הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 30, 2020-07-14 12:10

יוסף ג'בארין: צוהריים טובים.

יוסף ג'בארין: תודה על ההשתתפות שלכם.

יוסף ג'בארין: תודה למוזמנים והמשתתפים ב-זום.

יוסף ג'בארין: אני שמח לפתוח את הישיבה המשותפת של הוועדה לזכויות הילד והוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה בנושא התמודדות מסגרות הגיל הרך (לידה עד שלוש) בצל הקורונה והיערכות לפתיחת שנת הלימודים הקרובה.

יוסף ג'בארין: אין ספק שסקטורים רבים נפגעים ממשבר הקורונה פגיעה כלכלית מאוד קשה ואני חושב שהציבור שיוצא להפגין מביע גם את התחושות הקשות למצב הקשה ואת הדאגות הקשות שלו.

יוסף ג'בארין: אחד הסקטורים שאנחנו יודעים על הפגיעה הקשה בו זה הסקטור של מסגרות לגיל הרך, מגיל לידה עד שלוש, פגיעה שכמובן התבטאה בהתחלה בסגירת המסגרות הללו אבל גם בפגיעה כלכלית בהורים שמצבם הכלכלי הקשה על התשלומים למסגרות וזאת בנוסף לדאגות הבריאותיות של ההורים.

יוסף ג'בארין: הרבה נושאים כאן אבל ננסה כמה שאפשר במגבלת הזמן לדון בהם.

יוסף ג'בארין: אני שמח שהישיבה הזו היא משותפת עם הוועדה להתמודדות עם נגיף הקורונה בראשותה של חברת הכנסת דוקטור יפעת שאשא ביטון.

יוסף ג'בארין: לפני שאני מעביר לה את רשות הדיבור, אני אומר שחברת הכנסת שאשא ביטון הובילה את הוועדה הזו בכנסת ה-20 והובילה בהצטיינות רבה, עשתה עבודה מרשימה ומאוד ענפה בוועדה.

יוסף ג'בארין: הייתי חבר הוועדה והייתי נוכח במספר דיונים.

יוסף ג'בארין: הנושא בו אנחנו דנים, לידה עד גיל שלוש, הטיפול ומסגרות החינוך והרווחה עמד בראש סדר העדיפות שלך ושל הוועדה לרבות חקיקת חוק הפיקוח ולכן אנחנו ניגשים לנושא הזה על סמך מעקב ממושך שהיה בשנים האחרונות.

יוסף ג'בארין: תודה רבה יפעת על העשייה בתחום.

יוסף ג'בארין: אני גם רוצה לברך אותך על הדיון החשוב שהתנהל אתמול, דיון שפתח אפשרות להתייחס גם באופן ביקורתי למדיניות שנוגעת לענייני הקורונה והתמודדות הציבור והתמודדות הממשלה עם הנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך אדוני היושב ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי שנמצאים כאן, חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חברת הכנסת קארין אלהרר ב-זום – מי שהייתה שותפה בהרבה מאוד דיונים ובסוגיה הספציפית הזו של חינוך מלידה עד גיל שלוש ונלחמנו ביחד - וחבר הכנסת ג'אבר עסקאלה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ביקשנו את הדיון המשותף כדי לראות האם או איך נערכים לפתיחת שנת הלימודים הקרובה בצל הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהיום יותר מתמיד ברור לכולם שהקורונה היא כאן ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו חיים בצילה והשאלה היא לא אם אנחנו נפתח מסגרות אלא איך אנחנו נפתח את המסגרות.

יפעת שאשא ביטון: זה הזמן שלנו להיערך בצורה נכונה.

יפעת שאשא ביטון: מה שאנחנו נבקש בדיון זה שמשרד העבודה והרווחה יציג בפנינו את מתווה ההפעלה המיועד לשנה הבאה, יציג בפנינו את המתווה שהיה בשנה הנוכחית כדי שנוודא שכל הפיצוי וכל מה שהובטח למעונות היום אכן ניתן להם כי זה בעצם התנאי הבסיסי כדי שהם יוכלו בכלל להמשיך ולהתקדם לקראת השנה הקרובה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדבר על סוגיית כניסת ההורים בתוך המתווה ואני מראש מבקשת, עוד לפני שמשרד העבודה והרווחה מתייחס, לפתור אותה.

יפעת שאשא ביטון: אין מצב שילד עובר כמו שק קמח בכניסה לגן, בשער, מהידיים של ההורה לידיים של המטפלת.

יפעת שאשא ביטון: זה לא נכון לעשות את זה, זה לא נכון רגשית, יש לזה הרבה מאוד השלכות כל שכן כאשר אנחנו מדברים על תקופת הסתגלות בתחילת השנה כשאנחנו יודעים שגם בלי קורונה זו תקופה מאוד מאוד מורכבת.

יפעת שאשא ביטון: מה שאני מנסה לעשות דרך הנקודה הספציפית הזו שניגע בה זה גם לפתוח את השיח בהכנה של המתווה לא רק להיבטים של הידבקות בקורונה והיבטים כלכליים אלא שנבין גם את ההשלכות הרגשיות שאנחנו בעצם כופים בכל אחת מההחלטות שלנו.

יפעת שאשא ביטון: כמובן שנקנח עם הנושא של המצלמות.

יפעת שאשא ביטון: חוק הסדרים אמנם בא ומיטיב מבחינת ההיתר החורג שאני חייבת לברך על כך גם את הממשלה וגם את כל מי שעסק בנושא, נושא מאוד מאוד חשוב, אבל הוא גם מבקש לדחות את חוק המצלמות בשנתיים.

יפעת שאשא ביטון: אני אתייחס לזה בהמשך מראש אני אומרת ששנתיים זה דרקוני, זה לא מידתי, הקורונה פגשה אותנו בחודש מארס האחרון וכבר הגנים היו בשלבי התארגנות.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שיהיה דיון גם בסוגיה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם נפתח עם נציג משרד העבודה והרווחה שיציג בפנינו מה היה, היכן אנחנו עומדים מבחינת השיפוי ומה המתווה לשנה הקרובה.

יוסף ג'בארין: ברשות חברי הכנסת, נשמע את נציג משרד העבודה והרווחה ואחר כך חברי כנסת.

יוסף ג'בארין: תהיה התייחסות של נציגי הארגונים שמשתתפים בדיון.

יפעת שאשא ביטון: כמובן.

יפעת שאשא ביטון: אחר כך נפתח לדיון כדי שהם יוכלו להתייחס ולומר מה נכון ומה לא ובעצם להתכתב עם הדברים שייאמרו בפתיחה.

יפעת שאשא ביטון: אחר כך כמובן ניתן למשרד לסכם.

יוסף ג'בארין: נמצא אתנו אמיר מנהל אגף מעונות יום ומשפחתונים?

יוסף ג'בארין: נמצא אתנו חגי פורגס?

חגי פורגס: כן.

חגי פורגס: אמיר הוא מנהל האגף ואני מטעמו.

חגי פורגס: אנחנו מתואמים.

יוסף ג'בארין: נשמח לשמוע אותך.

יוסף ג'בארין: אני כבר אומר שחברי הכנסת וגם נציגי הארגונים ב-זום, נרצה לשמוע אותך ברוח דבריה של חברת הכנסת שאשא ביטון לגבי התארגנות לפתיחת השנה הקרובה, אבל גם לגבי יישום המתווה כיום.

יוסף ג'בארין: אחר כך נרצה לשמוע את הדיון ומבקשים כמובן שתישאר אתנו כדי שתוכל להתייחס בשלב השני לדברים שיעלו בישיבה.

חגי פורגס: ודאי.

חגי פורגס: קודם כל, אנחנו מברכים על הדיון הזה ושמחים שהוא על סדר היום.

חגי פורגס: יש לנו היסטוריה ארוכה עם יושבת ראש הוועדה יפעת שאשא ביטון ואנחנו שמחים מאוד לפעול בשיתוף פעולה כזה.

חגי פורגס: אני אתן קצת היסטוריה על המתווה שגובש.

חגי פורגס: המתווה הזה גובש בשיתוף כמובן עם משרד הבריאות.

חגי פורגס: אני אצלול לנושא שיושבת ראש הוועדה דיברה עליו, על הצרכים של הילדים שהם כמובן במרכז כל הסיפור הזה.

חגי פורגס: הייתה הידברות מאוד ממושכת בינינו לבין משרד הבריאות שאיזנה בין הצרכים הבריאותיים, בין הצורך לשמור על שלומם של הצוות ושל הילדים לבין הצרכים הרגשיים וההתפתחותיים של הילדים ששוהים במעון.

חגי פורגס: מטבע הדברים היו דברים שמשכו לכיוון שלנו והיו דברים שמשכו לכיוון של משרד הבריאות והייתה הדברות בינינו.

חגי פורגס: אני אקח כדוגמה את הנושא הזה של כניסת ההורים למסגרת עם הילדים.

חגי פורגס: כאן הייתה הידברות אתנו.

חגי פורגס: אנחנו בהחלט חושבים שהצרכים של הילד הם שההורים יהיו אתו וייכנסו אתו לכיתה וכולי.

חגי פורגס: כאן משרד הבריאות נתן דגש על ההתקהלות שבתוך המעון ולכן בעצם כלל האצבע היה שהורים לא נכנסים למעון אלא נפרדים מהילדים שלהם בכניסה.

חגי פורגס: אבל כן יש כאן רגישות כן יש כאן הבנה שבמקרים מסוימים הורים כן יכולים להיכנס כל עוד שומרים על קריטריון של הורה יוצא, הורה נכנס.

חגי פורגס: אם הורה רוצה להכניס את הילד שלו לכיתה, הוא מביא את הילד שלו לכיתה, נכנס לשטח המעון, שם את הילד בכיתה, ויוצא ואחר כך נכנס ההורה הבא וזאת כדי למנוע התקהלויות בתוך המעון.

חגי פורגס: זאת דוגמה לאיזון שניסינו לעשות בין שני הדברים האלה.

חגי פורגס: אני חושב שאנחנו במקום טוב.

חגי פורגס: אנחנו גם קיבלנו פידבקים בעת כתיבת המתווה וגם לאחרונה יצרנו איזשהו שיח עם הארגונים לקבל מהם פידבקים לקראת שנת הלימודים הבאה.

חגי פורגס: היו נושאים שעלו ואנחנו בחנו אותם במשרד.

חגי פורגס: אם אתם רוצים פירוט, אני כמובן אתייחס.

חגי פורגס: יש משהו שהוא יותר בריאותי אבל אני כן חושב שחשוב להגיד את זה.

חגי פורגס: אנחנו מנהלים מעקב יום יומי אחרי המסגרות שנסגרות בעקבות מקרים של חולים מאומתים שנמצאו, או צוותים או ילדים.

חגי פורגס: אנחנו חושבים שביחס למוסדות החינוך בארץ, המצב של המעונות הוא יחסית טוב.

חגי פורגס: אני לא אפידמיולוג ואני לא יודע מה אחוז ההדבקה – מישהו כתב כאן

חגי פורגס: מסגרות פרטיות וכרגע אני מדבר על מסגרות עם סמל – של תינוקות אבל אני יודע בשורה התחתונה, מבחינת המספרים, המספרים הם לא גבוהים.

חגי פורגס: אני חושב שזה נובע בגלל ההקפדה על המתווה וההנחיות שפרסמנו.

חגי פורגס: כאשר לצערנו יש מקרים של הידבקות של אחד מהצוותים או הילדים, בהתייעצויות כמובן עם גורמי הבריאות, יש לא מעט מקרים שסגירת המעון היא כירורגית.

חגי פורגס: למשל, מעון של שלוש כיתות, בגלל שמקפידים על המתווה ועל ההפרדה, רק כיתה אחת נסגרת.

חגי פורגס: לפעמים יש מקרים שבגלל הקפדה על קבוצות קטנת בתוך הכיתה, יש גם מקרים, אמנם בודדים אבל יש, שילדים מאותה קבוצה קטנה בתוכה נמצא התינוק המאומת או הצוות, הם לא מגיעים למעון.

חגי פורגס: אני חושב שיש כאן הקפדה טובה וזה נותן תוצאות בשטח והמערכת בסך הכול פועלת כרגיל.

חגי פורגס: אני לא מדבר כרגע על אזורים שהם מוגבלים, שזה עניין אחר לגמרי.

חגי פורגס: אני חושב שבהתנהלות של המסגרת עצמה, המתווה הוא טוב.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לעזור לך כדי שנמסגר את השיח.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של מתווה הבידוד, במקרים מאומתים, אתה הצגת את זה וזה נכון וזה קשור בחקירות אפידמיולוגיות.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להבין את המסגרת.

יפעת שאשא ביטון: מה שנוצר כאן זה מצב שלא כל ילדי המעון יכלו להגיע למעון.

יפעת שאשא ביטון: נכון?

יפעת שאשא ביטון: אתם הגבלתם את מספר הילדים.

יפעת שאשא ביטון: כל מה שאני אומרת עכשיו, אנחנו קודם כל צריכים לשנות לגמרי את השיח והתפיסה ממעונות של סמל למעונות בכלל כי מבחינתנו הרי כולם ברישוי ואנחנו מתייחסים לכולם תחת אותה מטריה.

יפעת שאשא ביטון: נכון שחלקם מסובסדים וחלקם לא, אבל מבחינת מה שאנחנו רוצים להשיג, זה צריך להיות נכון לכולם.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה, ותקן אותי אם אני טועה כי יכול להיות שזה השתנה מתחילת הדרך, שאושר רק למספר מצומצם של ילדים להגיע למעונות, לא כולם יכלו להגיע למעונות, והייתה בחירה בין ההורים, זאת אומרת, לפי רמות של עניינים סוציאליים ועוד שיקולים אחרים, מה שאומר שהמעונות לא עבדו בתפוסה מלאה ושהם היו צריכים לקבל שיפוי.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתגיד לי מה קורה בכל אחת מהנקודות האלו והיכן אנחנו נמצאים היום.

חגי פורגס: ברשותך, אני אלך קצת יותר אחורה ממה שאמרת.

חגי פורגס: יש בעצם ארבעה שלבים בהיסטוריה הזאת של הפעלת המסגרות.

חגי פורגס: השלב הראשון באזור אמצע מארס כשהכול נסגר וזהו.

חגי פורגס: שום דבר לא פעל.

יפעת שאשא ביטון: זה השלב הקל.

חגי פורגס: הקל והקשה.

חגי פורגס: אחר כך עלה הצורך מהשטח להפעלת מסגרות לילדים של צוותים רפואיים ואנחנו לקחנו את זה גם לעובדים חיוניים כי יש גם כוחות ביטחון וכולי שגם הם עבדו.

חגי פורגס: בשיח עם משרד הבריאות אפשרנו תחת תנאים מסוימים לפתוח מסגרות עם ההגבלות של ההתקהלות שבאותה עת היו של 10 אנשים, מתוכם שני אנשי צוות ושמונה ילדים למבנה.

חגי פורגס: זה היה השלב השני שבא לתת איזשהו מענה לעובדים החיוניים.

חגי פורגס: השלב השלישי, באמצע מאי, ב-10 במאי למיטב זיכרוני, שם הייתה פתיחה מוגבלת של עד 17 ילדים בכיתה.

חגי פורגס: השלב הרביעי שלדעתי היה ב-17 במאי, שבוע לאחר מכן, הייתה כבר פתיחה רגילה באזורים שמשרד הבריאות הגביל את הפעילות שם וזה שנשאר ב-17 ילדים.

חגי פורגס: בתקופה האחרונה יש גם הגבלה מלאה שם המסגרת לא עובדת לגמרי.

חגי פורגס: כרגע מצב השגרה הוא שהמעון פועל רגיל בתפוסה מלאה.

חגי פורגס: באותה תקופה שאמרתי, החזרה מהסגר המלא ב-10 במאי והחזרה למתכונת מצומצמת, כן, הייתה הגבלה של 17 ילדים בכיתה ונאלצנו לצערי לחתוך בבשר החי.

חגי פורגס: עשינו סדרי קדימויות.

חגי פורגס: בפתיחת שנת לימודים רגילה, תהליך שעכשיו הסתיים, הרישום לשנת הלימודים הבאה, יש תהליך שנקרא ועדות קבלה.

חגי פורגס: אם למשל יש עודף ביקוש במעון מסוים, יש קריטריונים, סדרי קדימויות וכך קבע הדירוג, כמובן לא לפי צבע עיניים חס וחלילה אלא לפי שיקולים של סוציו אקונומי, מעמד אישי, רווחה, פדגוגיה כמובן וכולי ואלה השיקולים שהנחו אותנו בחזרה למתכונת המצומצמת.

יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל מה קרה מאז?

יפעת שאשא ביטון: התקדמנו מאז.

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר שעכשיו אנחנו נמצאים במציאות בה יש פתיחה וכל מי שהיה במעון, יכול לחזור למעון.

חגי פורגס: נכון.

יפעת שאשא ביטון: את השיפוי שהייתם צריכים לתת על אותו צמצום במספר הילדים, השיפוי הזה הושלם?

יפעת שאשא ביטון: תכף נשמע את הארגונים.

חגי פורגס: אני קצת ארחיב לגבי השיפוי.

חגי פורגס: היו שני סוגי שיפויים.

חגי פורגס: שיפוי אחד הוא על התקופה בה המעונות לא פעלו במחצית מארס.

יוסף ג'בארין: עד תחילת מאי.

חגי פורגס: עד ה-10 במאי.

חגי פורגס: בערך חודשיים.

חגי פורגס: השיפוי הזה, ניתן סכום כסף עבור היקף הפעילות שהיה ערב הקורונה.

חגי פורגס: אם אתם רוצים אני אכנס לפרטים, לסכומים וכולי.

חגי פורגס: הסוג השני של השיפוי הוא על פעולה במתכונת המצומצמת.

חגי פורגס: מעונות שפעלו במתכונת המצומצמת גם קיבלו שיפוי בהתאם להיקפי הפעילות שהם חזרו אליה.

חגי פורגס: המנגנונים האלה קיימים.

חגי פורגס: היה איזשהו מסמך שכל ארגון היה צריך להצהיר, משהו פשוט ולא מסובך, והכסף עבר.

חגי פורגס: כל מי שביקש, הכסף עבר.

חגי פורגס: זה היה תלוי בדיווחים של נוכחות כמובן וכולי, אבל אני חושב שהמנגנון הזה עבד.

חגי פורגס: אולי לקחו קצת זמן בהתחלה לצערנו בגלל כל מיני תהליכים ופרוצדורות פנימיים, אבל עכשיו המנגנון הזה עובד טוב, בתקווה שלא נצטרך שוב להפעיל אותו.

יפעת שאשא ביטון: בסדר.

יפעת שאשא ביטון: לאן פנינו?

חגי פורגס: אני מדבר בסמכות של אגף שלנו.

חגי פורגס: אני רואה ששואלים על מעונות עם סמל.

חגי פורגס: שוב, אם את רוצה אני אפתח כאן סוגריים גדולים על המעונות הפרטיים אבל על נושא המענקים של המעונות הפרטיים, הנושא הזה בטיפול של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

קריאה: שהוזמנה ולא באה.

חגי פורגס: לא יודע.

חגי פורגס: אנחנו משרד שונה.

חגי פורגס: אמנם אותו בניין אבל אנחנו משרד שונה.

חגי פורגס: אני יודע שאנחנו בקשר אתם על העברת נתונים, העברת מידע ובסוף המנגנון והכסף יוצא מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

חגי פורגס: אני לא יודע לומר מה שם הסטטוס המפורט.

חגי פורגס: אני לא בקי ואני לא רוצה לומר דברים לא נכונים.

יפעת שאשא ביטון: מה שמטריד אותי זה שבתפיסה אנחנו עדיין מחלקים את המעונות לכאלה וכאלה כשאנחנו בכלל רוצים לשפוך את כולם ביחד לתוך משרד אחר.

יפעת שאשא ביטון: אל תיקח את זה אישית, זה לא קשור אליך.

חגי פורגס: את יודעת מה העמדה שלנו.

יפעת שאשא ביטון: כן אבל אני מרגישה שאנחנו עדיין עסוקים בתוך הפיצול הזה.

יפעת שאשא ביטון: לאן פנינו ב-1 בספטמבר?

יפעת שאשא ביטון: מה המתווה המתוכנן?

חגי פורגס: הנושא הזה עלה וגם חברת הכנסת אלהרר הייתה בדיון על חוק המסגרת בוועדת החוקה, שם התייחסתי ואני אתייחס גם כאן.

חגי פורגס: צו בריאות העם קובע את התנאים לפתיחת המסגרות לגיל הרך, גילי לידה עד שלוש, חילק את המסגרות לשני סוגי מסגרות והוא שם אותם תחת אחריות של שני משרדים שונים.

חגי פורגס: זה כתוב בצו בריאות העם.

חגי פורגס: המתווה להפעלת מסגרות מוכרות עם סמל הוא באחריות אגף מעונות יום, משרד העבודה והרווחה.

חגי פורגס: המשרד הוא זה שקובע את המתווה, הוא זה שעוקב, הוא זה שמפעיל, הוא הכתובת של הדבר הזה.

חגי פורגס: כמובן בדברים שאנחנו יכולים לטפל בהם.

חגי פורגס: סעיף אחר כך מדבר על יתר המסגרות בגילי לידה עד שלוש.

יפעת שאשא ביטון: לאן הן שייכות?

חגי פורגס: שם הקריטריונים והכול תחת משרד הבריאות.

חגי פורגס: יש אמנם איזושהי סינרגיה מטבע הדברים.

יפעת שאשא ביטון: חת משרד הבריאות?

חגי פורגס: כן.

יפעת שאשא ביטון: יש עוד משרד שרוצה לחלוק בילדים הקטנים החמודים האלה?

קריאה: בטח משרד הביטחון.

תמי ברנע: מי שאמור לפצות אותם זאת הרשות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד הכלכלה.

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: אלה שבכלל אין להם סמל ולא ביקשו.

יפעת שאשא ביטון: יש הפרדה בין המעונות בסמל לבין המעונות הפרטיים.

חגי פורגס: צו בריאות העם מחלק לשתי קבוצות.

יוסף ג'בארין: אני רוצה כאן לדייק.

יוסף ג'בארין: לגבי השיפוי.

יוסף ג'בארין: אני מבין שאלה מעונות יום שכבר קיבלו סמל או שהם בתהליכי הבקשה.

יוסף ג'בארין: נכון?

יוסף ג'בארין: לאישור ראשוני, עוד לפני הסמל.

יפעת שאשא ביטון: אישור ראשוני, זה הרישוי הפרטי.

חגי פורגס: אישור ראשוני וסמל, אני יכול להתייחס.

יוסף ג'בארין: אישור ראשוני, כן, בגנים הפרטיים שזה עדיין אצלכם באגף.

חגי פורגס: אני אפרט.

יוסף ג'בארין: אם יש לך גם נתונים לגבי אלה שהגישו בקשות וכמה קיבלו אישור ראשוני.

חגי פורגס: בסדר.

חגי פורגס: היום יש שלושה סוגי מסגרות.

חגי פורגס: יש מסגרות עם סמל, מה שפעם נקרא משרד התמ"ת, מעונות תמ"ת.

חגי פורגס: מסגרות עם סמל שהן מוכרות על ידי אגף מעונות יום ושעומדים בסטנדרטים אני חושב גבוהים וההורים יכולים ליהנות מסבסוד שכר הלימוד.

חגי פורגס: כאלה יש כ-2,000 מעונות יום וכ-3,700 משפחתונים כשבכל משפחתון יש עד חמישה ילדים.

חגי פורגס: חוץ מזה, יש את חוק הפיקוח שיושבת ראש הוועדה מכירה אותו היטב והוא מדבר על מסגרות מעל שבעה ילדים.

חגי פורגס: עוד מעט אני אומר מה בדיוק הדרישות.

חגי פורגס: יש את הסוג השלישי שהוא מתחת לרדאר של הכול, מסגרות עד שבעה ילדים.

חגי פורגס: מסגרות עד שבעה ילדים, אין רגולציה, וכמוחן שבמקרים מאוד נדירים לצערנו שעולה חשש לסיכון ממשי לילדים ויש לנו אינדיקציה על כך, יש לנו כלים – אמנם מאוד מאוד מוגבלים – להיות שם.

חגי פורגס: מבחינת שגרת העבודה, תוכניות העבודה, שם זה סוג של מסגרות שהן לא מוסדרות.

חגי פורגס: לגבי השיפוי והאישור הראשוני.

חגי פורגס: את המענקים שדיברתי עליהם, המענק של החודשיים כאשר המעונות היו סגורים והמענק של אחרי החזרה לפעילות המצומצמת באמצע מאי, אלה מענקים שיכולים לקבל רק מעונות עם סמל, המעונות המוכרים, 2,000 מעונות או 3,700 משפחתונים.

חגי פורגס: לגבי המענקים של המסגרות הפרטיות, כמו שאמרתי, זה הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

חגי פורגס: עד כמה שאני יודע, יש שם תנאי.

חגי פורגס: אני לא רוצה להטעות אבל יש שם חלוקה בין הגשת בקשה לאישור ראשני לבין קבלת אישור ראשוני.

חגי פורגס: אולי יש שם פעימות.

חגי פורגס: אני לא בקי ואני לא רוצה לומר סתם.

חגי פורגס: שם יש איזושהי חלוקה וכן, מכוח החוק, מכוח חוק הפיקוח, כל מעון יום, כל מסגרת חינוכית לילדים עד גיל שלוש, מעל שבעה ילדים, מחויבת מכוח חוק להגיש בקשה לאישור ראשוני ולפעול כי אחרת היא עוברת על החוק.

יפעת שאשא ביטון: תאמר לנו בקצרה לפני שנעבור לארגונים - כל הסרבול הזה, אנחנו רצינו לפשט ואני רואה שזה רק הולך ומסתבך אכבל אני אדבר על זה אחר כך - מה קורה ב-1 בספטמבר.

חגי פורגס: באיזה היבט?

יפעת שאשא ביטון: באים למעון כרגיל?

יפעת שאשא ביטון: הכול שגרה?

יפעת שאשא ביטון: המתווה שנכון לעכשיו, זה מה שיהיה ב-1 בספטמבר?

חגי פורגס: המתווה שאנחנו עובדים בו היום, שהוא גובש ביחד עם משרד הבריאות, ועשינו לאחרונה איזשהו סבב מול הארגונים מכל הגוונים, לקבל מהם איזה שהם פידבקים, יש דברים שאנחנו חושבים שלא נכון להתפשר ולהקל בהם כמו למשל לקיים אספות הורים.

חגי פורגס: אנחנו חושבים שזה לא נכון.

חגי פורגס: אפשר לעשות דברים כאלה ב-זום.

חגי פורגס: יש דברים שאנחנו מבינים שיש כאן קושי ואנחנו נציף את זה עם משרד הבריאות.

חגי פורגס: למשל, עבודה בקבוצות קטנות בתוך כל כיתה.

חגי פורגס: אם למשל יש כיתת תינוקות של 18 תינוקות והמתווה שלנו אומר שצריכים לעבוד בקבוצות קטנות בתוך הכיתה, זה יוצר קשיים וחלקם אפילו קשיים בטיחותיים.

חגי פורגס: זה מאפשר את הבידול הכירורגי הזה בתוך הכיתות ואנחנו בשיח סביב הדברים האלה.

חגי פורגס: אנחנו חושבים שהמתווה הזה עובד והמספרים מוכיחים שברוך השם לא הרבה מסגרות נסגרו אבל אנחנו פתוחים לביקורות ואם יש סעיפים שהם גורמים רק נזק, אנחנו כאן כדי לשמוע ויהיה שיח עם משרד הבריאות ונאזן בין הדברים.

חגי פורגס: כרגע, כל עוד משרד הבריאות לא אומר לנו לחזור למתכונות מוגבלות ומצומצמות יותר, אנחנו ממשיכים.

יפעת שאשא ביטון: בסדר גמור.

יפעת שאשא ביטון: שתי הערות.

יפעת שאשא ביטון: להיערך מראש לכל הנושא של הסתגלות בפתיחת שנת הלימודים, במיוחד הפעוטות החדשים שמגיעים למסגרת.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני, כן לפתור את הסוגיה של כניסת הורים למעון.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לאפשר חלק כך וחלק כך אבל אל תשכחו שכשהם לא נכנסים להכניס את הילד, יש התקהלות בחוץ כי אין מספיק כוח אדם שייכנס וייקח את כולם ביחד.

יפעת שאשא ביטון: לכן כל ההורים מחכים בחוץ עד שבאים ולוקחים מהם את הילד.

יפעת שאשא ביטון: בסוף הילד מגיע עם אותו DNA אפידמיולוגי לצורך העניין לתוך המעון.

יפעת שאשא ביטון: הוא הרי בא מתוך המשפחה שלו.

יפעת שאשא ביטון: אני אבקש גם ממשרד הבריאות שיעשו חשיבה בעניין.

יוסף ג'בארין: שתי שאלות.

יוסף ג'בארין: אנחנו מבינים שהמתווה פחות או יותר אמור להמשיך במה שקיים כיום אלא אם יהיו התפתחויות חדשות.

חגי פורגס: סליחה, ברשותך, אם משרד הבריאות יאמר לחזור למתכונת מצומצמת, אנחנו שולפים מהמדף את המתכונת המצומצמת ונפעל לפיה.

יוסף ג'בארין: יש הנחיות ברורות - כי עכשיו כולם מדברים על הגל השני של ההתפרצות – במקרה שהורה מאומת או ילד מאומת?

יוסף ג'בארין: זה ברור מבחינת ההנחיות לגנים?

חגי פורגס: במקרים כאלה, המעונות פונים לגורמי הבריאות המחוזיים, אני חושב.

חגי פורגס: יש אינסטנציה כזאת של משרד הבריאות במחוז, רופאת מחוז או משהו כזה, ואנחנו כמובן מנהלים מעקב אחרי הנושא הזה ונותנים מענה עד כמה שאנחנו יכולים.

חגי פורגס: כל מקרה לגופו.

יוסף ג'בארין: בעצם אין מתווה כללי להתמודדות עם מצב כזה.

חגי פורגס: לא.

חגי פורגס: אני אומר שוב שכל מקרה לגופו.

חגי פורגס: זה תלוי האם צריך לסגור.

חגי פורגס: אמרתי שיש מקרים שסוגרים את כל המעון, יש מקרים שסוגרים רק כיתה אחת, בגלל שהם הקפידו על הפרדה, יש מקרים בודדים שבתוך הכיתה אמרו שהקבוצה הקטנה הזאת כן והקבוצה הקטנה הזאת לא.

חגי פורגס: זה כל מקרה לגופו.

יוסף ג'בארין: אני חושב שבכל זאת הייתה לי ציפייה שיהיו קווים מנחים.

יוסף ג'בארין: אמנם כל מקרה לגופו אבל אני מניח שהמקרים צריכים להיות ברורים, זה או הורה או תלמיד ואז לדעתי היה אפשר ליצור אולי הנחיות כלליות שאנשים כבר ידעו מראש שכך הם אמורים להתנהג.

יוסף ג'בארין: אני חושב שזה אפשרי.

חגי פורגס: אנחנו נבדוק עם משרד הבריאות לייצר משהו כזה.

חגי פורגס: בסוף אלה הנחיות בריאותיות.

יפעת שאשא ביטון: ההנחיות יכולות להיות פשוטות, להנגיש אותן להורים.

יפעת שאשא ביטון: צודק כבוד היושב ראש שהוא מבקש שהדברים יהיו נגישים לציבור כדי שהורה ידע מה קורה בכל אחד מהמצבים ואיך עליו לנהוג, כן להביא את הילד או לא מביא את הילד.

יפעת שאשא ביטון: ככל שהדברים יהיו פשוטים יותר, דיברנו על כך בשבוע שעבר גם בוועדת הקורונה, כך הציבור יוכל להיות ממושמע ולהירתם למאמץ של כולם.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: אחרת זה יוצר פאניקה.

יוסף ג'בארין: תאמין לי, הורה שידע שיש ילד מאומת, הוא לא יודע איזה הנחיות יש וזה מיד יכניס את ההורים לפאניקה והם לא ידעו מה לעשות.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת קארין אלהרר, את רוצה להתייחס עכשיו?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני אשמח להתייחס.

קארין אלהרר: אני אומר שמעבר לכללי ההתנהגות בחזרה והדברים שאת אמרת יפעת לגבי כניסה ויציאה מהפעוטון וכולי, אני לא כל כך הצלחתי להבין – יכול להיות שפספסתי את זה - הרי החוק חוקק, חוק הפיקוח על מעונות היום, גם לגבי המעונות הפרטיים.

קארין אלהרר: אני מבינה שעדיין ממתינים לתקנות.

קארין אלהרר: אבל אני מנסה להבין איפה זה פוגש את העובדה שאנחנו אמורים לשאוף ליישום של החוק הזה באופן שהפיקוח לפחות של כל הפעוטונים יעבור למשרד אחד ולא שחלק יהיו מפוקחים על ידי המשרד, חלק יהיו על ידי הרשות לעסקים קטנים וחלק יהיו במקום אחר.

קארין אלהרר: כל אחד נמצא במקום אחר.

קארין אלהרר: הפעוטונים האלה נמצאים, הרבה מהם, ממש לקראת סגירה כי הם נחלו הפסדים מאוד מאוד גדולים.

קארין אלהרר: הם היו צריכים להחזיר כספים להורים וכולי.

קארין אלהרר: אני הבנתי שגם בתקופת הקורונה מי שעמד מול אותם פעוטונים זה משרד הבריאות.

קארין אלהרר: אני מדברת על הפעוטונים הפרטיים.

קארין אלהרר: משרד הבריאות ולא משרד העבודה.

קארין אלהרר: ההנחיות ניתנו בצורה מאוד מבוזרת ומאוד בעייתית.

קארין אלהרר: אני כן הייתי רוצה – ויפעת, אם את זוכרת, זה מה שעמד בבסיס ההחלטה לחוקק - שיהיה סטנדרט אחיד וסטנדרט טוב.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין איפה הדברים יעמדו ב-1 בספטמבר, מה קורה עם התקנות והיכן אנחנו בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני מאוד רוצה כן לתת התאמות והקלות לפעוטונים כדי שהם יוכלו להחזיק את הראש מעל המים.

קארין אלהרר: מאוד הייתי רוצה שיהיו כללי התנהגות דומים ואפילו זהים לכל הפעוטונים והדבר הזה לטעמי לא יכול לקרות כשכל אחד מתנהל על פי הנחיות של משרד אחר.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: צריך שהקול הזה יישמע גם בוועדה, היכן שאתם מחוקקים את חוק המסגרת עם צו בריאות העם.

יפעת שאשא ביטון: עצם החשיבה בכלל לפצל אותם, זה מה שפוגע בתפיסה בסופו של דבר כי אנחנו כאילו יוצרים שתי מסגרות שונות ואסור שזה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שזה יישמע גם שם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת קארין אלהרר.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת עסאקלה, ביקשת להתייחס.

ג'אבר עסאקלה: כן.

ג'אבר עסאקלה: לא לגופו של עניין.

ג'אבר עסאקלה: קודם כל, אני מברך על הדיון המשותף של הוועדה.

ג'אבר עסאקלה: למעונות אני כרגע לא אתייחס אבל אני רוצה לשאול לגבי פלח של האוכלוסייה של התינוקות והילדים שלא נמצאים במסגרת כלשהי.

ג'אבר עסאקלה: איפה אחריות המדינה?

ג'אבר עסאקלה: אני מדבר בצל הקורונה, בצל המשבר הנוכחי ואני מקווה שלא יתפתח לגל שני אמיתי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר בגל השני האמיתי.

יוסף ג'בארין: היום דיברו על יותר מ-1,500 מאומתים.

ג'אבר עסאקלה: 1,600.

ג'אבר עסאקלה: אני לא זוכר את האחוזים המדויקים אבל לפחות בחלק מהאוכלוסיות, למשל בחברה הערבית, מספר מעונות היום הוא קטן ביותר, מספר המשפחתונים גדול ביותר אבל עדיין יש פלח גדול של התינוקות שלא נמצאים בכל מסגרת כלשהי.

ג'אבר עסאקלה: השאלה אם זו לא אחריות של משרד הרווחה גם לחשוב מה קורה עם כלל הילדים האלה שלא נמצאים במסגרות חינוך.

ג'אבר עסאקלה: זו שאלה שאולי לא נקבל עליה תשובה עכשיו, אבל אני מעלה אותה כי יש מקומות שבאמת אני אקרא להם הם מקומות סיכון.

ג'אבר עסאקלה: אם ניקח את הכפרים הבלתי מוכרים בנגב או ישובים שהם מאוד צפופים ובהיעדר מסגרות זה מצב מסוכן ומישהו צריך לקחת על זה אחריות.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת יזבק.

היבה יזבק: תודה.

היבה יזבק: אני מברכת על קיום הדיון.

היבה יזבק: זה נושא מאוד מאוד חשוב.

היבה יזבק: אני בטוחה שהרבה הורים צופים ומחכים.

היבה יזבק: אני מדברת גם כאימא.

היבה יזבק: הבן שלי מתחיל רק עכשיו ללכת לגן וזה מאוד מדאיג אותי מה קורה שם.

היבה יזבק: אני יודעת על כמה מקרים של גנים, פעוטונים ומעונות יום שנאלצו לסגור כי התגלו מקרים של ילדים או של מחנכות שחלו בקורונה.

היבה יזבק: אני תוהה עד כמה כל העניין של הפיקוח באמת קיים ולא רק בעניין של המשפחתונים אלא גם בעניין הגנים הפרטיים שהם ללא פיקוח מתמשך ובלי פיקוח רציני.

היבה יזבק: אנחנו יודעים איך הדברים מתנהלים שם כשהילדים מתחת לגיל שלוש.

היבה יזבק: אני חושבת שזה עוד נושא.

היבה יזבק: זה לא רק עניין של מעונות היום שנמצאים בפיקוח מתמיד אלא זה גם עניין של גנים פרטיים, משפחתונים וגם גננות או נשים שמקבלות את הילדים בבית והן אפילו לא משפחתון ויש הרבה מקרים כאלה.

היבה יזבק: אני חושבת שיש צורך להנגיש את המידע ואת ההנחיות בשפות השונות אבל העניין המרכזי הוא עניין הפיקוח ואיך אפשר באמת לשמר שהמקומות האלה יתנהגו ממש לפי ההנחיות אבל בו זמנית ישמרו על כל התנאים הנדרשים כדי שהילדים לא יידבקו וגם לא המחנכות וההורים ירגישו שלווה פנימית כשהם שולחים את הילדים שלהם למעונות.

יפעת שאשא ביטון: ניתן לחגית פאר מארגון נעמ"ת.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

חגית פאר: צוהריים טובים לכולם.

חגית פאר: תודה רבה על הדיון המקצועי והענייני.

חגית פאר: תודה על שאתם שמים את הדברים על סדר היום.

חגית פאר: אני חושבת שהמשבר הזה הוכיח לנו כמה דברים.

חגית פאר: הוא הוכיח לנו את חשיבות הפעלת מעונות היום על מנת שההורים באמת יוכלו לצאת לעבודה.

חגית פאר: הוא גם הוכיח לנו עד כמה מעונות היום נופלים בין הכיסאות ואין להם תמיד מענה.

חגית פאר: אני רוצה להודות למשרד העבודה והרווחה על השיח הפתוח עם הארגונים וכמה חשוב שאנחנו נדבר ביחד כולנו ונגיע לפתרונות על מנת לשמור על החשוב לנו ביותר, שאלה הילדים, הגיל הרך, ולתת את השירות הטוב ביותר, לשמור על בריאותם הפיזית, הנפשית וכמובן לתת את השירות הטוב ביותר להורים כדי שיוכלו לצאת לעבודה ללא דאגות.

חגית פאר: אני אחלק את הנושא לשני נושאים והראשון הוא עבודה בשגרת קורונה.

חגית פאר: כאן אני רוצה להודות לצוותים החינוכיים במעונות היום שעובדים מאוד קשה על מנת לשמר שגרת קורונה ולדאוג לבריאות.

חגית פאר: כאן יש לנו כמה נושאים.

חגית פאר: אין לנו פתרונות שיפוי למעונות שנסגרים וכל יום אנחנו רואים עוד ועוד מעונות שנסגרים לבידוד של 14 ימים בגלל מחלה של חולה מאומת וזה יכול להיות ילד, זאת יכולה להיות עובדת, זאת יכולה להיות מבשלת וזה יכול להיות גם הורה שנכנס למעון.

חגית פאר: זה נושא אחד שאין בו שיפוי והמצב הכלכלי של הארגונים הוא בכי רע, עוד לפני הקורונה.

חגית פאר: הקורונה נתנה לנו כאן את המכה האחרונה.

חגית פאר: 10 אחוזים מהילדים בכלל לא חזרו למסגרות.

חגית פאר: אנחנו ממשיכים לתפעל את המסגרות וחסרים לנו ילדים.

חגית פאר: החזרנו את העובדים מחל"ת ואין שום שיפוי על הנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: למה הם לא חוזרים?

יפעת שאשא ביטון: משיקול של ההורים או כי אתם לא רוצים שתהיה תפוסה מלאה?

חגית פאר: שיקול של ההורים.

חגית פאר: יש הרבה מאוד הורים שנשארו ללא עבודה וכלכלית לא יכולים להחזיר את הילדים ולשלם את המחיר.

חגית פאר: לכן לא החזירו אותם.

חגית פאר: זה גורף לכל הארגונים.

חגית פאר: מדובר בכ-10 אחוזים ואלה הרבה מאוד ילדים שחסרים לנו במערכת.

חגית פאר: גם לא ברור כמה ילדים אכן יגיעו בספטמבר.

חגית פאר: גם זה לא ברור.

חגית פאר: הילדים נרשמו בפברואר עוד לפני פרוץ הקורונה, וכרגע לא ברור אם הם באמת יחזרו ואם הם באמת יגיעו ב-1 בספטמבר.

יוסף ג'בארין: ה-10 אחוזים הם אצלכם בנעמ"ת?

חגית פאר: בכל הארגונים.

חגית פאר: כל הארגונים שמתחילים, לפחות הארגונים שאנחנו בקשר אתם, המפוקחים, זה גורף לכולם.

יוסף ג'בארין: לגבי השיפוי בעקבות חולה מאומת, בדיוק שוחחנו על כך עם חגי והבנו שאין משהו כתוב מבחינת הנחיות ברגע שיש הורה, ילד, מורה.

יוסף ג'בארין: אני עושה קשר בין שני הדברים כי ברגע שיש הנחיות, אם זו הנחיה של המשרד שבמקרה הזה צריך לסגור ולא לפתוח, היה כמובן מחייב שיפוי לפי ההנחיות הללו.

חגית פאר: בדיוק כך.

חגית פאר: אנחנו הוצאנו הנחיות מאוד מסודרות לשטח.

חגית פאר: כמובן האישורים והחקירות הם של משרד הבריאות שהוא זה שנותן את ההנחיות האם לסגור כיתה אחת, האם לסגור מעון שלם, אבל זה לוקח זמן וזה מאוד מסורבל.

חגית פאר: לא תמיד אנחנו מצליחים לקבל מענה בזמן ולא תמיד ההורים יודעים והם רוצים לדעת אם יוצאים לעבודה או לא יוצאים לעבודה והאם גם הם נכנסים לבידוד.

חגית פאר: זה לוקח זמן.

חגית פאר: זה לא פשוט.

חגית פאר: אין הוראות מדויקות עם מרכז שמיועד לנו שאנחנו יכולים לתקשר אתו ולקבל כמה שיותר מהר את ההנחיות.

חגית פאר: בטח שאין שיפוי בנושא וזה נושא בעייתי ביותר.

חגית פאר: אני מדברת גם על תקינה.

חגית פאר: עקב הוראות משרד הבריאות, היום הצוותים שלנו נדרשים, מעבר לעבודה השוטפת לעמוד בהנחיות מאוד נוקשות, לחטא את כל הציוד, לחטא בסוף יום, בתחילת יום ובאמצע יום.

יפעת שאשא ביטון: זה אמור להיות שגרה בלי קורונה

חגית פאר: זה אמור להיות אבל עכשיו עם הקורונה זה הרבה מעבר.

חגית פאר: זאת לא שגרה רגילה של ניקיון במעון.

חגית פאר: גם במקרה כזה צריך לחשוב על שיפוי.

חגית פאר: אנחנו סיכמנו עם משרד האוצר שאנחנו נקבל שיפוי גם על חודש יוני ולא קיבלנו אותו וזה עדיין נתון למשא ומתן.

חגית פאר: אני חושבת שצריך לחשוב כי אנחנו מדברים על שגרה ארוכה מאוד.

חגית פאר: זאת לא שגרה רגילה

יוסף ג'בארין: המשא ומתן לגבי יוני, מה כולל השיפוי?

יוסף ג'בארין: את אותם 10 אחוזים שלא מגיעים?

חגית פאר: משרד האוצר היה אמור לשפות אותנו בסכום של 600 שקלים על כל ילד בחודש מאי עת חזרנו לפעילות ועל חודש יוני.

חגית פאר: מכיוון שמבחינתם חזרנו לשגרה רגילה ולא לעבודה מצומצמת, הם הורידו לנו את השיפוי לחודש יוני.

חגית פאר: שוב אני אומרת שיש לנו הוצאות מוגדרות שחייבים לתת להם שיפוי.

חגית פאר: אנחנו לא יכולים להוציא אותן מכיסנו.

חגית פאר: לא נוכל לעמוד בזה.

חגית פאר: לא נוכל להמשיך ולעמוד בזה.

יוסף ג'בארין: הזכרת חיטוי מוגבר.

יוסף ג'בארין: מה עוד?

חגית פאר: חיטוי מוגבר וסגירה של מעונות עקב בידוד.

חגית פאר: כל יום יש לנו עוד מעונות וזה גורף לכל הארגונים.

יוסף ג'בארין: אני מניח שלפחות לגבי המעונות של נעמ"ת זה מתועד ורשום ואתם יודעים כמה ימים.

יוסף ג'בארין: נכון?

חגית פאר: בוודאי.

חגית פאר: יש תיעוד מסודר בכל הארגונים המפוקחים.

חגית פאר: תיעוד מאוד מסודר ואפשר להגיש אותו ולדעת בדיוק כמה ואיך.

חגית פאר: הנושא השני הוא הנושא שחס וחלילה ניאלץ להיכנס לסגר מוחלט ומעונות היום יצטרכו לתת את המענה.

חגית פאר: אני חושבת שזה הזמן לבנות את המתווה וקודם כל לשנות את הקריטריונים של קבלה למעון במקרים כאלה ולא להישאר על הקריטריונים הקודמים.

חגית פאר: אנחנו כמובן הגשנו הצעה בנושא למשרד העבודה והרווחה, לא להישאר את הקריטריונים הקודמים שלא כוללים עובדים חיוניים שצריכים לצאת לעבודה.

חגית פאר: בסגר לא יכולנו לקבל אותם למעון כי הם לא עמדו בקריטריונים הרגילים לקבלה למעון.

חגית פאר: צריך להתאים את הקריטריונים לתקופה כזו וכבר צריך להתכונן לזה.

חגית פאר: צריך גם להתכונן לתקצוב, האם אנחנו באמת קולטים רק חלק מהילדים, האם אנחנו קולטים את כל הילדים.

חגית פאר: זה הזמן שלנו להיערך לזה כי יכול להיות שזה באמת יגיע וזה יכול להיות כל יום.

חגית פאר: אני אשמח כמובן – כך גם כל הארגונים – לתת את כל המידע, לשבת ביחד ולקבל את ההחלטות.

יוסף ג'בארין: אני מבין שבקטע הזה, עדיין לא התגבש איזשהו מתווה בהנחה שיש החמרה במצב וחוזרים לסגר.

יוסף ג'בארין: כיום אין מתווה ברור.

חגית פאר: נכון.

חגית פאר: אין מתווה ברור.

חגית פאר: המתווה הקודם דיבר על 18, על עבודה בקבוצות קטנות, זה אומר שרק חלק מההורים יכלו לחזור למעון וזה העמיד אותנו מול ההורים לעשות איזשהו משפט שלמה ואנחנו – בטח ובטח הצוותים החינוכיים – לא צריכים לעמוד מול הורים ולהתמודד אתם בנושא הזה.

חגית פאר: הדברים צריכים להיות מאוד ברורים לגבי מה שיקרה אם מחר מחליטים לסגור ולעבוד בסגר.

חגית פאר: מה זה אומר מבחינתנו.

חגית פאר: זה הזמן שלנו.

חגית פאר: לא לחכות לרגע האחרון ואז להתחיל לפעול.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבקש תשובות לשתי הסוגיות, גם העניין הכלכלי בגין שיפוי על בידוד, חלקיות בגן והשיפוי של חודש יוני וגם נבקש התייחסות לגבי מתווה במקרה של סגר.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

אימאן ח'טיב יאסין: שלום לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שקורה בכל הנושא של הגיל הרך זה שבזמן שבעולם התחילו לחלום לעבור מ-קרינג ל-אדיוקייטינג, עדיין אנחנו נמצאים כאן בישראל, במיוחד בחברה הערבית, במקום שאפילו לא זוכים ל-קרינג.

אימאן ח'טיב יאסין: היטיב חברי ג'אבר לדבר קודם על הנושא הזה ואמר שחלק ניכר מהילדים בתוך החברה הערבית לא זוכים למסגרת כלשהי, לשהייה בטוחה, ועוד יותר הבעיה הולכת ומחריפה במשבר של הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שגם בסוגיה הזאת אנחנו דנו די הרבה.

אימאן ח'טיב יאסין: הסוגיות כבר ברורות לכולנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אין מתווה, אפילו הממשלה לא הפיקה לקחים מהגל הראשון ושוב אנחנו בעיצומו של גל שני ולקראת שנת לימודים חדשה אבל מעונות היום לא יודעים איך הם יפתחו את המעונות שלהם כי אין שום תוכנית ברורה והקצבה ולא יודעים איך להפעיל את הגנים במצב כזה.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון שמהצד השני יש את החששות האמיתיים של ההורים לשלוח את הילדים שלהם אבל המשפחות שרויות במצב כלכלי מאוד קשה ואם תתאפשר חזרה לעבודה, הן יצטרכו לחזור לעבודה, למרות שחלק מהן עדיין בבתים, אבל עם החזרה לעבודה צריכה במקביל להיות תוכנית ברורה שמאפשרת להורים חזרה לעבודה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהדרישה הרוחבית שצריכה לצאת מכל מקום, ולא רק מהמקום הזה, היא שקודם כל אם אנחנו דואגים שהמשק יפעל כמו שצריך, קודם כל צריך לדאוג לגיל הרך.

אימאן ח'טיב יאסין: אולי זאת הזדמנות לחשוב בקונספט יותר רחב וכללי ואם מוצאים פתרונות, למצוא פתרון כולל לכלל האזרחים ולא רק לפלח מסוים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לחברי הכנסת שהציגו כאן את הילדים שלא נמצאים במסגרות, נושא חשוב מאוד מאוד אבל זה לא בליבת הדיון.

יפעת שאשא ביטון: בליבת הדיון אלה הם אותם ארגונים שצריכים להתארגן להפעלה בתחילת שנה.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לקיים על זה דיון אבל בנפרד.

אימאן ח'טיב יאסין: בסדר.

אימאן ח'טיב יאסין: רק משפט אחד שקשור דווקא לסוגיה הזאת ובכל הנושא של המעונות המפוקחים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא כל המעונות המפוקחים זוכים לסבסוד וזו סוגיה שהיא כללית וצריך גם לתת עליה את הדעת וגם בתקופה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: אלה המעונות הפרטיים שלא מקבלים סבסוד.

אימאן ח'טיב יאסין: והם מפוקחים ויש להם סמל, אבל עדיין לא מקבלים סבסוד.

יוסף ג'בארין: אני לא חושב שזאת תופעה.

אימאן ח'טיב יאסין: אחוז מאוד גדול.

יפעת שאשא ביטון: את מדברת על מעון סמל, מעון שמקבל סבסוד לשכר לימוד?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשאל.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מכירה דבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שיש אבל מעונות עם סמל ומעונות מסובסדים, מעון פרטי מפוקח כולם מפוקחים היום.

קריאה: מעון עם סמל מקבל סבסוד.

אימאן ח'טיב יאסין: אז מפוקח פרטי שלא מקבל סבסוד.

יפעת שאשא ביטון: זה כן.

יוסף ג'בארין: את זה אפשר לבדוק.

אימאן ח'טיב יאסין: אצלנו יש רבים כאלה.

יוסף ג'בארין: מי שיש לו סמל, אמור לקבל.

יפעת שאשא ביטון: כל מי שיש לו סמל מקבל סבסוד.

יפעת שאשא ביטון: היא מדברת על פרטי מפוקח.

יפעת שאשא ביטון: דוקטור נעמי מורנו, ויצ"ו, קשה.

נעמי מורנו: אני אצטרף לדברים שנאמרו.

נעמי מורנו: תודה רבה על זימון הדיון כי אנחנו באמת נמצאים בנקודת זמן מאוד מאוד קריטית.

נעמי מורנו: מערכות החינוך הפורמליות, יש דיבור רחב לפחות ציבורי, על איך זה יהיה, קפסולות או לא, חשיבת תרחישים, ואנחנו במקום של אי בהירות איך זה הולך להיות.

נעמי מורנו: יש כאן שלושה דברים.

נעמי מורנו: על סוגיית התקצוב ועל סוגיית השיפוי דובר.

נעמי מורנו: אני רוצה לומר שגם במאי קיבלנו באופן חלקי כי דובר על כך שכבר בחודש מאי היה חוסר בילדים, היו כל מיני דברים שהשפיעו על היכולת שלנו לתת שירות מלא ובחודש מאי התחשיב של השיפוי היה חלקי כי הוא התבסס רק על מספר הילדים שהיו בתקופה של מאי בה היו מעט יותר ילדים טרם ההחלטה לאפשר לאופטימום ילדים להיכנס.

נעמי מורנו: אם כן, גם חודש מאי הוא חלקי.

נעמי מורנו: על יוני בכלל לא קיבלנו למרות שהמצב של החוסר קיים.

נעמי מורנו: בעצם גם יולי ואוגוסט, זה סוף השנה, זאת תקופה שבכל שמקרה יש לנו פחות ילדים, יש לנו מעונות שנסגרים אחת לתקופה ויש אלף ואחד מצבים שגורמים לנו לעבוד בדיוק על פי ההגדרה של תפוסה חלקית.

יוסף ג'בארין: כמה חלקית?

יוסף ג'בארין: גם אצלכם מדובר ב-10 אחוזים?

נעמי מורנו: 10 אחוזים זה סדר הגודל של הילדים שלא מגיעים אבל אם יש לנו היום 17 מעונות שנסגרו מתוך הרשת לסירוגין, זה אומר שבכל נקודת זמן אנחנו עובדים באופן חלקי כזה או אחר.

נעמי מורנו: לכן ההתייחסות לכך צריכה להיות מאוד ברורה, גם במתווה.

נעמי מורנו: לגבי המתווה קדימה.

נעמי מורנו: המתווה צריך להביא בחשבון את כל התרחישים האפשריים.

נעמי מורנו: אנחנו היום לא בנקודה בה פרצה הקורונה במארס אלא אנחנו בתוך הגל השני ואנחנו יודעים שאנחנו נחיה בצלה קורונה.

נעמי מורנו: זאת אומרת, כל התרחישים האפשריים על סמך מה שלמדנו.

נעמי מורנו: כשעובדים בקפסולות אי אפשר לעבוד באותה תקינה כמו במצב רגיל.

נעמי מורנו: זה עולה כסף וצריך לתת על זה את הדעת מראש.

נעמי מורנו: ברגע שאנחנו עובדים באותה צורה עם אותה תקינה, עם דרישות רגולטוריות מובנות ומוצדקות, צריך לשים את הדגש על התקינה המתאפשרת, על כל הנהלים, על כל מה שקשור לקביעת קדימויות.

נעמי מורנו: אני מסכימה שצריך לתת את הדעת על זה מראש.

נעמי מורנו: כל מה שקשור בלוח הזמנים של שמעבר משלב לשלב.

נעמי מורנו: כשנדרשנו לחזור למעונות, זה היה מאוד מאוד מהר.

נעמי מורנו: התהליך של יכולת ההתארגנות, גם שלנו וגם של ההורים לחזור למקום עבודה, כל המרכיבים האלה דורש התייחסות גם מבחינת העיתוי.

נעמי מורנו: זאת אומרת שעכשיו הזמן להביא בחשבון את כל המצבים בתוך המתווה, כל מיני תרחישים אפשריים כאשר יש לנו ניסיון גם מבחינת מספרי הילדים, גם עבודה בקבוצות קטנות, גם תקינה, גם יציאה וכניסה, סגירה, מה קורה במקרים האלה.

נעמי מורנו: יש דברים שאפשר על סמך הניסיון המצטבר לבנות מתווה הרבה יותר מדויק עם מספר תרחישים אפשריים ולא כל פעם לפתוח דיון מחדש על מה הולכים לעשות.

נעמי מורנו: אני חושבת שכל הנוכחים כאן ובכלל יעמדו לרשות העניין הזה ולטובת העניין הזה.

נעמי מורנו: יש ידע מצטבר וצריכים להיות מוכנים כי ה-1 ספטמבר הוא עובדה קיימת.

נעמי מורנו: צריך לדעת שנוכל להיות שם.

נעמי מורנו: אני רוצה להעלות עוד נקודה אחת.

יוסף ג'בארין: לגבי הנקודה הראשונה.

יוסף ג'בארין: אני הייתי ממליץ שבשלב הזה – אנחנו גם נפנה לנציג משרד הרווחה בנושא – כדאי כבר להתחיל לעגן ולכתוב מה שאתם בארגונים מציעים.

נעמי מורנו: אנחנו נגיש.

נעמי מורנו: אנחנו נגיש תוכנית שהגשנו במארס.

יוסף ג'בארין: בדיוק.

יוסף ג'בארין: לפי הניסיון שלכם ומה אתם חושבים שצריך להיות.

נעמי מורנו: יש לנו הרבה מאוד משתנים שאנחנו יודעים שזה עובד כך ושזה יכול לקדם.

נעמי מורנו: לא הכול בשליפה אבל לפחות לייצר צפי לכל מיני תגובות במצבים שונים.

נעמי מורנו: דבר נוסף שאני רוצה לומר.

נעמי מורנו: אחת הבעיות הגדולות שלנו היא מחסור בכוח אדם.

נעמי מורנו: לא רק עכשיו אלא כבר שנים אנחנו מדברים על זה.

נעמי מורנו: גם מחסור בכוח אדם מוכשר, כזה שיעמוד בדרישות חוק הפיקוח, ועכשיו, במקביל, יש תופעה ברורה של אבטלה גואה.

נעמי מורנו: אנחנו יכולים לתת את ההזדמנות הזאת, ליצור קשר בין הדברים, לייצר בזמן הזה הכשרה מקצועית מותאמת ומכוונת, לתת עדיפות לתחום הזה כי אצלנו יש עבודה.

נעמי מורנו: אפשר לנצל את הזמן הזה ולעשות הכשרה.

נעמי מורנו: במקום שאנשים יקבלו דמי אבטלה או כל מיני וריאציות אחרות, בזמן הזה לתת הכשרה ולכוון אותם כבר לתעסוקה בענף הזה.

נעמי מורנו: זו הזדמנות.

קריאה: כן, אבל אנשים מתאימים.

יפעת שאשא ביטון: בדיוק.

יפעת שאשא ביטון: ברגישות הנדרשת.

נעמי מורנו: רק אנשים מתאימים.

נעמי מורנו: כמובן שאנשים מתאימים עם המיון ועם ההכשרה.

נעמי מורנו: זו הזדמנות לנצל את המומנטום הזה כי אנחנו בספטמבר נמצאים באותה בעיה וזו בעיה מוחרפת כי יש קבוצות אוכלוסייה של עובדות שהן קבוצות בסיכון ולא תוכלנה בכלל לחזור לעבודה כי הן נמצאות בכל מיני מצבים או בן משפחה נמצא.

נעמי מורנו: זה אומר שעל הבעיה הרגילה מתווספת גם הבעיה הזו.

נעמי מורנו: חשבתי שאולי בגלל המצב במשק תהיה נהירה לענף ולא כך הוא.

נעמי מורנו: אנחנו צריכים לעשות איזושהי פעולה מכוונת וממוקדת לשם.

יפעת שאשא ביטון: גם לא הייתי רוצה לראות נהירה של ברירת מחדל.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שלמקומות האלה יופנו רק אנשים שמסוגלים לעבוד עם ילדים.

יפעת שאשא ביטון: אם לא, עם כל הצער, יש אופציות נוספות.

נעמי מורנו: בהחלט צריך לייצר מצב שבו לא תהיה נהירה של ברירת מחדל ולכן כאן נדרשת מעורבות של המדינה להכוונה, למיון, לתת את הכלים כי כרגע האופציה הזאת היא בכלל לא על השולחן.

נעמי מורנו: זה אומר שצריך לתת כאן איזשהו תעדוף ובדרך זו גם תעדוף לכוח אדם איכותי שיגיע לענף.

נעמי מורנו: זה הזמן.

יפעת שאשא ביטון: הנקודה ברורה.

נעמי מורנו: אני חושבת שצריך לתת על זה את הדעת.

נעמי מורנו: זה חשוב ביותר.

נעמי מורנו: אני רוצה לציין שמי שמחזיק במקביל בתקופה הזאת את המעונות, כל הכבוד לכולנו אבל אלה הצוותים במעונות שנוסעים באוטובוסים, נוגעים בילדים, לוקחים את הילדים בכניסה ונפגשים עם ההורים.

נעמי מורנו: כל המורכבויות האפשריות.

נעמי מורנו: בסופו של דבר המעונות עובדים אודות למאמצים גדולים ומחויבות.

נעמי מורנו: כולנו מחויבים לבריאות ולרווחה גם של העובדות.

נעמי מורנו: של הילדים ושל העובדות.

נעמי מורנו: אלה הדברים המרכזיים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: הדברים נרשמו.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת הילה וזאן, את רוצה לדבר עכשיו?

הילה שי וזאן: יש לי כמה דברים אבל אני אשמח לשמוע.

יפעת שאשא ביטון: נשמע את נציג המעונות הפרטיים, יניב בר אור.

יניב בר אור: הרבה מאוד נושאים שהעלו כאן

יניב בר אור: לגבי מעונות היום המפוקחים, משותפים גם לנו ומשתתפים במכתב שהעברנו לוועדה.

יניב בר אור: יש מספר דברים שהם ייחודים לנו ובכלל מעמידים את כל השאלה שהיא האם יהיו מעונות יום פרטיים או לא יהיו יום פרטיים.

יניב בר אור: לשמחתי המדינה בתקופה האחרונה מבינה שמעונות יום פרטיים יכולים להתקיים בתוך מבנה מגורים.

יניב בר אור: גם בנייה חדשה מתקיימת על פי אמות מידה של דו שימושי, מה שקצת מעמיד בשאלה לגבי חוק ההסדרים שעתיד לעבור בקרוב.

יניב בר אור: עבדנו עליו הרבה אבל קיבלנו איזושהי עקיצה מתחת לחגורה כשהגבילו את הפטור מהיתר לשימוש חורג רק עד 20 ילדים.

יניב בר אור: זה אומר שהדבר הזה הולך לתת פתרון לכ-10 אחוזים מאלה ששוהים בתוך מעונות יום פרטיים במבנה מגורים.

יניב בר אור: אנחנו מדברים היום על קרוב ל-300,000 ילדים, 30,000 משפחות יקבלו פתרון וכל השאר לא יקבלו פתרון אם יכריחו אותנו לעמוד בהיתר לשימוש חורג בבתי משפט, היטלים וקנסות.

יניב בר אור: גננות לא יוכלו לעמוד בזה.

יניב בר אור: אנחנו לא נוכל לעמוד לא בשינוי המבנים שנמצאים בתוך ההיתרים האלה ולא נוכל לעמוד בעלויות הגבוהות האלה.

יניב בר אור: אנחנו ספגנו הפסדים מאוד מאוד גבוהים בתקופת הקורונה, אני מניח כמו כולם.

יניב בר אור: הובטח לנו פיצוי סקטוריאלי אבל הכספים עדיין לא הגיעו למרות שהגשנו את הבקשות לפני חודש.

יניב בר אור: במוקדים לא יודעים לתת לנו מענה על הנושא הזה.

יניב בר אור: אנחנו מאוד נשמח לעזרה בעניין הזה.

יניב בר אור: הזכרתי כמה נקודות, גם את הנושא של עד 20 ילדים פטור משימוש חורג.

יפעת שאשא ביטון: רשמתי הכול.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה בפעם הראשונה.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור הזה של השיפוי שלא קיבלתם, אתה יודע לומר כמה מסגרות לא קיבלו עדיין את הכסף שמגיע להן מהמדינה?

יניב בר אור: אני יודע לומר מתוך הארגון שאנחנו מייצגים שכל מי שהגיש את הבקשות קיבל אישורים על כך שהבקשה התקבלה, יש מספר אישור, אבל מעבר לזה אני חושב שטופס דרישת תשלום עדיין לא עלה לאתר של הרשות לעסקים קטנים ובינוניים.

יניב בר אור: לכן אי אפשר להגיש את דרישת התשלום.

יוסף ג'בארין: אפילו טופס?

יניב בר אור: זה מתחלק לכמה נקודות.

יניב בר אור: אתה קודם כל צריך להגיש את הבקשה ואז להעלות את כל ההוכחות שמגיע לך.

יניב בר אור: אחר כך אתה מקבל אישור על כך שאתה זכאי לפיצוי.

יניב בר אור: במעמד ההגשה אפילו אומרים לך מה הסכום, המחשב עושה חישוב אוטומטי, אתה מחכה למייל חוזר ואתה אמור להגיש דרישת תשלום אבל טופס דרישת תשלום - אין.

יניב בר אור: אמרו שזה יעלה במהלך חודש יולי ואנחנו כבר בעיצומו של חודש יולי ועדיין לא ראינו את הטופס הזה.

יניב בר אור: אנחנו עדיין מממנים מכיסנו ומלקקים את הפצעים מהסבב הראשון כשאנחנו כבר נמצאים בעיצומו של סבב שני ויש מעונות שנכנסים לבידוד ואין שום תוכנית על השולחן לפיצוי על הסבב השני, דבר שאמרו כבר לפני המעונות המפוקחים אבל זה בוודאי הרבה יותר חזק כאשר מדובר בנו כי לנו אין שום תקציבים אחרים עליהם אנחנו יכולים להסתמך מלבד התשלומים של ההורים.

יפעת שאשא ביטון: הנקודה הזו נרשמה.

יפעת שאשא ביטון: יש דברים נוספים?

יפעת שאשא ביטון: אתם העליתם את הנושא של פטור מארנונה עסקית.

יניב בר אור: תודה.

יניב בר אור: אנחנו העלינו את הנושא של פטור מארנונה עסקית.

יפעת שאשא ביטון: אני צריכה לייצג אתכם?

יניב בר אור: מבדיקה שערכנו, הפטורים מארנונה התחילו להגיע רק אחרי חודש מאי-יוני.

יניב בר אור: בחודשים הראשונים לא קיבלנו את הפטור.

יניב בר אור: אני לא יודע איך הדבר הזה הולך להימשך אבל לגבי החודשים הראשונים אני יכול לומר בוודאות שהפטורים לא הגיעו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נצטרך לדרוש את זה למקרה של סגר נוסף.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים לוודא שכל מה שהיה נכון ויותר מזה בסגר הראשון, יהיה גם אם חלילה יהיה סגר שני.

יפעת שאשא ביטון: אני מפחדת לדבר על זה כי אני מאוד מקווה שלא נגיע לזה.

יוסף ג'בארין: הפטור הוא לשלושה חודשים.

יניב בר אור: מתחילת המשבר, מאז שסגרו אותנו, ב-15 במארס, אנחנו לא קיבלנו את הפטור.

יניב בר אור: הוא התחיל רק ממאי או יוני.

יניב בר אור: אני רוצה לומר עוד משפט אחד לגבי הנושא של כוח אדם מכיוון שגם אצלנו יש אוכלוסייה מבוגרת ואוכלוסייה של אנשים בסיכון שלא חזרו או לא יכולים לחזור.

יפעת שאשא ביטון: לפשט את התהליכים בקליטה.

יניב בר אור: שאני יודע שבאגף ההכשרות של משרד העבודה יש תוכניות מדהימות של הכשרות מזורזות ואני מציע לקיים אתם את השיח הזה.

יניב בר אור: אפשר להכשיר מטפלות בהכשרות ותוך שבוע וחצי לתת להן את המושגים הראשונים כדי שיוכלו להתחיל להיכנס למעונות כמובן שצריך לעשות את המיונים הראשונים ולהביא את האנשים המתאימים אבל במידה ואנחנו נכנסים לסגר חלקי או לבידוד חלקי בתוך מעון, אין לנו כוח אדם.

יניב בר אור: אנחנו לא זכאים להשתתף נכון להיום, חוץ מזה שמפרידים אותנו בין משרד העבודה למשרד הבריאות, כאשר לא ברור מאיפה משרד הבריאות נכנס לתוך מעונות היום הפרטיים, אבל אנחנו חייבים להיות שותפים בתוך בנק העובדים הזה כדי שבמידה וחלילה אנחנו נזדקק לו, שזה יעמוד גם לרשותנו.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אוסיף על הנקודה הזו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבקש את זה גם בסיכום הדיון - ממשרד העבודה והרווחה שצריך לאשר את העובדים, לפשט את התהליכים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם כך אנחנו נמצאים במציאות של מצוקה וצריך שהעובדים יוכלו לקבל את אישור העבודה תוך ימים בודדים ולא כמו היום שזה אורך זמן.

יניב בר אור: יש תוכניות מדהימות.

יניב בר אור: התוכניות מאוד יפות אבל חייבים לתקצב את זה.

יניב בר אור: היום פורסם הנושא של תקצוב הכשרות שלא קיים כבר כמעט שנה.

יניב בר אור: כמעט שנה לא קיימות הכשרות מתוקצבות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו כאן את משרד בריאות שביקש להתייחס.

יפעת שאשא ביטון: דוקטור דינה צימרמן.

דינה צימרמן: רציתי להתייחס לכמה דברים שעלו בדיון.

דינה צימרמן: יש הנחות ברורות במידה של התפרצויות במוסדות חינוך, כולל במעונות ובגלל הבלבול שלפעמים היה בזמן שהיו התפרצויות, יש דף שאלות ותשובות הן למנהל המוסד והן להורים עצמם, דף שבא להסביר את התהליך כאשר מדברים על כל מקרה לגופו.

דינה צימרמן: זה לא אומר שאין אחידות מבחינת איך מתייחסים למקרה, אבל כל מקרה לפעמים הוא שונה ולכן יכול להיות שינוי מבחינת מספר האנשים שנכנסים לבידוד בהחלט זה אחד הדברים שכן מעוגנים והמידע הזה נמצא באתר, אם יש ארגון או מישהו שרוצה לקבל את זה באופן ישיר.

יוסף ג'בארין: זה שיש הנחיות ובשטח לא מודעים להן, זה גם בעייתי.

דינה צימרמן: אני מסכימה ולכן נכתב דף שאלות ותשובות.

דינה צימרמן: זה הופץ גם למשרד הרווחה שיש להם העתקים.

דינה צימרמן: אם יש איזשהו ארגון שלא קיבל את זה, מוזמנים לפנות ונשמח להעביר.

יוסף ג'בארין: שמענו מנציגי הארגונים שהם צברו ניסיון מהגל הראשון ומהבעיות שנוצרו והם יכולים לתרום מהניסיון שלהם בשטח למתווה שיכול לעבוד טוב.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שיש מקום לשיח אתם כדי לראות אולי אפשר לשנות בתוך ההנחיות הקיימות.

דינה צימרמן: יש שיח מאוד פורה בין משרד הבריאות למשרד הרווחה.

דינה צימרמן: כמו שחגי אמר, הם מדברים עם הארגונים.

דינה צימרמן: יש לנו כבר רשימה של נושאים שהועלו הדיונים האלה והעבירו אלינו על מנת לקבל התייחסות מקצועית.

דינה צימרמן: אני חושבת שדווקא שיתוף פעולה בין משרד הבריאות לבין משרד הרווחה עובד טוב.

דינה צימרמן: בנוגע לכמות ההתפרצויות שהייתה בתוך המעונות, רובן היו קשורות לאנשים במשפחה.

דינה צימרמן: אני חושבת שעצם זה שאין הרבה הדבקה בין ילדים וההתפרצויות שהיו בתוך המעון, מראה שהמתווה שקיים כרגע והקפדה של הצוות על הכללים כן תורם והוא חשוב.

דינה צימרמן: עד שהקורונה תעבור אנחנו צריכים להמשיך להקפיד על הכללים האלה.

דינה צימרמן: אני אציין שהכללים של הקפדה בקורונה הם גם הדרך למנוע העברה של כל המחלות האחרות ולכן זה לטובת הילדים גם לאחר הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: לגמרי.

יפעת שאשא ביטון: כל מה שקשור לחיטוי צריך להיות עניין שבשגרה.

יפעת שאשא ביטון: אני מעדיפה לא לדבר על זה שעושים את זה עכשיו באופן מיוחד כי אני במחשבה שלי רציתי שזה יהיה תמיד.

דינה צימרמן: האמת היא שמה שכתוב עכשיו בא מתוך ההוראות של משרד הבריאות בימי שגרה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת הילה שי וזאן ואחר כך ציפי ברנד.

הילה שי וזאן: כמה שאנחנו רוצים לעשות את זה לטווח הרחוק, כרגע יש לנו כאן

הילה שי וזאן: בעיה לאור המשבר במיוחד ואני חושבת שכמו שאמרנו גם בדיונים אחרים ובוועדות אחרות, אנחנו נדרשים לפתרונות יצירתיים.

הילה שי וזאן: אחד הדברים שאני מתעסקת אתו בזמן האחרון הוא כל מה שקשור להסבות המקצועיות שאפשר לעשות עכשיו.

הילה שי וזאן: יש לנו מאות אלפי אנשים שנשפכים לשוק.

הילה שי וזאן: כרגע הם בחל"ת אבל בעוד כמה חודשים יכול להיות שהם לא יהיו בחל"ת.

הילה שי וזאן: צריך אולי לקחת את אותו כוח אדם, אבל כמו שציינת קודם יושבת הראש, כוח אדם איכותי ולא כוח אדם שמבחינתו זאת ברירת מחדל.

הילה שי וזאן: כוח אדם שבאמת אחר כך ירצה להישאר.

הילה שי וזאן: אנחנו כמדינה צריכים לאפשר להם את זה, צריכים לאפשר את ההסבה המקצועית ואת ההכשרה.

הילה שי וזאן: אנחנו נדרשים לזה במעבר של נהגי מוניות לנהגי אוטובוסים ואנחנו צריכים להידרש לזה גם כאן ולמצוא את התנאים המיטביים כדי לאפשר לזה לקרות, כדי שהם יוכלו עכשיו לחזק לפחות בחודשים הראשונים בגני הילדים וגם מתוך מטרה וראייה לטווח רחוק כדי שהם ירצו ויהיה להם את האינסנטיב, את התמריץ, להמשיך עם זה גם אחר כך.

יפעת שאשא ביטון: תודה נכון.

יפעת שאשא ביטון: נכון וחשוב.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת הילה שי וזאן.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר למי ששומע שממשרד האוצר יש לנו עדכון שהמספר בהיתר החורג ל-25 ילדים.

יפעת שאשא ביטון: עדיין אנחנו נותנים פתרון לכל וגם צריך לקחת בחשבון לא רק את המסגרות שנמצאות בתוך מבנה מגורים.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו עוד מסגרות שנמצאות במבנים אחרים וגם להם צריך למצוא פתרון אבל אני מקווה שהשיח יימשך ונוכל להיטיב עם כמה שיותר מסגרות.

ציפי ברנד: בשורה מצוינת.

ציפי ברנד: אני רוצה לומר קודם כל תודה על זכות הדיבור.

ציפי ברנד: קשה לי שאני שומעת התייחסויות של משרדי הממשלה, בעיקר למעונות המפוקחים, אבל בשטח אפשר לדבר על הרבה מאוד, למעשה 70 אחוזים מעונות שהם לא מפוקחים היום ואני חושבת שאנחנו חייבים להידרש לזה.

ציפי ברנד: אני לא יודעת עד כמה יש נתונים של השטח כאן על השולחן אבל אנחנו בעיצומו של משבר מאוד חריף בסיפור הזה של מעונות היום הפרטיים.

ציפי ברנד: נעמי הזכירה את המפוקחים.

ציפי ברנד: יש עשרות בעיר אצלנו ומאות בארץ ואנחנו כל הזמן מקבלים דיווחים על מסגרות שנסגרות.

ציפי ברנד: אני חושבת שהמשבר הזה הוא באמת הזדמנות שידגיש עד כמה החינוך הזה הוא חשוב לנו וכמה אנחנו צריכים - בעצם הכדור אצלכם - להגדיר אותם היום מוסד חיוני הכרחי.

ציפי ברנד: קודם כל צריכה להיות הגדרה כזאת ברורה ואנחנו צריכים להידרש לנושא הזה באמצעות מינוי של איזשהו גוף מתכלל שייתן באמת מענה אמיתי לחיים תחת שגרת קורונה שהולכת להיות הרבה מאוד זמן.

ציפי ברנד: כי אחרת אין מסגרות.

ציפי ברנד: תסתכלו על המצב בשטח, מי שמכיר אותו, כל יום נסגרות המסגרות האלה.

ציפי ברנד: צריך להבין, אנחנו מדברים על 70 אחוזים.

ציפי ברנד: אני מדברת על מפוקחים – דיברו קצת על הפרטיים - אבל כדי להבין את סדרי הגודל – ויש 70 אחוזים מוסדות חינוך של ילדים שנמצאים בעצם במוסדות פרטיים שמפעילים גני ילדים שכרגע אינם תחת אחריות של אף גורם שלטוני.

ציפי ברנד: אנחנו יודעים שזה מורכב, יש הרבה עניין של הוצאות של כוח אדם, של תחלופת כוח אדם, הנקודה שהדגשתם כאן על הכשרת כוח אדם ושזה לא יהיה איזשהו מפלט היא חשובה וזו בדיוק נקודת הזמן לעשות את זה.

ציפי ברנד: אני סומכת עליכם.

ציפי ברנד: אני סומכת עליך ועל ראשת הוועדה שתצליחו להוביל את זה כי אתם הרבה זמן בתוך הסיפור הזה.

ציפי ברנד: אתם לא אנשים חדשים שנקלעים לתוך זה.

ציפי ברנד: אתם מכירים את החומר ומכירים את המטריה.

ציפי ברנד: אין כרגע אף גוף מתכלל של גני ילדים הפרטיים.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: כי אם מפצלים אותם למשרד הבריאות בכזאת קלות - ובסוף אני אומר על זה משהו – בעיניי זה לא פחות מפשע.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנהלים כאן שיח במשך ארבע שנים להכניס את כולם למשרד החינוך, מילא, לא עשו את זה, אז גם ממשרד הרווחה מפרקים אותם.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה אתך.

יפעת שאשא ביטון: זאת שערורייה.

ציפי ברנד: יש לכם את הכוח.

ציפי ברנד: לכם יש את הכוח בנקודת הזמן וזאת ההזדמנות לעשות את זה.

ציפי ברנד: גם הרגולציה, אתם יודעים כבר, אתם מכירים את זה, היא סותרת אחת את השנייה.

ציפי ברנד: יש הוצאות תקציביות שבכלל פגעו והסיבה שנסגרים היא בגלל הכדאיות הכלכלית.

ציפי ברנד: אני ראיתי דוחות של גנים, כמה שהם הסבירו שזה בכלל לא כדאי היום.

ציפי ברנד: גם השיפוי של המדינה, כשיהיה, לכשיהיה, לא משנה, הוא לא מבטיח היום ולא נותן לגננות והן לא מוכנות בכלל לשרוד את האופציה של בידוד נוסף, של סגר שני.

ציפי ברנד: שכר הלימוד היום עולה ואני אקח לדוגמה את תל אביב שם הסכום הוא 4,000 שקלים, 5,000 שקלים ומעלה ותחשבו על שני ילדים בגיל הרך שזקוקים למעון יום.

ציפי ברנד: אתם צריכים גם להבין, ואתם יודעים את זה, אבל אני אומרת את זה כי חשוב שזה ייאמר לפרוטוקול ואני לא חושבת שזה נפל על כל משרדי הממשלה, שלגני הילדים אין היום גב כלכלי.

ציפי ברנד: הנחיה של בידוד של אחד או יותר מאנשי הצוות גורמת לסגור גן שלם לצמיתות.

ציפי ברנד: אין שום מנגנון לפתרון להחזר תשלומי הורים.

יפעת שאשא ביטון: גם 4,000 שקלים לחודש זה מופרע.

ציפי ברנד: חד משמעית אבל אני אומרת לכם מה העלויות.

יוסף ג'בארין: זה הממוצע בתל אביב?

ציפי ברנד: חלק מהשירות החיוני.

ציפי ברנד: לכן התחלתי עם השירות החיוני, היכן אנחנו צריכים להיות כאן אם אנחנו רוצים לקיים שגרת חיים תחת קורונה בשנה הקרובה.

ציפי ברנד: לפחות בשנה הקרובה.

ציפי ברנד: אנחנו חייבים לשנות את כל ההסתכלות.

ציפי ברנד: אם יש 12 ימי מחלה, אין סיטואציה שהם יכולים לעמוד בסגירה ולהעמיד עובדים חלופיים.

ציפי ברנד: אי אפשר לשמר צוותים חיוניים.

ציפי ברנד: יש ביקוש גבוה מאוד שיוצר העלאה קיצונית של מחירים.

ציפי ברנד: תדעו לכם שגם ברמה הערכית, הנפגעות העיקריות מזה היום הן נשים שיתקשו לחזור למעגל התעסוקה וגם על זה אנחנו צריכים לשים את הדעת.

ציפי ברנד: אני אתן דוגמה אפרופו ריבוי משרדי ממשלה שעוסקים בזה.

ציפי ברנד: כל יום אני מקבלת הודעות מגני ילדים עם צילומי מסך שזמן ההמתנה למשרד הבריאות, גן שיש לו פתאום גננת או סייעת שנדרשות להיקלע לבידוד, לא יודעים מה לעשות עם ההורים, ההורים פונים, הגננת פונה, שלחו לי אתמול בבוקר צילום מסך של 53 דקות המתנה בבוקר, כשיש הורים בגן, סייעות וגננות שמחכים למשרד הבריאות, למענה הקולי.

ציפי ברנד: מי גורם מתכלל?

ציפי ברנד: הגננות האלה לא יחזיקו מעמד.

ציפי ברנד: ההורים לא יחזיקו מעמד ולא יהיה לאן להחזיר את המשק.

ציפי ברנד: אם כן, קודם כל צריך להתסכל על זה בנקודה הזאת.

ציפי ברנד: אי אפשר לזרוק אותם יד אחת למשרד הבריאות, יד אחת למשרד העבודה והרווחה שלא נותן מענה ויד אחרת לאוצר.

ציפי ברנד: זה לא ריאלי וזה לא סביר.

ציפי ברנד: כמו שאמרתי, אלה 70 אחוזים מכלל הילדים בארץ שמתחנכים במסגרות פרטיות, שלא לדבר על כל הסיפור של המפוקחים אם הילד הוא 17 או הוא הילד ה-18.

ציפי ברנד: אני רוצה לומר שאני מאוד סומכת עליכם ואני חושבת שאתם צריכים לקדם את זה בצורה מטאורית.

ציפי ברנד: אם מדברים על שגרת חיים בקורונה ועל שגרה של חזרה של משק, קודם כל מעל שבעה ילדים חייבת להיות הגדרה מיידית שזה מוסד חיוני וחינוכי על כל המשתמע מזה.

ציפי ברנד: זה מוסד חיוני.

ציפי ברנד: אז צריך למצוא איזה גוף מתכלל שידאג למענה שלהם.

ציפי ברנד: אין יותר לזרוק אותם כי אחרת לא יהיו לנו גנים וכבר אין לנו גנים.

ציפי ברנד: כמובן כל הנושא של יצירת רשת ביטחון כלכלי שתוכל להבטיח את המשך הפעילות שלהם, לבחון את ההטבות הכלכליות וכולי.

יפעת שאשא ביטון: הנקודות ברורות.

יפעת שאשא ביטון: רשמנו את הכול.

יוסף ג'בארין: השאלה אם לכם בעיריית תל אביב בכל זאת הייתה איזושהי תוכנית לתמוך בגנים גם מעבר לעניין הממשלתי.

ציפי ברנד: אנחנו משתדלים לעשות כמיטב יכולתנו.

ציפי ברנד: אנחנו הצגנו לכם גם נייר עם הדברים המיידים שצריך אבל צריך כאן גם אתכם.

ציפי ברנד: זה עניין גדול מדי, זה עניין מורכב מדי וגם אם עיריית תל אביב תיתן פתרון, מה יקרה ביתר חלקי ארץ?

ציפי ברנד: אנחנו לא רוצים לקבל כאן חינוך של איפה ואיפה.

ציפי ברנד: משפט אחרון.

ציפי ברנד: אני חושבת שאתם גם צריכים להיכנס מאותו גוף מתכלל לכל הנושא של הסכם חוזי מוסכם ואחיד שמסדיר את ההתקשרות בין בעלי הגנים להורים, איך לנהוג בתשלומי ההורים, מה קורה בזמן משבר, איך גן צריך לפעול.

ציפי ברנד: אתם חייבים להידרש ולהיכנס לעובי הקורה כאן כי אחרת לא יישארו המסגרות האלה.

ציפי ברנד: אני חושבת שהמשבר הזה הוא הזדמנות.

ציפי ברנד: כל מה שאתם מקדמים לאורך הרבה מאוד שנים, ויש כאן ביניכם כאלה שבאמת מובילים את הרפורמה ואת כל הסיפור הזה של הגיל הרך, זה בדיוק הזמן עכשיו לבוא ולהגדיר את ההגדרות האלה.

ציפי ברנד: תודה רבה על זכות הדיבור.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: צריך לומר יישר כוח לעיריית תל אביב.

יפעת שאשא ביטון: זה לא מובן מאליו שהרשות לוקחת אחריות על המסגרות של לידה עד שלוש כי בדרך כלל הם נכנסים לתמונה מהגנים, מגיל שלוש ומעלה.

יפעת שאשא ביטון: זה בהחלט מודל ייחודי שיש אותו בעוד כמה רשויות.

יפעת שאשא ביטון: צריך לומר יישר כוח כי זה באמת לא מובן מאליו.

יפעת שאשא ביטון: רשמנו את הנקודות ונתייחס אליהן ונדרוש תשובות ממשרדי הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: אם הם יוכלו לענות עכשיו, בסדר, ואם לא, הם יצטרכו להגיש לנו בכתוב וכך ננהל את השיח.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת אורלי פרומן.

אורלי פרומן: תודה.

אורלי פרומן: אני מצטערת שהצטרפתי באיחור.

אורלי פרומן: באתי מדיון שהוא קשור לעניין הזה בוועדת החינוך, דיון על מעמדם של אנשי החינוך במדינת ישראל לרבות כמובן הגננות.

אורלי פרומן: אני לכם, שני יושבי הראש, על קיום הדיון החשוב הזה בכל מה שקשור בגיל הרך, נושא שאותי מאוד מעסיק כאשת חינוך הרבה מאוד שנים, שקיבלה ילדים שלכאורה נולדו בגיל שלוש, והייתי חלק מאותו משרד חינוך ומהמערכת הפורמלית שכל הזמן הסתכלה אחורה ואמרה, רגע, איפה אנחנו, איפה אתה משרד החינוך עם הילדים מגיל לידה או מתום חופשת הלידה.

אורלי פרומן: זה מאבק לא פשוט ואני מוכרחה לומר שהוא אפשרי.

אורלי פרומן: אני כמנהלת מחוז תל אביב, כל הפיקוח שלי על גני הילדים לקח אחריות גם על המעונות ועל הגנים הפרטיים מתוך אחריות שלי, אם החשבתי את עצמי כמערכת חינוך.

אורלי פרומן: אם כן, קודם כל הוכחתי שזה אפשרי לעשות ולשם אני רוצה לכוון.

אורלי פרומן: אני חושבת שיש לנו מומנטום טוב להוביל.

יוסף ג'בארין: עד היום אין מה שנקרא ממונה על החינוך לגיל הרך.

אורלי פרומן: נכון.

אורלי פרומן: לשם אני מכוונת.

אורלי פרומן: אני הגשתי הצעת חוק.

אורלי פרומן: אני הגשתי הצעת חוק לחוק חינוך חינם מגיל לידה עד גיל שלוש.

אורלי פרומן: אני חושבת שמדינת ישראל הפקירה לאורך שנים את הגילים האלו ולא הייתה שם, ובואו לא נטעה, כ-50 אחוזים מהילדים לא נמצאים במסגרות האלו שאנחנו לכאורה יודעים עליהן, פרטיים או מעונות יום.

אורלי פרומן: זאת אומרת, או אצל מטפלות או בבית.

אורלי פרומן: אחר כך אנחנו באיזשהו מרוץ לשוויון הזדמנויות ולצמצום פערים.

אורלי פרומן: אבל זה קורה שם.

אורלי פרומן: זה גיל כל כך משמעותי, השנים הראשונות האלו, ולכן אני חושבת שהמדינה חייבת להיות שם ולקחת את האחריות תחת משרד החינוך ולהקים שם יחידה.

אורלי פרומן: זו הרפורמה שצריך להוביל בגיל הרך.

אורלי פרומן: להקים יחידה לגיל הרך, מגיל לידה עד גיל שש, רצף חינוכי, להיות במקום של פיקוח על כל המעונות והגנים הפרטיים והגנים הנוספים שצריכים להיפתח כדי לאפשר לכל ילדי ישראל לקבל מסגרת חינוכית נאותה החל מתום חופשת הלידה.

אורלי פרומן: להכשיר אנשי מקצוע.

אורלי פרומן: זה חלק מהבעיה.

אורלי פרומן: דיברו כאן עכשיו על ניצול התקופה הזאת, אבל חברים, כאשר גננת נעדרת, הגננת המחליפה לא בהכרח גננת והסייעת הקבועה של הגן גם היא נעדרת באותו יום.

יפעת שאשא ביטון: גם לא תמיד המטפלת הראשונה היא גננת.

יפעת שאשא ביטון: בואי לא נטעה.

יפעת שאשא ביטון: בלי לפגוע חלילה באף אחת, אבל צריך להגיד את הדברים.

אורלי פרומן: נכון.

אורלי פרומן: הסייעות של גילי שלוש עד שש, אין להן כל הכשרה ואין תנאי מוקדם.

אורלי פרומן: דיברו כאן על הוצאה כספית, הזוגות הצעירים שצריכים לשלם – ציפי אמרה 4,000 שקלים אבל בדרך כלל הסכום הוא 3,000 שקלים שזה המון כסף – וכשיש לך שני ילדים בגילים האלה, יש לך הוצאה של 6,000 שקלים.

אורלי פרומן: בחודש אוגוסט, תקשיבו היטב, למי שיש שני ילדים, משלם 10,000 שקלים.

אורלי פרומן: זה 6,000 שקלים הרגילים ועוד 4,000 שקלים על הקייטנה כדי שיוכלו להמשיך לצאת לעבוד.

אורלי פרומן: זאת אומרת, יש כאן הוצאה גדולה.

אורלי פרומן: אם נשארים בבית, לרוב הנשים נשארות בבית ואז אנחנו עוצרים את הקידום של האישה בעבודתה.

אורלי פרומן: איכות צוותי ההוראה, חוסר פיקוח, תוכניות לימודים.

אורלי פרומן: צריכה לקום יחידה במשרד החינוך ואני אשמח שנעשה את זה כולנו ביחד אבל נעשה את זה כדי שתהיה שם יחידה שתיקח אחריות מגיל לידה עד גיל 18.

אורלי פרומן: כרגע ספציפית הבעיה של גנים שנסגרו, הורים מובטלים והדבר הראשון שהם עשו – הם הוציאו את הילדים ממסגרות החינוך.

יוסף ג'בארין: גם אם הגן לא נסגר, עדיין יש פחות ילדים.

אורלי פרומן: כן.

אורלי פרומן: גנים נסגרו בגלל פיצוי שהוא לא מספיק מהמדינה לתקופה שהם הושבתו ומצד שני הורים שמובטלים מושכים את הילדים מהגן כי הם נמצאים בבית.

אורלי פרומן: יש לנו כאן בעיה כפולה אבל אני חושבת שהבעיה היא הרבה יותר גדולה והיא כמו שתיארתי אותה ובשעת משבר מערכת שאיננה בנויה נכון ואיננה יציבה, היא מיטלטלת הרבה יותר.

אורלי פרומן: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת אורלי פרומן.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שהדיון כאן מתעסק באופן ממוקד בתקופת הקורונה ולכן גם אנחנו בוועדה משותפת.

יפעת שאשא ביטון: כמובן שיש מקום לדון בכל ההיבט הרחב של ההתמודדות עם גילי לידה עד שלוש במסגרות השונות.

יפעת שאשא ביטון: יש המון מה לעשות שם אבל את זה אני משאירה לכבוד היושב ראש.

אורלי פרומן: אני פשוט רוצה שלא נחכה לכרמל מעודה הבאה ואז פתאום כולם ייזעקו.

יפעת שאשא ביטון: חס וחלילה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בכלל לא שם.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שיש גוף מתכלל, יש את המועצה לגיל הרך שהוקמה ואמורה להתחיל לעבוד.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שהיא לא מקבלת כל כך תקציבים אבל גם בזה אפשר לטפל בדיון נפרד.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מיד נאפשר להם לדבר.

יפעת שאשא ביטון: ביקשו להתייחס אחז אגם, ענת חלבי ואבי שגיא.

יפעת שאשא ביטון: אני ממש מבקשת מכל אחד מכם לדבר שתי דקות כי אנחנו לקראת סיום הדיון ואנחנו עוד רוצים להעלות בחזרה את נציג משרד העבודה והרווחה ואת נציג האוצר כדי שייתנו לנו תשובות על העניין הכלכלי.

אחז אגם: שלום לכולם.

אחז אגם: אני שומע כאן את כל הדברים ואחד החששות שלנו הוא שבגלל הסיטואציות שבאה בגלל אותם קשיים כלכליים, אנחנו שוב נפגע גם באיכות של המסגרות וגם בעובדה ששוב אנחנו נצטרך להיתקל במסגרות בהן הצוותים והמסגרת לא נותנים ביטחון אמיתי לילדים.

אחז אגם: אנחנו בתקופה מאוד קשה ואני מתחבר לדברים שציפי אמרה ואולי באמת יש כאן מקום לקבוע שמדובר בענף מיוחד, ענף שהוא ענף לשעת חירום וצריך להגדיר אותו כך וצריך לדאוג שהכספים הנכונים מגיעים אליו, אבל הסיבה העיקרית שהכספים יגיעו למקומות האלה היא בעיקר כדי שהמסגרות האלה לא יורידו איכות.

אחז אגם: אם אנחנו יוצרים מצב שבו כדי להחזיק את הראש מעל המים מסגרות יורידו איכות ויעשו דברים בצורה פחות טובה או ייקחו צוותים פחות ראויים או ישלמו להם פחות, אנחנו פוגעים פגיעה ישירה בילדים וזה דבר שאסור שיקרה בשום מצב.

אחז אגם: לגבי החוקים עליהם דיברתם.

אחז אגם: אני חושב שאסור לנו לתת יד לא לדחייה של חוק המצלמות ולא לדחייה של יישום חוק הפיקוח ושהם ימשיכו להיות בעשייה וימשיכו להתקדם קדימה כי גם במצב הנוכחי אסור לנו לאפשר מצב בו הילדים ייפגעו.

אחז אגם: כבר לאחרונה אנחנו רואים, מאז המסגרות חזרו, שעוד פעם מתחילים להיות כל מיני מקרים שעולים בחדשות וכל מקרים שמציפים כלפינו ואסור שזה יתחיל להיות גל חדש.

אחז אגם: עברנו אותו, בנינו את החוק הזה, עשינו כבר את הפעילות וזה ממש חשוב שלא נרפה כרגע.

אחז אגם: זה מצריך מהממשלה לבוא ולומר באופן חד משמעי שהיא תומכת בענף הזה, הענף הזה חשוב כדי שכולם יוכלו לעבוד, כדי שכולם יעשו דברים אבל לא ברמה שתינתן כאן איזושהי זכות לפגיעה בילדים על ידי מסגרות שלא תהיה להן ברירה ויקטינו את האיכויות.

אחז אגם: מאוד חשוב שהישיבה הזאת מתקיימת ושהדברים האלה יילקחו בחשבו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה אחז אגם.

יפעת שאשא ביטון: בהחלט אמירה חשובה ואני אומר אותה אפילו בצורה בוטה, שלא יהיה כאן ניצול ציני של הקורונה כדי לדחות דברים שהיה ברור לנו לחלוטין שבעוד חודשיים כבר צריכים להיכנס לתוקף.

יפעת שאשא ביטון: הקורונה בהחלט לא קשורה לעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: ענת חלבי מטעם ארגון פאזל.

ענת חלבי נסראלדין: שלום לכולם.

ענת חלבי נסראלדין: אני היום מנכ"לית של ארגון פאזל שהוא בעצם ארגון הגג למסגרות הפרטיות בחברה הערבית.

ענת חלבי נסראלדין: אנחנו עובדים כבר כמה חודשים טובים ואחד הדברים שאנחנו באמת רוצים להנגיש זה האישור הראשוני כי רוב בעלות המסגרות לא יודעות בכלל איך לגשת לטופסיאדה הזאת ואנחנו עושים זאת עבורן.

ענת חלבי נסראלדין: חלק מהבעיות בהן אנחנו נתקלים כרגע בחברה הערבית ואנחנו צריכים לשים לב.

ענת חלבי נסראלדין: הקורונה נתנה לנו סטירת לחי.

ענת חלבי נסראלדין: עד הקורונה המטפלות קיבלו משכורות מאוד מאוד נמוכות, או שהן עבדו בלי תלושי שכר בכלל וזה גרם לכך שכשהיה משבר הקורונה והמסגרות נסגרו, רובן נותרו ללא הכנסה בכלל, גם לא בביטוח לאומי.

יפעת שאשא ביטון: שיעבדו כמו שצריך.

יפעת שאשא ביטון: מה זה לעבוד בלי תלוש?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מכשירים כאן עכשיו עבודה לא תקינה.

ענת חלבי נסראלדין: צודקת.

ענת חלבי נסראלדין: לכן נדרש פיקוח מאוד מאוד גדול.

ענת חלבי נסראלדין: כאן הכנסת צריכה להתערב.

ענת חלבי נסראלדין: הממשלה חייבת להבין שהיא צריכה לקחת את המושכות לידיה.

ענת חלבי נסראלדין: את צודקת בהחלט.

ענת חלבי נסראלדין: את זה אנחנו מסבירות גם למטפלות וגם לבעלי המסגרות.

ענת חלבי נסראלדין: הן נותרו ללא עבודה בכלל, הן היו צריכות לצאת ולחפש עבודה בחוץ ומי שמצאה עבודה בחוץ, היא לא רצתה לחזור לעבוד.

ענת חלבי נסראלדין: הן בכלל לא רוצות לחזור לעבוד כמטפלות.

ענת חלבי נסראלדין: זו עבודה מאוד קשה, לא משתלמת, השכר בחוץ הוא הרבה יותר גבוה, כך שכרגע מסגרות רבות הן ללא מטפלות וגם יש כאלה שלא יכולות לחזור לעבודה כי הרבה הורים נותרו בבתים בלי משכורות.

ענת חלבי נסראלדין: תוסיפו על זה את כל עניין השכירות וכולי.

ענת חלבי נסראלדין: אלה דברים שאני אישית חושבת שהממשלה חייבת לקחת את המושכות לידיה ולהתחיל לפקח במיוחד בחברה הערבית.

ענת חלבי נסראלדין: חובה.

ענת חלבי נסראלדין: אני לא מתפשרת על זה.

ענת חלבי נסראלדין: כל מי שמגיעה אלי, הדבר הראשון שאני אומרת לה שהיא חייבת להתחיל לתת משכורות, תלושי שכר ולטפח את המטפלות.

ענת חלבי נסראלדין: זה א'-ב'.

ענת חלבי נסראלדין: גם למטפלות אנחנו אומרים בדיוק אותו הדבר.

ענת חלבי נסראלדין: אבל צריך פיקוח.

ענת חלבי נסראלדין: חובת פיקוח.

ענת חלבי נסראלדין: אני לא יודעת איך המסגרות האלה יחזרו לעבוד ב-1 בספטמבר.

ענת חלבי נסראלדין: רוב הילדים הושארו בבתים.

ענת חלבי נסראלדין: במסגרת של הבן שלי, חצי מההורים לא יחזירו את הילדים.

קארין אלהרר: סליחה שאני מתפרצת.

קארין אלהרר: אני לא כל כך הבנתי היכן הדברים עומדים מבחינת פתיחת שנה ביחס לחוק הפיקוח על המעונות.

קארין אלהרר: הם יישמו את זה?

קארין אלהרר: הם לא יישמו את זה?

יפעת שאשא ביטון: אני אענה לך.

יפעת שאשא ביטון: צריך לקיים על זה דיון בנפרד.

יוסף ג'בארין: יהיה דיון.

יפעת שאשא ביטון: ביקשתי מיושב הראש וגם ניסינו להגיש דרך הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: כרגע זה לא עומד כי התקנות עוד לא הוגשו לשולחן.

יפעת שאשא ביטון: יש כאן ניצול ציני אמיתי של תקופת הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא ניתן לזה לקרות, לא לגבי התקנות של חוק הפיקוח ולא לגבי חוק המצלמות.

יפעת שאשא ביטון: עם כל הכבוד לכולם, אי אפשר את כל צרות העולם לפתור על הגב של הילדים הקטנים האלה אבל זה לא לדיון הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקיים דיון בנפרד.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני ממליצה שגם לגבי המסגרות בחברה הערבית אפשר לקיים דיון מהיר כדי להבין מה המורכבויות שם.

יוסף ג'בארין: אכן.

יוסף ג'בארין: לגבי חוק הפיקוח, אנחנו קיבלנו בוועדת הכנסת את הסמכות לדון בנושא בוועדה.

יוסף ג'בארין: נקיים את הדיון הזה בהקדם אבל אנחנו כבר יודעים שהתקנות פורסמו אולי יותר לדיון הציבורי אבל כנראה זה לא מתקדם.

קארין אלהרר: אדוני היושב ראש, התקנות נמצאות במשרד ויש נוסח.

קארין אלהרר: המשרדים הממשלתיים לא מצליחים להגיע לסיכום ביניהם ואני מציעה שנביא את זה לדיון מוקדם ככל שניתן.

קארין אלהרר: אולי ההסכמות יתקבלו בוועדה.

יוסף ג'בארין: אכן.

יוסף ג'בארין: רשמנו זאת ונעשה בהקדם.

יוסף ג'בארין: תודה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, סימה חדד ואחר כך אבי שגיא.

תמי ברנע: סגנית יושב ראש המועצה לגיל הרך.

תמי ברנע: שר החינוך הוא יושב ראש המועצה.

יפעת שאשא ביטון: לא שומעים.

יפעת שאשא ביטון: בינתיים נעבור לאבי שגיא.

אבי שגיא-שוורץ: תודה רבה.

אבי שגיא-שוורץ: תודה על ההזדמנות להשתתף בישיבה החשובה הזאת.

אבי שגיא-שוורץ: אני מייצג כאן למעלה מ-20 אנשי אקדמיה ושדה בתחום הגיל הרך משבעה מוסדות להשכלה גבוהה.

אבי שגיא-שוורץ: אנחנו מדברים בשם הילדים ואני שמח, חברת הכנסת שאשא ביטון, שכבר בפתיח ולאורך הדיון את מדגישה שוב ושוב את הנושא של הילדים סביב הנושא של הסתגלות למעון.

אבי שגיא-שוורץ: אנחנו ממש מבקשים להתריע ולומר שאם לא נפעל בתבונה, באחריות ובמקצועיות, אנחנו מסכנים את ילדינו בגיל הרך.

אבי שגיא-שוורץ: ממש כך.

אבי שגיא-שוורץ: העלינו הצעת מתווה.

אבי שגיא-שוורץ: אני יודע שאין לנו זמן ולכן לא ניכנס כאן לפרטים אבל היא צורפה לוועדה ואני רק מבקש להדגיש את הנקודות המרכזיות שלגבי חלק מהן חברת הכנסת שאשא ביטון התייחסת.

אבי שגיא-שוורץ: נקודה מרכזית היא הסתגלות למעון.

אבי שגיא-שוורץ: חייבת להיות כניסה מדורגת בזמן והקצאת מקום ייחודי לפרידה מההורים, וזה אפשרי.

אבי שגיא-שוורץ: יש לנו כל מיני רעיונות, אם ידברו אתנו.

אבי שגיא-שוורץ: פעילות בקבוצות קטנות על פי סטנדרט בין-לאומי, זה גם בתקופת הקורונה וגם לא בתקופת הקורונה.

אבי שגיא-שוורץ: חייבים לנצל – לצערנו הרב זאת הקורונה – את זה כמומנטום ולטפל בנושא של קבוצות קטנות.

אבי שגיא-שוורץ: זה חשוב שבעתיים בעת הקורונה.

אבי שגיא-שוורץ: גיוס כוח אדם נוסף להפעלת המסגרות בתקופת הקורונה וגם לא בתקופת הקורונה.

אבי שגיא-שוורץ: אם עובדים עם קבוצות קטנות צריך כוח אדם רציני וטוב.

אבי שגיא-שוורץ: נקודה לא פחות חשובה היא הדרכת הצוות וההורים.

אבי שגיא-שוורץ: ההורים צריכים הדרכה וכך גם הצוות לאורך כל הדרך.

אבי שגיא-שוורץ: שוב, אני מדגיש, גם בתקופת הקורונה וגם שלא בתקופת הקורונה.

אבי שגיא-שוורץ: אני רוצה להזכיר את התינוקות והפעוטות שהוגדרו כפעוטון בסיכון טרם מגפת הקורונה, קל וחומר כרגע הם בסיכון מוגבר ובאופן מיוחד יש לתת את הדעת עליהם.

אבי שגיא-שוורץ: את כל אלה אנחנו פירטנו במתווה שהצגנו.

אבי שגיא-שוורץ: אני רוצה לציין שאת המתווה הזה אנחנו כבר בגל הראשון חלקנו עם מנכ"ל משרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים, כמו גם עם האגף למעונות יום אבל לצערנו הרב לא היה שיח סביב זה ואנחנו מבקשים, ואולי הוועדה, שתי הוועדות כאן, ייצרו מומנטום שיהיה שיח.

אבי שגיא-שוורץ: כל פעם האגף למעונות יום מדבר ואומר שאנחנו מדברים עם משרד הבריאות אבל יש עוד גורמים שאתם צריכים לדבר אתם ואלה גורמים מקצועיים.

אבי שגיא-שוורץ: זה חשוב ביותר.

אבי שגיא-שוורץ: אנחנו מציעים ומאוד מאוד מבקשים להקים לאלתר ועדת מומחים רב-מקצועית, רב-תחומית, רב-משרדית שתכלול מומחים מהתפתחות וחינוך בגיל הרך, בריאות הציבור בגיל הרך, אנשי רווחה שעוסקים בתינוקות בסיכון, כמובן את נציגי הארגונים והשלטון המקומי ואגף מעונות היום.

אבי שגיא-שוורץ: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יוסף ג'בארין: המתווה הוצג לארגונים?

אבי שגיא-שוורץ: גם הארגונים יודעים.

אבי שגיא-שוורץ: לצערנו הרב, כפי שאתם רואים בתוך השיח, אנחנו לא מאוזכרים כל הזמן.

אבי שגיא-שוורץ: אני רוצה להזכיר שאנחנו למעלה מ-20 אנשי אקדמיה ומאוד מאוד מכירים את התחום המסוים של מעונות היום.

אבי שגיא-שוורץ: אנחנו מייצגים שבעה מוסדות להשכלה גבוהה.

אבי שגיא-שוורץ: זה כתוב במסמך שהפצנו.

אבי שגיא-שוורץ: בנושא הקורושנה לא היה אתנו שיח.

יוסף ג'בארין: אתם מאוגדים באיזושהי מסגרת?

יוסף ג'בארין: אתם עובדים באופן אינדיבידואלי או שאתם מאוגדים באיזושהי מסגרת?

אבי שגיא-שוורץ: אנחנו קבוצת אנשים.

אבי שגיא-שוורץ: אנחנו מדברים כל הזמן.

אבי שגיא-שוורץ: אנחנו מייצרים מסמכים.

אבי שגיא-שוורץ: אנחנו קולגים אחד של השני ומאוד מעורים בנושא של הגיל הרך, ההתפתחות והחינוך בגיל הרך.

אבי שגיא-שוורץ: הארגונים מכירים אותנו והמשרדים מכירים אותנו אבל בכל מה שקשור למתווה לחזרה בגל הראשון ועכשיו החזרה בספטמבר, לא היה שיח אתנו ולכן אנחנו מבקשים ומציעים שתקום ועדת מומחים רב-מקצועית ורב-תחומית שתכלול את כל הגורמים הרלוונטיים, כדי שיהיה איזשהו שיח מתוכלל ומתכלל.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: המסמך מופיע באתר הוועדה

תמי ברנע: כן.

אבי שגיא-שוורץ: כן.

אבי שגיא-שוורץ: המסמך מופיע.

אבי שגיא-שוורץ: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: הסתדרות הפסיכולוגית, נועה פורת.

יפעת שאשא ביטון: רותי דיין מהשלטון המקומי, אם חשוב לך לומר משהו בשני משפטים, בשמחה.

נועה פורת חיים: שלום.

נועה פורת חיים: תודה רבה על ההזדמנות להיות בדיון.

נועה פורת חיים: אני ממשיכה את דבריו של אבי שגיא לגבי החלקים ההתפתחותיים והידע שקיים בשטח לגבי הצרכים ההתפתחותיים והרגשיים של התינוקות.

נועה פורת חיים: אני מוסיפה ואומרת שאנחנו כפסיכולוגים מצויים בשטח, מעורים בהרבה חלקים התפתחותיים ומציעים את עצמנו להיכנס לתוך אותם מעונות, לתוך אותם גנים, גם מפוקחים וגם פרטיים, כדי לעזור, כדי לסייע, כדי לתת את כל מה שאבי שגיא דיבר עליו, בין אם זו הכוונה לצוות, בין אם זה איתור של ילדים בסיכון, בין אם זה איתור של צרכים התפתחותיים, בין אם זאת הכוונה לצוות שגם מתמודד עכשיו עם הרבה חרדות של עצמו, גם על הבריאות שלו וגם על כל ההתנהלות.

נועה פורת חיים: אנחנו כפסיכולוגים מעוניינים להיכנס מתחת לאלונקה ולעזור, רק שיפתחו לנו את הדלת ואנחנו ניתן כל מה שאנחנו יודעים וכל מה שאנחנו יכולים.

יוסף ג'בארין: יופי.

יוסף ג'בארין: מצוין.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חשוב מאוד.

יפעת שאשא ביטון: רות דיין?

יפעת שאשא ביטון: כנראה היא לא שם.

יפעת שאשא ביטון: משרד האוצר ואחר כך משרד העבודה והרווחה.

יפעת שאשא ביטון: אביעד, אספת את השאלות או שנעזור לך?

אביעד שוורץ: אני אתחיל במה שרשמתי לי תוך כדי הדיון.

אביעד שוורץ: לגבי המעונות שאינן בעלי סמל, באמת המענק למעונות היה דרך הסוכנות לעסקים קטנים, גף שיוכל לתפעל את זה בצורה טובה.

אביעד שוורץ: האגף למעונות יום הוא אמנם זה שמרכז את העבודה אבל כאן יש מערך של טיפול.

אביעד שוורץ: הסוכנות לעסקים קטנים דווקא נרתמה כאן והציעה לעשות את זה ולכן זה נעשה דרכה על מנת לתת את המענה למעונות.

אביעד שוורץ: אכן היה עיכוב אבל בסוף התקציב עבר.

אביעד שוורץ: בדקתי לפני הדיון אם אכן התקציב עבר והבנתי מהסוכנות לעסקים קטנים שכבר במהלך שבוע הבא זה יתחיל להיות משולם למעונות.

אביעד שוורץ: אני לא מכיר את הסיפור שצריך עוד טופס אבל אני אנסה לבדוק האם נדרש עוד טופס למלא.

אביעד שוורץ: אני לא יודע שנדרש עוד טופס למלא, אבל נבדוק את זה.

יפעת שאשא ביטון: בשבוע הבא הם אמורים לראות את הכסף.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שעד סוף שבוע הבא אנחנו לא אמורים לקבל פניות של ארגונים שלא קיבלו את הכסף שלהם.

יפעת שאשא ביטון: אמת?

אביעד שוורץ: כן.

אביעד שוורץ: זה נכון.

אביעד שוורץ: יש מעונות גדולים בהם סכומי הכסף שניתנים גדולים בהתאם ויתכן שייעשו בדיקות בקרה יותר מפורטות, לפני שהמדינה מעבירה סכומים גדולים של כסף לגופים.

אביעד שוורץ: לרוב המעונות הכסף אמור להיכנס במהלך שבוע הבא.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לגבי כל אותם מעונות גדולים, כי מן הסתם גם המכה שם היא יותר גדולה מבחינה כלכלית, להעביר להם חלק מהסכום.

יפעת שאשא ביטון: תנו להם מקדמות אבל לא מקדמות של 10 אחוזים, לא לעג לרש, אלא תנו מקדמות שהן סבירות.

יפעת שאשא ביטון: אתם אנשי מספרים ואתם תדעו לחשב מה נמצא בהגיון ואת ההתחשבנות תמשיכו אחר כך.

יפעת שאשא ביטון: תקצבו את זה בזמן, שלא יצא מצב שהם לאורך תקופה ארוכה לא מקבלים את השיפוי שמגיע להם.

יפעת שאשא ביטון: בסדר?

אביעד שוורץ: אני אעשה בדיקה.

אביעד שוורץ: בסדר גמור.

יפעת שאשא ביטון: ותעדכן את הוועדה.

אביעד שוורץ: בסדר גמור.

אביעד שוורץ: לגבי המעונות בעלי סמל, אכן ניתן המענק לתקופת הסגירה ומענק קדימה לזמן שבו היו הנחיות מצמצמות של פעילות.

אביעד שוורץ: גם כאן הסכום חושב בהתאם לגודל המסגרת שהתאפשר לפי הנחיות משרד הבריאות.

אביעד שוורץ: כן נעשתה נקודת הנחה בשלב שניתן המענק שההנחיות האלה יימשכו לפרק זמן ארוך יותר אבל לטובת אותו פרק זמן.

אביעד שוורץ: בסופו של דבר פרק הזמן שבו מספר הילדים הוגבל על ידי משרד הבריאות היה שבוע ובכל זאת הסכום של 600 שקלים עבור כל ילד שהיה במעון באותה תקופה, למרות שזה רק לשבוע, זה ניתן עבור כל החודש וניתן גם פיצוי מלא בגיל חודש מאי עבור כל הילדים למרות שלפחות שליש מהחודש לא הייתה פעילות במעון.

אביעד שוורץ: ניתן מענה טוב למעונות האלה.

אביעד שוורץ: המעונות חזרו כאשר המגבלות הוסרו.

אביעד שוורץ: נושא נוסף שעלה הוא הכשרת מטפלות בתקופה הזאת.

אביעד שוורץ: אכן אנחנו עובדים באופן כללי עם משרד העבודה והרווחה, עם האגף למעונות יום ויותר עם האגף להכשרה מקצועית באופן כללי על תוכנית הכשרות בתקופת הקורונה.

אביעד שוורץ: יש מקצועות בהם יש ביקוש למקצוע ונרצה לעשות הכשרות כאלה.

אביעד שוורץ: רשמתי בפרט את נושא המטפלות ונבחן זאת.

יפעת שאשא ביטון: שאלו כאן מה קורה לגבי שיפוי בזמן בידוד.

יפעת שאשא ביטון: אם שולחים מעון לבידוד בגלל חקירה אפידמיולוגית, זה אומר שהמעון שוב מאבד מההכנסה שלו למשך שבועיים לפחות.

יפעת שאשא ביטון: יש איזושהי תוכנית שתוכל לסייע להם?

יפעת שאשא ביטון: משהו שחשבתם עליו?

אביעד שוורץ: בידוד הוא נושא מורכב.

אביעד שוורץ: זאת אומרת, כמו כל עסק או כל מקום עבודה שחלק ממנו נכנס לבידוד וזה משפיע על העסק, אנחנו כן בוחנים מצב שבו בגלל אזורים מסוימים ומגבלות, יוטלו שוב מגבלות על מעונות, כן לתת איזשהו מתווה של שיפוי.

אביעד שוורץ: אני רואה שכתוב שבעצם ההורים ממשיכים לשלם תוך כדי.

אביעד שוורץ: זה נושא מורכב, הנושא של בידוד.

אביעד שוורץ: באופן כללי אמור להתנהל כרגיל כי גם הילדים ככל הנראה יצאו לבידוד ובעצם כל המערך יהיה בבידוד ולכן העלויות יהיו יותר נמוכות מבחינת המעון.

אביעד שוורץ: לגבי מה שעלה, האם יוטלו מגבלות על אזור מסוים, אנחנו בוחנים אפשרות של מתווה, לתת איזשהו מענה לאותם מעונות שייסגרו בעקבות זאת.

יפעת שאשא ביטון: אני שמחה שלפחות במקרים שאתם סוגרים בסגר, יינתן מענה.

יפעת שאשא ביטון: צריך לזכור שמעון הוא לא כמו כל עסק כי אם אין לי מטפלת, אין כיתה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, זה נסגר.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שזה מורכב ואני מבינה שיש כאן את הסוגיה של תשלומי הורים.

יפעת שאשא ביטון: מה שאני מבקשת מכם זה להסדיר את זה, שהדבר הזה לא יישאר לוט בערפל כשהוא נתון לפרשנות של מי שנמצא שם בשטח אלא תסדירו את הסוגיה הזאת כדי שהדברים יהיו ברורים, שהם יהיו ברורים להורים, יהיו ברורים למסגרת וגם יהיה ברור למדינה היכן היא נמצאת בכל אחד מהדברים האלה.

יפעת שאשא ביטון: בסדר?

אביעד שוורץ: אני חושב שזה משהו שצריך לעשות יחד עם האגף למעונות יום כדי להבין איך עושים את ההפנמה הזאת.

אביעד שוורץ: האגף הוא הרגולטור של הנושא הזה.

יוסף ג'בארין: במיוחד שיש מקרי בידוד שחוזרים על עצמם.

יוסף ג'בארין: במעונות יום יכולים להיות שניים-שלושה מקרים והם ישביתו את המעון לתקופה ממושכת.

יוסף ג'בארין: לכן זה לא דומה לכל עסק אחר וזה הייחוד שלהם.

יוסף ג'בארין: צריך לפחות לתת את הדעת גם על בידוד שחוזר על עצמו.

אביעד שוורץ: רשמתי.

יפעת שאשא ביטון: תעשו את זה כדי שהנהלים יהיו ברורים.

יפעת שאשא ביטון: זה יחסוך הרבה מאוד מתח.

יוסף ג'בארין: עלה גם הנושא של חזרה חלקית.

יוסף ג'בארין: מדברים על כמעט 10 אחוזים של ילדים שלא חזרו גם בחודש יוני מה שבעצם הפחית לפחות ב-10 אחוזים את ההכנסות מההורים בעקבות המגמה הזו.

יוסף ג'בארין: גם זה נושא שמחייב התייחסות.

אביעד שוורץ: לא שמעתי.

יוסף ג'בארין: כמעט 10 אחוזים מהילדים לא חזרו למעונות וזה מחייב שיפוי.

יוסף ג'בארין: אני לא בטוח שהתייחסת לזה.

אביעד שוורץ: לגבי הירידה במספר, צריך להבין שיתכן שיורדים 10 אחוזים מהילדים ואז צריך פחות מטפלת במעון ואז זה גם משפיע על כל מבנה העלויות של המעון.

אביעד שוורץ: זה משתנה בין מעון למעון.

אביעד שוורץ: חלק מהעניין של השיפוי שניתן למעונות היה בשביל התקופה בה אמורים להיות פחות ילדים במסגרת.

אביעד שוורץ: המתווה של השיפוי שניתן הוא ניתן עבור שבוע למרות שהוא חושב כשיפוי לטווח ארוך.

אביעד שוורץ: הסכומים אמורים לתת מענה גם למצב הזה, למספר הילדים כאשר המגבלה הייתה רק שבוע ונתנו למעונות מרווח ביטחון משמעותי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ננעל את הדיון?

יוסף ג'בארין: אולי חגי ירצה להתייחס.

יפעת שאשא ביטון: נבקש ממנו שישלח לוועדה את התשובות.

יוסף ג'בארין: חגי, יש לנו עוד שתי דקות לסיום הדיון.

יוסף ג'בארין: יש נושאים שרצית להתייחס אליהם, ואפשר כמובן גם לשלוח לנו, לוועדה, את ההתייחסות בכתב.

חגי פורגס: אני אמרתי בתחילת הדברים שאנחנו כמובן פועלים בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות לגבי המתווה של שנה הבאה.

חגי פורגס: אנחנו נשמח לשמוע פידבקים לגבי המתווה הזה.

חגי פורגס: אנחנו כאן פתוחים לקיים דיון ושיח ושוב, במגבלות שמירה על בריאות הציבור אנחנו נשתדל לעשות כל מה שאפשר לטובת הילדים בעיקר וגם לטובת ההורים.

יוסף ג'בארין: הבנו מנציגת משרד הבריאות שיש מסגרת של מתווה אלא שכנראה הגנים לא היו מעורבים וגם לא אנשי אקדמיה מומחים ואולי הגיע הזמן לערב אותם.

חגי פורגס: ספציפית את המסמך שדינה דיברה עליו, אנחנו כמובן מיד העברנו לארגונים עם סמל כי אלה הארגונים שאנחנו בקשר אתם.

חגי פורגס: שוב, אנחנו כאן בשיתוף פעולה עם כל מי שרוצה.

יפעת שאשא ביטון: גם חגי, גם האוצר, יש מספר דברים שאנחנו נבקש בסיכום הדיון שתעבירו לוועדה, אפילו לוועדה לזכויות הילד ואנחנו נתעדכן.

יפעת שאשא ביטון: הדבר הראשון שאנחנו מבקשים הוא שתעבירו לנו מתווה לתרחישים שונים, מתווה פעילות, לגבי מה שקורה במקרה של סגר חלקי, סגר מלא, מה קורה בפתיחת שנה אם אנחנו נשארים באותה סיטואציה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שאתה אומר שכרגע אנחנו נמצאים באותה סיטואציה ובכל זאת אנחנו רוצים לדעת שיש תורה סדורה לגבי איך מתנהלים ושלא נצטרך עוד פעם להמציא אותה תוך כדי תנועה כי היום אנחנו כבר יודעים באיזו מציאות אנחנו נמצאים.

יפעת שאשא ביטון: הדבר השני שאני מבקשת זה לבחון שוב את נוהל הכניסה, שלא תהיה כניסה גורפת שבה אנחנו מוסרים בעצם את הילד בשער.

יפעת שאשא ביטון: זה לא טוב, זה לא נכון, לא להורים ולא לילד.

יפעת שאשא ביטון: קחו בחשבון את תקופת הקליטה בתחילת השנה.

יפעת שאשא ביטון: חשוב מאוד להתייחס גם לנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לקבל תוכנית והחלטות לוועדה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שתחשבו על דרך לפשט את תהליכי הקליטה של עובדים חדשים.

יפעת שאשא ביטון: עד שכבר יש עובדים חדשים שרוצים להיכנס למערכת, בעיקר במעונות הפרטיים, שם הם נדרשים באיזושהי פרוצדורה שלפעמים גם אורכת 45 ימים.

יפעת שאשא ביטון: אין לנו את הזמן הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים שתראו איך אתם יכולים לצמצם את הכול בלי לפרוץ את מסגרת הפיקוח.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנחנו בודקים שאין להם רישום פלילי ואת מה שצריך במספר מצומצם של ימים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים גם ממשרד העבודה והרווחה ובכלל ממשרד הבריאות, מכל מי שמטפל בסוגיה הזאת של הגיל הרך, לשתף גורמי מקצוע נוספים מחוץ למשרדים, אם אלה פסיכולוגים, אם אלה אנשי אקדמיה, אם אלה אנשי הארגונים השונים.

יפעת שאשא ביטון: חשוב שכולם יהיו בשיח.

יפעת שאשא ביטון: תאמינו לי, לכולם יש מה לתרום וכולם ירוויחו מזה.

יפעת שאשא ביטון: הוועדה מבקשת להעיר לרשות לעסקים קטנים ובינוניים שלא הגיעו לדיון.

יפעת שאשא ביטון: הילדים הקטנטנים שלנו לא פחות חשובים משום סוגיה אחרת שעולה על שולחנה של הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: הוועדה לא מקבלת את הפיצול של גנים פרטיים וגנים עם סמל לשני משרדים שונים.

יפעת שאשא ביטון: הגיע הזמן שאנחנו נצעד ביחד למציאות כזו כאשר מבחינתנו כל ילדי הגיל הרך נמצאים תחת אותה קורת גג, עם אותן הנחיות עם אותה אחריות של המדינה.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לנו להגיד את זה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, כבוד היושב ראש, אם יש לך נקודה נוספת לסיכום, אם פספסתי משהו, בבקשה.

יוסף ג'בארין: אני רק אוסיף ואומר שעלה כאן הצורך המאוד נחוץ להידברות בן כלל הגורמים שעובדים בתחום, גם נציגי הארגונים, גם נציגי האקדמיה והמומחים, גם נציגי הפסיכולוגים, גם נציגי השלטון המקומי.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שהגיע הזמן באמת לשקול אולי שולחן עגול שמביא את כל הגורמים הללו לשבת יחד, כמובן יחד עם הנציגים הממשלתיים כמו משרד העבודה והרווחה, משרד האוצר, משרד הבריאות.

יוסף ג'בארין: נראה לי שאולי זה דרוש לקראת פתיחת שנת הלימודים.

יוסף ג'בארין: אנחנו בוועדה, או בשתי הוועדות, לפי הצורך, נקיים דיון על נושאים שעלו כאן - גם חוק הפיקוח, גם חוק המצלמות, מעונות יום בחברה הערבית - ואני מקווה שנקבע דיון בשבועות הקרובים.

יפעת שאשא ביטון: נקודה נוספת, ברשותכם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים גם דיווח על מימוש השיפוי, על יישום השיפוי לגנים הפרטיים, מה שאמרת, אביעד, בסוף הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לדעת את המספרים, לדעת שבאמת הם קיבלו, כמה הם קיבלו, כדי שנדע שאנחנו מכוסים לפחות מבחינת השיפוי של הגל הראשון.

יפעת שאשא ביטון: מבחינתי, תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם.

יפעת שאשא ביטון: הדיון נעול.