זה היה סגור, לא ראינו תוצאות, אז עכשיו אפשר לפתוח.

יואל רזבוזוב: זה בדיוק המצב שאצלנו.

אמיליה אניס: אז אני יכולה להגיד לך רשימה כזאת - - -

יואל רזבוזוב: אם ראינו שלא הייתה השפעה על התחלואה והוכחנו את זה היום - - -

אמיליה אניס: תקשיב, לפני שבאתי היום אני אתמול גם הסתכלתי איפה זה פתוח ואני מסכימה איתך שיש הרבה מקומות שזה פתוח, לצערי המצב האפידמיולוגי אצלנו הוא לא כמו אצלם.

קריאה: אבל הכול נופל עלינו?

יואל רזבוזוב: אבל אנחנו באמת בקו ישר, אנחנו לא רואים שדווקא חדרי הכושר - - -

אמיליה אניס: איך אנחנו בקו ישר?

אמיליה אניס: במה?

יואל רזבוזוב: שדווקא חדרי הכושר הם שהשפיעו, שזה הגורם המשפיע על התחלואה בארץ.

יואל רזבוזוב: ענף הכושר, סליחה, כל ענף הכושר.

אמיליה אניס: לא אמרתי שהם הגורם היחיד שהשפיע, כי זה לא יהיה נכון, אבל הם בהחלט אחד הגורמים שמשפיעים.

יוליה מלינובסקי: גברתי, יש לי הערה מאוד חשובה.

יפעת שאשא ביטון: קדימה, רק אל תמחזרו את השיח, אני נותנת לכם כי אני מנסה לעבד פשוט את כל המידע שיש כאן ואני עדיין רוצה לקבל התייחסות לסקר הסרולוגי.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לדבר עם ד"ר אמיליה ולהסביר, ואנחנו גם מדברים לציבור, תקשיבו, לא צריך להתייחס לאזרחי ישראל כמו לאהבלים, הם לא סתומים ולא מטומטמים ולא מטומטמות, הכול בסדר.

יוליה מלינובסקי: אם בן אדם גר בעיר מסוימת, לצורך הדוגמה ירושלים, בשכונה מסוימת שהוא יודע שיש שם אחוז הדבקה, כי אנחנו יודעים, אנחנו גרים בקהילה, ויש לו שם חדר כושר, אז בן אדם יעשה את החשבון שלו, ללכת או לא ללכת.

קריאה: לא, גם אני מוכן לסגור.

יוליה מלינובסקי: מלחמות לא מנצחים עם הצבא, זה כלי, מי שמנצח מלחמות זה עם.

יוליה מלינובסקי: אם כבר אנחנו הולכים לדוגמאות כאלה.

יוליה מלינובסקי: אם העם יבין את הלוגיקה, אם אנחנו נסביר לאנשים, אנשים יהיו שותפים לכל ההגבלות האלה, לכל השיח הזה, גם נאמין שהם ברי דעה והם לא סתומים, אז אנחנו ננצח.

יוליה מלינובסקי: כשממשלה, אני לא מדברת עלייך באופן אישי, כשאת מקבלת החלטות שרירותיות בלי היגיון - - -

יפעת שאשא ביטון: חברים, זה לא היא מקבלת את ההחלטות, תפסיקו להפנות אליה.

יוליה מלינובסקי: לא היא.

יוליה מלינובסקי: לא, אני אמרתי את זה - - -

יואל רזבוזוב: משרד הבריאות.

יוליה מלינובסקי: אמרתי, כשאנחנו, הממשלה מקבלת החלטות בצורה כזאת תהיה התנגדות טבעית.

יוליה מלינובסקי: זהו, זה המצב.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת תפרסמו נתונים לגבי שכונות, אותו בעל עסק, הוא לא רוצה להסתכן, אם הוא יודע שיש לו התפרצות בשכונה, איפה שהוא נמצא, הוא יחשוב פעמיים אם לפתוח, איך לנהל את העסק הזה.

יוליה מלינובסקי: תראו בציבור ובבעלי העסקים שותפים כי אחרת הסגירות השרירותיות האלה, זה פשוט לא יעבוד.

יוליה מלינובסקי: את יודעת, כל מה שאת עושה בכוח תמיד הציבור מוצאים דרך איך לעקוף.

יוליה מלינובסקי: תבינו את זה, זו המציאות.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת מלינובסקי.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לקבל התייחסות לסקר הסרולוגי, בבקשה?

אמיליה אניס: ברור.

אמיליה אניס: מה שאנחנו עושים זה סיקור לאומי של כ-75,000 איש שהמטרה שלו זה לקבל תמונה מייצגת לגבי שיעור הימצאות הנוגדנים לקורונה בקרב האוכלוסייה.

אמיליה אניס: הסיקור הזה מתבצע על ידי כל ארבע הקופות והמטרה שלו היא להעריך את היקף התחלואה באוכלוסייה כולל מקרים שלא אובחנו מכל סיבה שהיא בזמן אמת, למשל מישהו שהיה א-תסמיני ולא פנה לרופא, או מישהו שהיו לו תסמינים ולא פנה בזמן אמת לרופא ומצבים נוספים.

אמיליה אניס: הסיקור הזה כולל התייחסות לקבוצות גיל שונות, למיקום גיאוגרפי, למצב סוציואקונומי, לגודל ולאופי היישוב באמת כדי שנוכל לקבל תמונה עד כמה שיותר טובה לגבי המצב בכלל האוכלוסייה.

אמיליה אניס: למרות שאנחנו התחלנו את זה לפני כשבועיים אנחנו כבר הגענו לכמחצית מכמות הנדגמים שאנחנו מתכננים.

אמיליה אניס: כל נדגם ממלא גם שאלון קצר.

אמיליה אניס: בנוסף לבדיקת הדם שאנחנו לוקחים לו הוא גם ממלא שאלון קצר שיש שם פרטים רלוונטיים, למשל האם הוא אובחן כחולה קורונה בעבר, האם היה בחו"ל, האם היו לו תסמינים, האם היה בבידוד, כל דבר שהוא רלוונטי מבחינתנו בבואנו לנתח אחר כך את הנתונים.

אמיליה אניס: התוצאות האלה מועברות למשרד הבריאות ואנחנו עובדים על העיבוד שלהן.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שעד היום היו כ-35,000 שנדגמו.

יפעת שאשא ביטון: כי הסקר מדבר על 70,000.

אמיליה אניס: סדר גודל.

אמיליה אניס: כ-75,000, אנחנו 35,000.

יפעת שאשא ביטון: מה התוצאות שיש עד עכשיו?

יפעת שאשא ביטון: כי ראיתי שהן פורסמו הבוקר.

אמיליה אניס: אני לא יודעת מי פרסם את התוצאות - - -

יפעת שאשא ביטון: זה שלכם.

אמיליה אניס: אוקיי, אבל אני, לצערי, כרגע לא יכולה לבוא ולהגיד לכם מה התוצאות, וזה לא כי אינני רוצה, אלא משום שזה לא יהיה נכון ואני אסביר מדוע.

אמיליה אניס: למשל יכול להיות שעד עכשיו נדגמו יותר אנשים מגיל מסוים מאשר האחוז המתוכנן שלהם בגודל המדגם, או נדגמו יותר מיישובים מסוימים מאשר היה מתוכנן על פי כלל המדגם, ואז מה שאני אציג לכם אלה יהיו נתונים שהם מוטים ולא נכונים.

אמיליה אניס: אז, בבקשה, עוד קצת סבלנות - - -

יפעת שאשא ביטון: הם לא מוטים, הם נותנים - - -

אמיליה אניס: לא, אם הם לא מייצגים את מה שהם אמורים לייצג בסופו של דבר אז יש כאן הטיה.

אמיליה אניס: לכן אנחנו כבר באמת התקדמנו, ברגע שאנחנו נסיים את המדגם אנחנו בוודאי נפרסם את כל הנתונים שהם נתונים מאוד מאוד חשובים, כמו שכולנו מסכימים.

יפעת שאשא ביטון: יש לי שאלה, כתוב כאן שהמחקר כבר הסתיים על ה-70,000.

יפעת שאשא ביטון: הערכה ראשונית דיברה על 50,000 בני אדם - - -

אמיליה אניס: אני יכולה להתייחס רק לעובדות שאני יודעת אותן, שאני מכירה אותן, אני לא יכולה להתייחס למה שפורסם, אני לא יודעת מי פרסם.

אמיליה אניס: אני אומרת לך באחריות שאנחנו דגמנו כרגע רק כמחצית מהנדגמים המתוכננים.

יוליה מלינובסקי: מאיפה הפרסום הזה, יפעת?

אמיליה אניס: אני לא יודעת מי פרסם.

יוליה מלינובסקי: מי פרסם את זה?

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, מטריד אותי ממש, ממש אבל, ככל שאנחנו מתקדמים בדיונים שאי אפשר לשים כל הזמן את הדאטה על השולחן, שהיא תמיד מאוד מעורפלת, וזה לא משנה, ואני אלך איתך שנניח שמדובר שחצי שנדגמו, אז או שיש פה דיסאינפורמציה, או שמישהו לא נותן את כל התמונה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מכוונת אלייך, אני מדברת גם על מה שאת מקבלת מבחינת האינפורמציות והנתונים השונים.

יפעת שאשא ביטון: הכי הכי חמור בעיניי זה שאנחנו כל הזמן לא יכולים כביכול להסתמך גם על מה שיש כי אולי זה לא ייתן תמונה מלאה, למה?

יפעת שאשא ביטון: כי זה אולי יתמוך בעצם באיזה שהיא עמדה שהייתה מאוד מאוד מובהקת כאן.

יפעת שאשא ביטון: ולמה אני אומרת את זה?

יפעת שאשא ביטון: כי בסוף אם זאת תמונת המצב שבינינו מסתובבים כ-200,000 אנשים, ואני לוקחת את ההתייחסות הפחות מחמירה, כי הם דיברו על בין 200,000 ל-300,000, אם יש פה 200,000 אנשים שמסתובבים שיש להם את הנוגדנים זה אומר שאנחנו נמצאים באירוע שהוא קצת שונה ממה שאנחנו עכשיו והמחירים שאנחנו משלמים עליו מבחינה חברתית וכלכלית הם עצומים בכמה מונים מאשר האירוע הבריאותי עצמו, שהוא חמור.

יפעת שאשא ביטון: הוא חמור, ואני אגיד את זה כל הזמן ותגידו שאני חוזרת על עצמי, ודווקא כאן אני מרשה לכולם לחזור על זה כל הזמן, אנחנו באירוע חמור בריאותי, יש כאן מגפה, אנחנו חייבים להילחם בה, אנחנו חייבים להישמע להנחיות.

יפעת שאשא ביטון: ואני לא אומרת את זה מן הפה ולחוץ ואני אמשיך להגיד את זה בכל מקום שרק אוכל, אבל עדיין, כשאנחנו שמים את זה בפרופורציה אל מול המחירים הנוספים שאנחנו משלמים התחושה שלי היא שאנחנו לא מצאנו את הדרך הנכונה להתמודד עם כל המשברים שיש לנו כאן על השולחן.

יפעת שאשא ביטון: אז הערה למשרד הבריאות, תנסו להיות יותר שקופים עם הנתונים, זה גם ייצר יותר אמון, נוכל לקבל החלטות שהן יותר נכונות.

יפעת שאשא ביטון: בתחושה שלי כרגע אנחנו לוט בערפל, אנחנו מקבלים החלטה רק על סמך מה שיש לנו ויכול להיות שיש – אגב יכול להיות שיש נתונים שהם יותר חמורים והיו גורמים לנו לקבל החלטות אחרות ואנחנו לא יודעים אותם.

יואל רזבוזוב: נכון, על התאבדויות.

יואל רזבוזוב: אני ביקשתי בדיון הקודם מידע על התאבדויות ועל תרופות לדיכאון.

יפעת שאשא ביטון: אני לא באמת יודעת מה קורה כאן.

יוליה מלינובסקי: אבל את יכולה לספר על הסקר הזה?

יואל רזבוזוב: התאבדויות, אובדנות, ביחס לשנה הקודמת, כמה מקרי אובדנות היו וכמה מרשמים לתרופות נגד דיכאון.

יואל רזבוזוב: אלה נתונים שביקשנו.

יואל רזבוזוב: גם זה ייתן לנו מידע.

יפעת שאשא ביטון: ער"ן פרסמו נתונים ויש עלייה והיא מאוד משמעותית.

יוליה מלינובסקי: 70 ניסיונות התאבדות לעומת - - - בתקופה הקודמת.

יפעת שאשא ביטון: טוב, אני אומר לכם מה אני מציעה ואני מבקשת מכולם לכבד את בקשת הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: שמענו פה הרבה מאוד דברים נוספים גם על מה ששמענו בעבר ואנחנו נמצאים בסיטואציה שאנחנו באמת צריכים לקבל בצורה אחראית ושקולה את ההחלטה הנכונה עבור כולם וכשאנחנו אמרנו שאנחנו נהיה מקצועיים ואחראים אני התכוונתי שאנחנו נעשה את זה בכל שלב, גם בשלבים שזה פחות נוח, לצורך העניין.

יפעת שאשא ביטון: לכן אני ארצה שאנחנו נצא רגע להתייחס, אנחנו חברי הוועדה, נצא להפסקה של רבע שעה ואני כן רוצה לנסות אולי להגיע בכל זאת לאיזה שהיא הסכמה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח מאוד אם אתם תעשו את זה גם מול המשרד, של בניית מתווה מתאים ונכון לחדרי הכושר, לסטודיואים, לכל החוגים, של מחול ופילטיס ויוגה וכל מה שנכנס תחת המטרייה הגדולה הזאת שבסופו של דבר לא הבאתם חלוקה לפי תת ענפים, ואנחנו נחזור לכאן בעוד רבע שעה ונחליט כיצד אנחנו מצביעים.

נינא כהן קרן: הערה קטנה לגבי חלוקה כי זה נאמר בדיון שעבר על הסטודיו, שיש החרגה של הפעילויות שמוסדרות בצו בריאות העם (הגבלת מוסדות חינוך) ולכן חוגים לילדים יכולים לפעול לפי התנאים שם.

נירה לאמעי רכלבסקי: אם הם בתוך בית ספר.

יפעת שאשא ביטון: הם יכולים לפעול?

נינא כהן קרן: לא, גם אם זה חוגים - - -

יפעת שאשא ביטון: חוגים לילדים היום כבר יכולים לפעול?

נינא כהן קרן: יש הגבלות על חוגים של גילאי ה' ומעלה, אם אני לא טועה - - -

יואל רזבוזוב: כיתה ה' זה לא ילדים?

ג'אבר עסאקלה: אני מבקש גם שתתקיים התייעצות בעניין הסגירה בסופי השבוע ביישובים הערביים.

מרב מיכאלי: זה נכון גם לגבי מחול?

יוליה מלינובסקי: לא.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו הולכים לדבר על כל מה שעלה כאן בדיון, אני מבקשת לצאת להתייעצות של רבע שעה.

יפעת שאשא ביטון: לצערי הרב אין פה חברים מהקואליציה.

מרב מיכאלי: אנחנו צריכים לפטור את החוגים של המחול וההתעמלות לילדות וילדים.

יפעת שאשא ביטון: אני מכריזה על רבע שעה הפסקה, אנחנו נשוב.

נירה לאמעי רכלבסקי: - - - כי כרגע ירדו להם עבירות על הפרה.

נירה לאמעי רכלבסקי: כמובן זה יחזור לקדמותו ביחד עם החזרת הפעולה שלהם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על ההערה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, את ביקשת לומר מספר מילים, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: כן, ברשותך, גברתי יושבת הראש, אנחנו חברי הוועדה ישבנו פה באמת שעות רבות, בכל כוחנו, הפעלנו בשום שכל את כל הכישרונות שלנו, אנחנו מבינים את ההשלכות הבריאותיות, הכלכליות, הפסיכולוגיות, החברתיות של כל צעד וצעד שלנו, חשפנו פה, באמת, אני חושבת שזה מוסכם על כל חברי הוועדה, את ההתנהלות הבעייתית של הממשלה בדרך קבלת ההחלטות.

יוליה מלינובסקי: אני פונה לממשלת ישראל ואני מבקשת מכם, תקבלו החלטות בשום שכל.

יוליה מלינובסקי: הכנסת היא לא אויב, אנחנו עובדים ביחד, המטרות שלנו משותפות, אבל לא צריך לפחד מביקורת, לא צריך לפחד מהפיקוח, בזה אנחנו מחזירים את האמון לציבור.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שאתמול עבר החוק הגדול של הקורונה שבצורה כזו או אחרת לקח את הסמכויות מוועדות הקורונה.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שבממשלה מאוד מאוד לא אהבו את העבודה שלנו, דווקא במקום לראות את זה בזווית החיובית, כשיתוף פעולה, איכשהו מאוד היה קשה להם עם הביקורת ועם השאלות שלנו.

יוליה מלינובסקי: אני חושבת שזו בדיוק עבודתנו, זה תפקידנו ובשביל זה אנחנו יושבים פה ובשביל זה אנחנו מקבלים משכורת ואני מקווה מאוד שאנחנו בוועדת הקורונה נמשיך לפעול.

יפעת שאשא ביטון: בוודאי.

יוליה מלינובסקי: ואני יודעת שאנחנו כוועדה החזרנו את אמון הציבור.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שצופים בנו, שומעים אותנו, רואים אותנו ובאמת אזרחי ישראל פתאום מבינים שיש פלטפורמה שכן שואלים שאלות ודורשים תשובות וזה הכי חשוב.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת מלינובסקי.

מיקי לוי: תודה רבה, גברתי.

מיקי לוי: אני חושב שהוועדה הזו, לאחר באמת עשרות שעות, אולי מאות שעות, של עבודה מאומצת, מסודרת, מלווה במחקרים ובהצעות של אנשי מקצוע מן השורה הראשונה בראשותך, הרשי לי גם לתת לך כאן בהחלט שאפו ענק, מצאה את האיזונים הנדרשים, אני חושב שזו המילה הנכונה, בין הבריאות, התחלואה, לבין הכלכלה, איך למנוע קריסה של ענפים שלמים במשק ומאידך לשמור על בריאות הציבור.

מיקי לוי: הייתה לנו פה אחריות ממש בלתי רגילה.

מיקי לוי: אני פונה לציבור הישראלי, עבדנו עבורכם, עבדנו עבורכם, תעזרו לנו לשמור על ההוראות כדי שאותם ענפים שהצלחנו לפתוח כלכלית ימשיכו לעבוד, אם זה מסעדות, אם זה בריכות, אם זה, תיכף תשמעו על מה הצבענו עכשיו, בבקשה שתפו פעולה עם ההוראות הבריאותיות כדי שהמשק הישראלי ימשיך להיות חזק, פועל.

מיקי לוי: האיזונים שהגענו אליהם הם איזונים מצוינים.

מיקי לוי: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת מיקי לוי.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ג'אבר, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: טוב, אני לא רוצה להישמע כמי עושה הספד לוועדה - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו ממש לא במסיבת סיום, חברים, יש הרבה עבודה לפנינו.

ג'אבר עסאקלה: ממש לא.

ג'אבר עסאקלה: הוועדה הזאת זו ועדה שעבדה באופן מקצועי, באופן מצוין, אני חושב שאנחנו, למרות הניסיון למשוך את השטיח מתחת לרגליים שלנו נמשיך לעבוד ונמשיך לבקר את עבודת הממשלה והחלטותיה.

ג'אבר עסאקלה: לגבי הנושאים הספציפיים, אני חושב שאנחנו כאן חייבים להגיד לממשלה באופן הברור ביותר שביישובים הערביים בשבוע הקרוב אנחנו חוגגים את חג הקורבן, אל אדחא, ולכן אנחנו מבקשים באמת להחריג את היישובים הערביים במיוחד כדי לאפשר לאנשים להתכונן לחג.

ג'אבר עסאקלה: זו דרישה, לדעתי, מאוד מאוד נורמלית ואי אפשר שנעשה דין נצרת כדין תל אביב, למשל.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: אחרי באמת שעות אינסופיות של דיונים כאן

יואל רזבוזוב: בוועדה אנחנו הוכחנו גם שאנחנו לא חותמת גומי, שהוועדה הזאת באמת יודעת לנהוג באחריות, אחריות מלאה, עם באמת החלטות קשות.

יואל רזבוזוב: שמענו את כל הצדדים באחריות.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, אנחנו צריכים להגן על הציבור גם ברמה הבריאותית, אך גם ברמה הכלכלית וקיבלנו פה את ההחלטות עם איזונים מאוד מאוד עדינים וככה צריכה לנהוג גם הממשלה.

יואל רזבוזוב: מה שהממשלה לא עושה אנחנו עושים כאן בוועדה.

יואל רזבוזוב: כך צריכה גם להתנהג דמוקרטיה, שהוועדה בכנסת שיש לה באמת את היכולות תפקח על הפעולות הלא נכונות או השגויות של הממשלה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהן כן שגויות, אני חושב שרוב הממשלה יודעים את זה.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר, כמו שאמרתי, אנחנו כאן הגוף השפוי היחיד שנשאר בכל המנגנון הזה - -

יפעת שאשא ביטון: לא, בוא, יש עוד הרבה אנשים - - -

יואל רזבוזוב: - - שנותן לאנשים תשובות, שנותן לאנשים איזה שהיא תקווה שיש אנשים שבאמת דואגים להם.

יואל רזבוזוב: ואני באמת שמח שכולנו כאן התנהגנו באחריות, באמת תודה לכולם.

יואל רזבוזוב: אני מקווה מאוד שנמשיך לפעול הלאה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: תודה, גברתי.

מרב מיכאלי: אני שומעת את הדברים של חבריי וחברתי פה וזה ממש מרגיש כמו מסיבת פרידה.

יפעת שאשא ביטון: ממש לא, תיכף אני אומר על זה כמה דברים.

מרב מיכאלי: זה מאוד מתסכל ואני רוצה להגיד שהוועדה, קודם כל כל הכבוד לך, חיזוק ידיים לך, אני חושבת שהובלת פה דיונים שהם באמת היו כל כך ענייניים וכל כך בגובה העיניים, והצפייה, אנחנו רואות ורואים את זה, הרי הצפייה בדיוני הוועדה, זה הפך להיות ממש אחד הדברים הנצפים ביותר, ובצדק, משום שזה המקום היחידי בתוך כל כאוס הקורונה שבו התקיים דיון שגם התקיים לא בצעקות, אלא בדיון באמת.

מרב מיכאלי: גם נשמעו דברים, גם אם הם סותרים, גם אם הם לא עקביים, אבל נשמעו הרבה נתונים, ניתן פתחון פה וניתנה במה להרבה מאוד גורמים שבדרך כלל לא מקבלים את הבמה, וכן, שמענו הרבה מאוד זוויות וחוויות חיים של אנשים.

מרב מיכאלי: עכשיו, זה מה שצריך להיות הרגיל, זה לא אמור להיות כל כך יוצא דופן, זו אמורה להיות ההתנהלות הרגילה בכנסת ומול ממשלה.

מרב מיכאלי: עכשיו, החוצפה הלא תיאמן של הממשלה הזאת, של נתניהו-גנץ, פשוט להוציא את ועדת הקורונה - - -

יפעת שאשא ביטון: אל תיכנסו לזה.

מרב מיכאלי: - - שעשתה את העבודה הזאת, מחוק הקורונה הגדול בשביל שלא יגיעו אלינו הצווים החדשים ולא נוכל לנהל את הדיונים האלה היא, כאמור, שערורייה.

מרב מיכאלי: זאת פגיעה עמוקה מאוד, פשוט, בזכות של הציבור לקבל את מה שמגיע לה ולו, מהממשלה, מהכנסת, מהמדינה הזו.

מרב מיכאלי: זאת פשוט באמת פגיעה אנושה ובלתי סבירה בעליל.

יפעת שאשא ביטון: חברים, לא כל הוועדות מחוקקות.

מרב מיכאלי: לא, הכול בסדר, אנחנו לא –הדברים התקיימו מול הממשלה.

מרב מיכאלי: לצערי, למרות הניסיונות שלנו ושלך להתנהל מול הממשלה בצורה עניינית ובצורה מקצועית הם כל הזמן לקחו את זה למקום הלעומתי ולמקום המתנגש ולכן אנחנו נמצאות ונמצאים כאן.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד לסיום, אחת, אני מאוד מאוד מקווה שכמה שיותר מהר ייפתחו כמה שיותר אזורים וסקטורים בהגבלות, מתוך זהירות, אבל כמה שיותר, משום שמרקם חיים חייב להתקיים.

מרב מיכאלי: זה אינטרס לבריאות הציבור, לכלכלה הישראלית, להמשך החיים כאן הנורמליים ונורמליות היא דבר מאוד חשוב על כל אי הנורמליות הכרוכות בה.

מרב מיכאלי: דבר שני, אני רוצה להגיד כאן את מה שלא בסמכותנו, לפרוטוקול, אחת, זה להוסיף את אולמות המופעים הגדולים ששוב נסגרו.

מרב מיכאלי: חבל, במקום של 2,300 איש להושיב 500 אישה ואיש ברווחים של שורה וברווחים של שני כיסאות בין זוגות, אני לא מבינה למה לא עושים את זה.

מרב מיכאלי: זה, שוב, עוד פגיעה מתגלגלת ומתמשכת.

מרב מיכאלי: ודבר אחרון, הפיצוי הכספי.

מרב מיכאלי: זה שעדיין אין פיצוי סגור לאולמות, לזוגות, למגזר התרבות, חברות וחברים, עולם התרבות כולו מרוסק על הרצפה, מרוסק.

יפעת שאשא ביטון: נכון, הוא חייב לקבל במה.

מרב מיכאלי: אנחנו דיברנו פה על חדרי הכושר שלא - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעשה את זה בדיונים הקרובים, מרב.

מרב מיכאלי: בדיוק, יש למה לצפות.

מרב מיכאלי: אז כאמור, הבה נצביע, נפתח מה שאפשר לפתוח בהקדם ונתקדם בחיים.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אז ראשית אני רוצה להתייחס לדברי חבריי ואני אומרת את זה גם למי ששומע, ממש לא למהר להספיד את הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: אני מזכירה לכולם שכשה

יפעת שאשא ביטון: תחלנו את הוועדה זה לא היה ישר לחקיקה, קיימנו כאן דיונים מאוד מאוד מהותיים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמשיך לעסוק בליבת החיים של האנשים לצד הקורונה או בצל הקורונה, אנחנו נמשיך לשאול את השאלות הקשות, אנחנו נמשיך להביא את משרדי הממשלה לכאן כדי לתת דין וחשבון לאזרחים ואנחנו נפקח על עבודת הממשלה כפי שנדרש מאיתנו ככנסת, עם צווים ובלי צווים.

יפעת שאשא ביטון: אני מזכירה לכם שיש עוד חקיקה חוץ מצווי הממשלה, שגם היא מיועדת להגיע לכאן, ואנחנו בהחלט נמשיך לעשות את עבודתנו כפי שעשינו אותה עד היום, במקצועיות, באחריות ובצורה עניינית.

נירה לאמעי רכלבסקי: כרגע החוק שלנו בתוקף, צריך לציין.

יפעת שאשא ביטון: נכון, והחוק שלנו גם עדיין בתוקף.

נירה לאמעי רכלבסקי: החוק שלנו בתוקף אפילו עד ה-10 באוגוסט או קצת יותר.

נירה לאמעי רכלבסקי: אמנם יש איזה שהיא אופציה לקצר אותו אם יביאו תקנות כאלה - - -

יפעת שאשא ביטון: לא משנה, אנחנו עדיין בתוקף ואנחנו גם, שוב, לא פועלים רק מתוקף הצו הזה או החוק הזה, לוועדה יש תפקיד מאוד מאוד משמעותי, דווקא ובמיוחד בתקופה הזו ואנחנו נמשיך לעשות אותו.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להסביר רגע על ההצבעה לפני שאנחנו עוברים טכנית להצבעה.

יפעת שאשא ביטון: מה שאנחנו החלטנו זה להחריג את האטרקציות התיירותיות, את הרכבל, את המוזיאון וחללי התצוגה, את גני החיות - - -

נירה לאמעי רכלבסקי: למעט מתקנים.

יפעת שאשא ביטון: אני אומר אחר כך את הכול כשאנחנו נצטרך להצביע, את כל המגבלות האלה של סוף השבוע אנחנו בעצם נחריג ונאפשר את פתיחתם.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר שמשרד הבריאות בעצמו ביקש גם כן להתייחס לנושא של המוזיאונים וביקש את ההחרגה שלהם, כך שגם ברמה הזו יש לנו את התמיכה וההבנה שחשוב שזה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: לגבי חדרי הכושר אנחנו מגבילים את הצו, או לצורך העניין מאפשרים את פתיחתם ביום ראשון בבוקר, בשעה שש בבוקר, מתוך כוונה לתת את הממשלה את הזמן לגבש מתווה לפתיחה שיוכל לענות גם על הצורך וההגנה על הציבור מבחינה בריאותית ולצד זה להמשיך לתת לענף לפעול ולקיים בעצם את פרנסתו.

נירה לאמעי רכלבסקי: וכמובן יחד עם זה תחזור העבירה הפלילית שהייתה קיימת וכרגע בוטלה ברגע שאסרו את הפעילות.

יפעת שאשא ביטון: כן, את ציינת את זה בהתחלה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק נתתי את הקונספט כדי שיבינו על מה אנחנו מצביעים כי עכשיו אנחנו נעשה את זה בצורה המשפטית ואתם תראו את כל מה שנכנס בעצם בתוך ההצבעה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבקשת להצביע על הצו תוך החרגה של סעיף קטן (11) רכבל, סעיף קטן (10) אטרקציה תיירותית, סעיף קטן (8) מוזיאון וחללי תצוגה, למעט מתקנים ומוצגים שניתן לגעת בהם ומיועדים לילדים, אלה יישארו אסורים, סעיף קטן (6) גן חיות, ספארי, פינת חי, ואנחנו מחריגים את סעיף (ג) איסור הפעלה גורף על חדרי כושר לרבות מקום המשמש לפעילות ספורט או מחול ובכלל זה סטודיו תוך החרגת ספורטאי תחרותי, זה בסוגריים סעיף 1(3)(א), סעיף 1(ב)(2).

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בעצם מצביעים על הצו תוך החרגה של כל מה שאמרתי כשחדרי הכושר, ההחרגה שלהם או הפתיחה שלהם תתאפשר בשש בבוקר ביום ראשון.

ג'אבר עסאקלה: מה עם מסחר?

יפעת שאשא ביטון: אני תיכף אתייחס, כי זה לא בהצבעה.

יפעת שאשא ביטון: שישה בעד.

יפעת שאשא ביטון: מי נגד?

יפעת שאשא ביטון: אין נגד.

יפעת שאשא ביטון: מי נמנע?

יפעת שאשא ביטון: אין נמנעים.

יפעת שאשא ביטון: בעד – 6

יפעת שאשא ביטון: נמנעים – אין

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מהממשלה לדון בישיבה שצפויה היום בכל הנושא של מסחר בסופי שבוע, חנויות, קניונים, שווקים קמעונאיים תוך התייחסות לקניונים סגורים אל מול קניונים או מתחמים פתוחים, בעיקר בחברה הערבית, כדי לאפשר לאזרחים שם, שיש להם חג בעוד שבוע, לפרוס את הקניות שלהם על פני כל הימים האלה ולא לייצר איזה שהוא צוואר בקבוק בימות השבוע.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח מאוד אם הממשלה תתייחס גם לנקודה הזו.

יפעת שאשא ביטון: והכי הכי חשוב, אני רוצה להזכיר לכולם גם בסוף הדיון הזה, אנחנו במגפה, אנחנו במצב חירום, יש אחריות מאוד מאוד גדולה על הכתפיים של כולנו, לא בכדי אנחנו קיימנו כאן שעות של דיונים כדי לקבל באמת את ההחלטה הנכונה עבור הציבור, גם בריאותית, אבל גם כלכלית חברתית, ולכן אני פונה אליכם באמת מדם ליבי, תשמרו על ההנחיות, על כללי הריחוק החברתי, תעטו מסכות, תיקחו אתם את האחריות האישית שלכם.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם בכנות, אתם המפתח להצלחה שלנו בהתמודדות עם הנגיף ורק איתכם אנחנו נוכל באמת לנצח אותו.

יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה.