ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 33, 2020-07-22 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, 22 ביולי 2020, א' באב, ראש חודש אב, התש"ף.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום – דיון מהיר בנושא: "תכנית משרד הכלכלה לטיפול עם גל הפיטורים הצפוי", חה"כ מאיר כהן, חה"כ עוזי דיין, חה"כ מנסור עבאס.

יעקב מרגי: הצעה שנייה – הצעה לסדר היום בנושא: "התרעת שירות התעסוקה מהתגברות משמעותית באבטלה, בעיקר בקרב צעירים, מבוגרים ומיעוטים בחברה", של חה"כ מיקי לוי, חה"כ אנטאנס שחאדה, חה"כ יעקב מרגי, חה"כ אלי אבידר.

יעקב מרגי: רבותיי, כיבד אותנו בנוכחותו שר הכלכלה.

יעקב מרגי: זה לא מובן מאליו.

יעקב מרגי: זה דיון מהיר.

יעקב מרגי: זו לא תוכנית שבא המשרד להציג מיוזמתו או מיוזמת הוועדה.

יעקב מרגי: הוא ראה את הנושא בחשיבותו.

יעקב מרגי: אני יהודי מאמין, לפעמים גם אנחנו הדתיים צריכים להזכיר לעצמנו שיש מישהו שמנהל את העולם, ודווקא במקום הזה נמצא שר הכלכלה הנוכחי, מר עמיר פרץ, אני חושב שזה נכון.

יעקב מרגי: אני כתבתי לי דברים לומר, אבל אני כבר נרגעתי בפקק כי הדברים בכתב הם יותר קשים, אז אני אומר את זה בעל פה.

יעקב מרגי: משמיים, מבחינתי, – מי שנוח לו עם זה, שיסתדר, ומי שלא, שייקח את זה לסיבות אחרות – נמצא איתנו עמיר פרץ בתפקיד הזה, בתקופה הקשה הזו, כי אני לא חושב שיהיה משבר יותר גדול אחרי משבר הקורונה עם משבר האבטלה.

יעקב מרגי: לצערי הרב, המשבר הזה הוכיח לנו שיש הרבה מומחים לכל דבר.

יעקב מרגי: הם יודעים את הפתרון, הפתרון שלהם הוא המוחלט, הוא שיצליח, הוא שיהיה, והפכנו להיות כבאי שריפות מקומיות מאשר לראות את הדברים בצורה כוללת ומתכללת, וצריך להתנהל באחריות.

יעקב מרגי: ואני חושב שהמשבר הגדול שיהיה אחרי משבר הקורונה זה משבר התעסוקה ומשבר האבטלה.

יעקב מרגי: ואם לא נתמודד איתו היום בצורה חכמה, אנחנו נחווה תקופות קשות.

יעקב מרגי: מכובדי השר, אתה זוכר את המאבק על שכר המינימום שהתחלת אותו?

יעקב מרגי: כשאמרת 1,000 דולר חשבו שזה הזוי, שהמשק ייפול והשמיים ייפלו, ורעידות אדמה, והגענו בזכות הדחיפה של השר – אנחנו מדברים על 5,000.

יעקב מרגי: ומי שמעז היום לומר שהפתרון שלו למשבר האבטלה זה הורדת שכר המינימום, הוא אדם אטום שפשוט לא מבין.

יעקב מרגי: אפילו על 100 שקל אני לא מוכן להתפשר, ואסור שחברי הכנסת ייכנסו למשא ומתן, כי מי שחושב שמשפחה שמשתכרת משכר מינימום יכולה להרשות לעצמה לוותר על 100 ש"ח – ממה?

יעקב מרגי: על מה 100 ש"ח האלה?

יעקב מרגי: הוא יודע מה 100 השקלים האלה, או 200 או 300, עד 400 שקלים מיועדים בכלכלת בית שמשתכרת שכר מינימום?

יעקב מרגי: הפכנו להיות חברה הזויה.

יעקב מרגי: כלכלנים בעיני עצמם – זה מה שיפתור את משבר האבטלה?! מאחר שהיום יום רביעי, ואנחנו עם הרבה דוברים, אלה שתי הצעות לסדר – חשבנו להתחיל ב-9, אבל הפקקים כפו עלינו את לוחות הזמנים – אני מבקש מהדוברים לתמצת את הדברים שלהם לדקתיים.

יעקב מרגי: נתחיל לפי הסדר שבו הם רשומים, חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: שלום, בוקר טוב לכולם, אדוני השר, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: אכן מי שיצא הבוקר מדימונה או מהנגב עבר סללום מדהים.

מאיר כהן: יצאנו ברבע לשבע והגענו עתה.

מאיר כהן: אדוני, שמענו שגם בתעשייה האווירית וגם באמדוקס הולכים להיות מפוטרים 1,900 עובדים; 1,00 כאן ו-900 כאן.

מאיר כהן: אני יודע מה קורה בנגב.

מאיר כהן: אני גר שם.

מאיר כהן: אדוני יודע מה קורה בירוחם.

מאיר כהן: נגב קרמיקה שנסגר.

מאיר כהן: פיניציה, שאני יודע שאתה מטפל אישית, כך אמר לי יושב-ראש הוועדה, אבל בכל זאת הם על כרעי תרנגולת; גם אתה, אדוני, חבר הכנסת מרגי, נמצא שם.

מאיר כהן: ולכן אני רוצה לשאול, האם, הממשלה, נערכים ביחד עם כל משרדי הממשלה, לא רק משרד הכלכלה – האם יש שולחן עבודה היום שחושב מה עושים, כיצד הודפים את גל הפיטורים ומהם הפתרונות?

מאיר כהן: הדבר השני שאני מבקש, הייתי פעם יושב-ראש הרשות לפיתוח הנגב.

מאיר כהן: זה היה ב-2006, 2007.

מאיר כהן: דיברנו על אזורי התעשייה ביישובים הבדואים.

מאיר כהן: אני מטייל שם, אדוני.

מאיר כהן: להוציא את אזור התעשייה המבורך והמשותף בין להבים לרהט, שאנחנו רואים כשהממשלה מחליטה לקחת יוזמה, שום דבר לא קורה.

מאיר כהן: דיברתי בזמנו על פיתוח אזור תעשייה בערוער, שייתן מענה גם לתושבים מדימונה, מערוער, מכסייפה, לכל האזור הזה, ושום דבר לא קורה.

מאיר כהן: דיברתי על אזור תעשייה בתל שבע שייתן פתרון לתל שבע ולפזורה, ושום דבר לא קורה.

מאיר כהן: אדוני, כשמדברים היום בשעת משבר על 21% אבטלה בארץ, זה פחות או יותר, אם לא למעלה מזה, אחוז האבטלה ביישובים הבדואים.

מאיר כהן: כמי שגר שם – כולם האזרחים שלנו.

מאיר כהן: אי אפשר להמשיך לראות את זה.

מאיר כהן: פשוט אי אפשר.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עוזי דיין, בבקשה.

עוזי דיין: בוקר טוב, כבוד השר, היושב-ראש, כל החברים הנכבדים.

עוזי דיין: האמת היא שאני באתי להקשיב.

עוזי דיין: רק לראות את התוכנית, ואז אפשר יהיה לומר.

עוזי דיין: בשלב זה אני יכול לתרום לכם רק אמרה של סבתא שלי, כי התחלת עם המומחים – במצבים של אי ודאות כל המומחים, כולל הביטחוניים, שווים לא כל כך הרבה כי לא יודעים מה יהיה באמת, וסבתא שלי - - -

יעקב מרגי: תצייץ את הפתגם הזה, כי הם לא מבינים.

עוזי דיין: מה?

יעקב מרגי: לא מכירים אותו.

יעקב מרגי: צייץ אותו.

עוזי דיין: בכל אופן, אני זוכר בתור ילד, כל פעם כשהיו אומרים, צריך אקספרט שיגיד מה לעשות, הייתה אומרת, אל תסמכו כל כך על האקספרטים.

עוזי דיין: הייתה אומרת, קינדרלעך, תמיד תזכרו שאת תיבת נוח בנה יהודי אחד, אמטאור, חובבן, ואת הטיטניק צוות של אקספרטים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מנסור עבאס, בבקשה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, אדוני הי ושב-ראש.

מנסור עבאס: לא מזמן היינו בישיבת עבודה אחת עם כבוד השר עמיר פרץ ועם המנכ"ל, וקיבלנו תשובות מבשרות טוב לחברה הערבית, ויש דאגה אצל השר לקדם את אזורי התעשייה ואת הכלכלה בחברה הערבית.

מנסור עבאס: יבורך על הגישה הדמוקרטית והשוויונית הזאת.

מנסור עבאס: אני רוצה לדבר על הקשר בין הפשיעה והאלימות בחברה הערבית לרמת התעסוקה.

מנסור עבאס: לא מזמן זיהינו שקבוצת הגיל בין 18 ל-24 היא קבוצת גיל, מצד אחד, מעורבת בפשיעה בחברה הערבית.

מנסור עבאס: ואתמול לא הייתי בכנסת, ביליתי את כל היום בכפר אבטין.

מנסור עבאס: שם סכסוך בין שתי משפחות וקורבן אחד נפל, ושלושה עדיין נמצאים בבית החולים רמב"ם, אחד מהם במצב קשה מאוד.

מנסור עבאס: אחוז התעסוקה בקבוצת הגיל הזאת הוא 53%.

מנסור עבאס: ב-2012 כאשר לממשלה היה יעד של 60%, אחוז התעסוקה בגיל הזה הגיע ל-67%.

מנסור עבאס: מה שאומר שאם קובעים יעד ומגבשים תוכנית ומקדמים אותה, לא רק שמשיגים את המטרה, אלא גם מעבר למטרה שקבענו.

מנסור עבאס: ולכן אחרי משבר הקורונה, ובידיים שלי גם מחקר של הממ"מ על אבטלת צעירים בעקבות משבר הקורונה, אלו נתונים כלליים, אבל נראה לי שבקרב צעירים ערבים המצב יותר קשה.

מנסור עבאס: הסכנה היא שקבוצת הגיל הזאת נשאבת אל עולם הפשע, כי חלק מעולם הפשע הוא תעשייה, הוא כלכלה שם, משלמים להם, מממנים אותם באמצעות השוק האפור על כל מרכיביו.

מנסור עבאס: ולכן חשוב שכבוד השר ייתן מענה בנושא הזה לכלל האוכלוסייה ולחברה הערבית ולצעירים הערבים במיוחד.

מנסור עבאס: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אני אשתדל לעשות את זה זריז.

מיקי לוי: אדוני השר, כמה דברים בנושא משבר התעסוקה.

מיקי לוי: אין בכלל ספק שאנחנו נמצאים במשבר תעסוקתי החמור ביותר מאז קום המדינה.

מיקי לוי: זה לא פשוט.

מיקי לוי: נתוני האבטלה עולים מדי יום, כבר מעל חצי מיליון מובטלים.

מיקי לוי: ונכון לאתמול, זאת לצד מחיקת משרות מהמשק, נוכח הירידה בצריכה והצמיחה השלילית שאנחנו חווים לראשונה.

מיקי לוי: מדובר בקורונה כלכלית, חברים.

מיקי לוי: אין בכלל ספק.

מיקי לוי: ונראה לי שהממשלה, אולי מלבד כמה שרים, טרם הפנימה זאת.

מיקי לוי: כולם עסוקים בבריאות, בבריאות, במקום לחשוב גם מחוץ לקופסה.

מיקי לוי: ואני אומר את זה מתוך ניסיון של שעות בוועדת הקורונה.

מיקי לוי: הקורונה כאן איתנו לתקופה ארוכה כנראה, ואני מקווה שאני אתבדה.

מיקי לוי: אבל צריך לחשוב מחוץ לקופסה, איך נותנים למשק להמשיך לעבוד, להמשיך לצמוח.

מיקי לוי: כן אפשר להמשיך לעבוד, כן אפשר להמשיך עם מגבלות כאלה ואחרות.

מיקי לוי: נראה לי שהממשלה איבדה בכלל את הכיוון שלה מהפחד הזה של הבריאות, לא הצליחו לאזן בין בריאות לבין צורך כלכלי, ועל כך אני מצר.

מיקי לוי: אני מצביע על כיוונים שליליים שנוצרים בחברה הישראלית עקב אובדן כלכלה, משפחות נדחקות אל קרן זווית, מאבדות את מקור פרנסתן, את מקום המגורים שלהן.

מיקי לוי: ולאחרונה, לצערי, אנחנו חשופים להתאבדויות כתוצאה מלחץ כלכלי.

מיקי לוי: האבטלה הזו בתקופת המשבר הזו היא נוראית, יש לה מאפיינים שונים.

מיקי לוי: אתמול, אלה הנתונים שיש לי, חזרו לשוק התעסוקה 1,033 עובדים, אבל נפלטו 3,704 למעגל האבטלה, פי שלושה וחצי מדי יום.

מיקי לוי: והמגבלות החדשות, עם החוק הנורא הזה, החוק הנורא הזה – הייתי בבוקר בוועדת החוקה, כבר בשמונה וחצי – החוק הזה שכנראה יובא היום לכנסת, שנותן לממשלה את העוצמה הזו לבצע הגבלות ושלילת זכויות אזרח, בלי שום מחשבה - - -

יעקב מרגי: תעסוקה, מיקי.

מיקי לוי: הנה, תעסוקה.

מיקי לוי: כי זה קשור.

יעקב מרגי: לא, אני רוצה שזה יהיה יעיל.

מיקי לוי: היא תגביל את המשק, תסגור אזורים, והנה לא תהיה תעסוקה.

עוזי דיין: מיקי, תגיד משהו מחוץ לקופסה.

יעקב מרגי: עוזי, עוזי, תן לו, תן לו.

מיקי לוי: עוזי, אני לא הפרעתי לך.

מיקי לוי: אתה כל פעם מפריע לי מחדש.

יעקב מרגי: עוזי, אין קריאות ביניים פה.

יעקב מרגי: תן לנו לפתוח את הדיון.

מיקי לוי: צריך להזיז את גלגלי המשק, להחזיר את העובדים למעגל העבודה – עם כל המגבלות אפשר.

מיקי לוי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, האורחים הנכבדים.

אנטאנס שחאדה: לידיעת כולם, אני רוצה לדבר על אבטלה, תעסוקה והרכב המועסקים באוכלוסייה הערבית, אבל נתון שצריך לצרום לכולנו – התמ"ג לנפש באוכלוסייה הערבית מגיע לכמעט 10,000 דולר בשנה לעומת כ-40,000 דולר לנפש באוכלוסייה היהודית; בריאיון עבודה, ממוצע השכר לשכיר ערבי הוא שני שליש משכיר יהודי; והכנסת משפחה ערבית היא 50% מהכנסת משפחה יהודית.

אנטאנס שחאדה: זה לפי הלמ"ס, ואני מאמין לנתוני הלמ"ס.

אנטאנס שחאדה: נקודת המוצא הזאת מבהירה שהאוכלוסייה הערבית פגיעה יותר מהמצב הכלכלי.

אנטאנס שחאדה: יש לנו בעיה רצינית בענפים כלכליים, בהשתתפות בכוח העבודה, בהרכב המועסקים והמועסקות.

אנטאנס שחאדה: ואלה נקודות שצריכות פתרון וטיפול ממשלתי.

אנטאנס שחאדה: זה לא פתרון מידי, זה פתרון לאורך זמן, אבל צריכים להתחיל במשהו.

אנטאנס שחאדה: אני אתן לכם כמה מספרים, לסבר את האוזן.

אנטאנס שחאדה: אם נסתכל על מועסקים ושכירים לפי ענף כלכלי, אנחנו נראה שבקרב גברים ערבים, כמעט 50% עדיין עובדים בבינוי, מסחר סיטונאי וקמעונאות; בינוי – רבע מאוכלוסיית הגברים, 25%, ו-16% עדיין בתעשייה, כרייה וחציבה, לעומת 10% בחברה היהודית.

אנטאנס שחאדה: ובבינוי, רק 3% מהמועסקים בחברה היהודית מועסקים בבנייה, לעומת 25% באוכלוסייה הערבית.

אנטאנס שחאדה: נשים, לעומת זאת, כ-60% עובדות בחינוך, רווחה וסיעוד.

אנטאנס שחאדה: זאת אומרת, נשים ערביות מועסקות הן בעלות תואר אקדמי, כי אחרת יתקשו להיכנס לשוק העבודה.

אנטאנס שחאדה: נשים ערביות אקדמאיות בעיקר כדי להיכנס לשוק העבודה, 60% בשירות המדינה.

אנטאנס שחאדה: זה מה שהנתון הזה מלמד, שהמגזר הציבורי צריך תעסוקת נשים, כי גברים ערבים יודעים להתמודד בתחרות הכלכלית במרכז, לעומת נשים ערביות שמעדיפות, בגלל שוק העבודה ותנאים חברתיים, לעבוד בשוק המקומי.

יעקב מרגי: אנטאנס, אלה נתוני הפתיחה.

יעקב מרגי: אה, עכשיו זה רק נתוני הפתיחה.

אנטאנס שחאדה: כן.

יעקב מרגי: הוא מרצה לכלכלה.

יעקב מרגי: הוא חושב שהוא נמצא בהרצאה.

אחמד טיבי: ההקדמה יפה.

קריאה: אני מאוד נהנה לשמוע.

יעקב מרגי: אתה תורם לו את הזמן שלך?

אחמד טיבי: א', הוא ד"ר לכלכלה, והוא מייצג אותי תמיד.

אחמד טיבי: אבל קצר.

יעקב מרגי: אנטאנס, קצר.

יעקב מרגי: דקה, שתיים, לא יותר.

אנטאנס שחאדה: אדוני השר והיושב-ראש, אנחנו חייבים לבנות תוכניות להגברת התעסוקה, בעיקר נשים ביישובים הערביים; מתן אפשרות להתחרות בכלכלה הישראלית, זה אומר פיתוח, זה אומר תחבורה, זה אומר ביטחון אישי.

אנטאנס שחאדה: הרי כולנו יודעים מה צריך לעשות כדי לעודד תעסוקה.

אנטאנס שחאדה: וגם השקעה באזורי תעשייה ביישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: באוכלוסייה הערבית זה תנאי הכרחי לפתח כלכלה ערבית, שוויון וחירות.

אנטאנס שחאדה: אי אפשר להפריד, כלכלי, חברתי ופוליטי, הכול הולך ביחד.

אנטאנס שחאדה: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מסכים.

יעקב מרגי: רבותיי, עד כאן המציעים.

יעקב מרגי: את שלי תרמתי.

יעקב מרגי: אלי אבידר גם תרם, לא הגיע.

אחמד טיבי: כל אלה היו המציעים?

אחמד טיבי: אני, יש לי הערה לסדר.

יעקב מרגי: תמיד בכל משפחה יש את הילד שמחפש את תשומת הלב המרבית, ואנחנו ניתן אותה היום לאחמד טיבי, אבל בסוף.

יעקב מרגי: מכובדי השר, אתה או המנכ"ל?

יעקב מרגי: מה שתחליטו.

אחמד טיבי: משפט.

אחמד טיבי: משפט.

עמיר פרץ: אני אשמע גם אותו.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני מסתפק בדברי כל חבריי שהקדימו אותי.

אחמד טיבי: אבל היות ומדובר כאן על תעסוקה, הרי משרד הכלכלה הוא אחד המשרדים החשובים מבחינת יצירת מקומות תעסוקה, במיוחד לאוכלוסיות מוחלשות.

אחמד טיבי: ואני מתכוון לבקשה שכולם, מנסור, אנטאנס, אני, איימן, ויש הצעת חוק – א', לפתח אזורי תעשייה.

יעקב מרגי: מאיר כהן אמר את זה ראשון.

יעקב מרגי: לא הזכרת אותו.

אחמד טיבי: מי?

יעקב מרגי: מאיר כהן.

אחמד טיבי: אני לא שמעתי.

אחמד טיבי: אני מתנצל.

יעקב מרגי: - - - מקומות אפילו.

אחמד טיבי: אני מתנצל.

אחמד טיבי: גם מאיר.

אחמד טיבי: אגב, שיעור הערבים הוא 20%, שיעור הערבים במגזר הציבורי הוא 12% בלבד.

אחמד טיבי: וצריך משרות ייעודיות.

אחמד טיבי: זה בשירות המדינה.

אחמד טיבי: אבל יש סקטור פרטי, חברות ציבוריות, חברות פרטיות.

אחמד טיבי: שירות המדינה פעם עשה תמריץ, קבלו שלושה, התקן השלישי על חשבון המדינה.

אחמד טיבי: ולכן כולנו, הרשימה המשותפת, ביקשנו מהשר ומהמנכ"ל, גם אתה, גם שר האוצר, גם משרדים נוספים, חייבים לעשות משהו כהעדפה מתקנת לציבור הערבי, בעיקר נשים ערביות.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני רוצה להודות לך על שהזמנת אותנו להופיע בפני הוועדה.

עמיר פרץ: אתה כבר כיהנת כיושב-ראש ועדה בכמה ועדות, וכולם מכירים את דרך הניהול שלך, שהיא מאוד עניינית ומאוד אפקטיבית.

עמיר פרץ: אני שמח שזאת הוועדה שמפקחת עלינו.

עמיר פרץ: אני גם רואה את חברי הוועדה שהגיעו – להגיע ביום רביעי לדיון כלכלי במקום להיות בדיוני הפוליטיים שיש בוועדות אחרות, זה באמת תעודת כבוד - - -

אימאן ח'טיב יאסין: זה הכי פוליטי.

עמיר פרץ: אני שמח על כך, כי בדרך כלל בימי רביעי המקומות הסוערים יותר נמצאים במקום אחר.

עמיר פרץ: ואני באמת מודה ל כל חברי הכנסת שהגיעו למפגש הזה.

עמיר פרץ: אנחנו נערכנו מאוד למפגש הזה, אבל אני מבין שלא נוכל להציג את כל מה שרצינו מפאת לוח הזמנים, מפאת הנושאים הממוקדים, אבל ככל שיתאפשר לנו, אנחנו נעשה זאת.

עמיר פרץ: ראשית, אני מודה לחבריי מהנהלת המשרד, למנכ"ל דוד לפלר - - -

יעקב מרגי: שאתמול פקד אותנו כאן בדיון חשוב, וישב כל הדיון.

עמיר פרץ: כן.

עמיר פרץ: אני רוצה להדגיש.

עמיר פרץ: אני פגשתי משרד מאוד מקצועי, מאוד ממוקד.

עמיר פרץ: וזה דבר שצריך לציין, כי כל הזמן מנסים לכוון את האש לעבר הפקידות המקצועית, ואני חושב שבמקרה הזה אין שום סיבה.

עמיר פרץ: יותר מזה, אני לא שייך לשרים שמיד כשהם מגיעים למשרד, הם מחפשים איך כל מה שהיה לא ראוי, ועכשיו יהיו רק דברים חדשים.

עמיר פרץ: אני מוצא הרבה מאוד דברים טובים שאני רוצה לחזק אותם ולהמשיך אותם.

עמיר פרץ: ויהיו גם דברים חדשים, שהם לפי תפיסת העולם שלי.

עמיר פרץ: למשל, אני בהחלט מדגיש שנושא הפריפריה והעדפת האוכלוסיות המיוחדות, לרבות החברה הערבית ולרבות הפריפריה, זה אחד הנושאים המרכזיים מבחינתי.

עמיר פרץ: ולכן ההנחיה שלי לכל האגפים, לכל מי שמופיע בפניי עם תוכנית עבודה, צריך להציג בפניי איפה התרומה שלו הסגולית למשימה המרכזית הזאת, כי ככל שהפריפריה תתחזק, החברה הערבית תתחזק, החברה החרדית תתחזק, האוכלוסיות המוחלשות יתחזקו, החברה כולה תתחזק.

עמיר פרץ: אדוני, לפני שאני ניגש לנושא עצמו, הייתי רוצה שלושה משפטים, ברשותך.

עמיר פרץ: אחד, בשם כל הוועדה, אני בטוח שאנחנו מברכים את העובדים והעובדות הסוציאליות על סיום השביתה היום.

עמיר פרץ: לפי דעתי, השביתה הזאת - - - מאוד על כל המאמצים של כולם ליצור תוכניות ושיתוף פעולה, כי לא ייתכן שהמטפלים במוחלשים מרגישים לעיתים חלשים יותר מהמטופלים שלהם.

עמיר פרץ: ויושב פה חברי מאיר כהן, שר העבודה והרווחה לשעבר, שוודאי יודע דבר או שניים על הדילמות האלה.

עמיר פרץ: אני מברך את שר האוצר, את יושב-ראש ההסתדרות, את שר העבודה והרווחה, וכמובן את מנהיגת העובדים והעובדות הסוציאליים ענבל חרמוני, שמסיימת את אחד המאבקים החשובים ביותר לדמותה של החברה הישראלית.

מאיר כהן: שעושה עבודה מצוינת.

מאיר כהן: חשוב להגיד.

עמיר פרץ: כן.

עמיר פרץ: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרת בנושא שכר מינימום.

עמיר פרץ: אני חושב שצריך להתייחס לזה בשני ההיבטים, ההיבט הראשון, שהרעיון להפחית שכר מינימום כדי לסייע לקליטת עובדים עומד בניגוד מוחלט לאתגרים שלנו בחברה הישראלית.

עמיר פרץ: מה עוד, שבכל השיחות שלי עם כל המעסיקים, עם כל ארגוני המעסיקים, עם התאחדות התעשיינים, עם לשכת התיאום, עם ארגוני העצמאים, לה"ב ואחרים, הם אומרים במפורש שכדי להצליח לקלוט עובדים צריך להשביח את ההון האנושי, להוסיף לרמת הפריון שלו ולהגדיל את השכר.

עמיר פרץ: התאחדות התעשיינים ודאי הופיעה בפניכם אתמול, והיא טוענת שיש לה פוטנציאל של 80,000 מקומות עבודה שהיא יכולה לקלוט אם ייווצרו התנאים הנכונים מבחינת שכר, ותיאום בין המקצועיות של העובדים לבין קליטתה.

עמיר פרץ: אני חושב שדווקא המשבר הזה הוא הזדמנות טובה מאוד מבחינתנו להשביח את כוח העבודה.

עמיר פרץ: אתמול בישרתי על תוכנית קטנה אומנם, אבל שמצביעה על הכיוון שאנחנו מחזקים את מסלולי העבודה בתוך משרד הכלכלה.

עמיר פרץ: כי ההבדל בין הכשרה מקצועית למסלולי התעסוקה שיש לנו הוא הבדל ברור וחד.

עמיר פרץ: אנחנו מעודדים מעסיקים לקלוט עובדים.

עמיר פרץ: התנאי שלנו – אין קליטה בשכר - - -, רק מי שמתחייב לקלוט בשכר, עכשיו הסכמנו לרדת ל-7,000 שקל, אבל בדרך כלל לא פחות מ-8,000 שקל, ואז המשרד מסבסד אוכלוסיות מיוחדות.

עמיר פרץ: בחברה הערבית, גבר ערבי שייקלט וייכנס לעבודה, המשרד יסבסד 20% משכרו למשך שנה שלמה.

עמיר פרץ: אישה מהחברה הערבית שתיקלט – 30% - - -

אנטאנס שחאדה: בכל הענפים?

עמיר פרץ: כרגע זה לא מוגבל לענפים.

עמיר פרץ: אני אדבר על ההייטק.

עמיר פרץ: זה דבר אחר.

עמיר פרץ: אני מדבר כרגע על קליטה כללית, על מוטיבציה לקלוט עובדים.

עמיר פרץ: אישה בחברה הערבית תקבל סבסוד של 30% משכרה למשל תקופה של שנה, בתקווה שהיא תמשיך לעבוד גם אחר כך.

עמיר פרץ: אין בכלל ספק שהנושאים שהועלו כאן, לרבות גלי הפיטורים שאנחנו צריכים להתמודד איתם – זה לא עולה על דעתי שבחברות ממשלתיות יבחרו דווקא היום את ההזדמנות לעשות עכשיו את ההתייעלות שהם נדרשים לה.

עמיר פרץ: ונכון שיש חלקים בתעשייה האווירית שעוסקים בכל מה שקשור לתקופה, בכל מה שקשור לייצור עבור חברות התעופה בישראל, וזה נכון שחברות התעופה במשבר, אז המשבר הזה משליך גם על מי שאמור לשרת אותם.

עמיר פרץ: אבל יחד עם זאת, לשלוח אותם היום לשוק העבודה, זה פשוט מעשה שאסור שייעשה בכלל.

עמיר פרץ: אני חושב שזה מתחבר לאחד הנושאים שעלו כאן ויציגו בפניכם, זה מתחבר למודל הגרמני.

עמיר פרץ: מתחילת המשבר, אני אומר מבוקר עד ערב שצריך להפעיל בישראל את המודל הגרמני כהתמודדות עם המשבר שהולך ומתמשך.

עמיר פרץ: המודל הגרמני הופעל כבר ב-25 מדינות, והוא עובד בצורה טובה.

עמיר פרץ: יפרטו אחר כך ויציגו בפניכם בדיוק את הגרפים.

עמיר פרץ: אבל המודל הגרמני הוא פשוט – זה שילוב של דמי אבטלה או חל"ת, עם תשלום של המעסיק.

עמיר פרץ: כי אם המעסיק אומר, אני יכול להעסיק עשרה עובדים בחצי משרה, דמיינו בעיני רוחכם שיש מעסיק שהמוצר שלו צריך עשר עמדות שונות, אז אומרים לו, אדוני, או שתפטר מחצית מהם – אבל הוא אומר, כל אחד עושה עבודה אחרת והיקף ההזמנות שלי יותר קטן.

עמיר פרץ: אני יכול להעסיק את עשרת העובדים האלה בחצי משרה, ושהמדינה תשלים חצי מהחל"ת במקום שהיא תשלם להם חל"ת שלם.

עמיר פרץ: המעסיק אחראי להוציא את התלוש, ויש פה סעיף אחד של מה הוא משלם לו תמורת היקף העבודה שהוא מעסיק אותו, ומה המדינה צריכה להשלים, אבל נשמרים יחסי עובד-מעביד, נשמרים התנאים הסוציאליים.

עמיר פרץ: אם מחר המשק ייכנס לפעילות, זה כמו ימ"ח משומן בהבדל מימ"ח לא משומן.

עמיר פרץ: כולם יכולים להסתער חזרה לעבודות שלהם - - -

מאיר כהן: אדוני השר, זה קיים ברשויות בשם אחר.

מאיר כהן: ברשויות יש הרבה מאוד עובדים שהמדינה משלימה להם לשכר מינימום.

עמיר פרץ: לא, זה משהו אחר.

יעקב מרגי: זה השלמת שכר על פי חוק.

עמיר פרץ: זה שונה.

עמיר פרץ: זה שונה.

מאיר כהן: אז אני אומר, השלמת שכר על פי חוק - - -

יעקב מרגי: להרחיב אותה.

מאיר כהן: להרחיב אותה.

מאיר כהן: זה הכול.

עמיר פרץ: אתה צודק בעניין הזה, אבל זו השלמת שכר שנהוגה בגלל הדרך שאתה מחשב את שכר המינימום.

עמיר פרץ: אבל בסדר, זה פתח שאפשר דרכו לממש את זה בלי שתהיה חקיקה רחבה מדי.

יעקב מרגי: להרחיב את זה.

עמיר פרץ: אני חושב שהעניין שאנחנו נחשפים אליו בימים האחרונים, שבעצם חלק גדול מהמובטלים ומהחל"

עמיר פרץ: תניקים מקבלים סכומים של 3,000 או 3,500 שקל כי הם מקבלים 70% משכר המינימום שלהם.

עמיר פרץ: אז זה יכול להיות נכון למדינה שפועלת בימים רגילים.

עמיר פרץ: אז בסדר, הוא מפוטר, אחרי שלושה-ארבעה חודשים הוא יחזור, או איך שהוא יכול לעבוד בתקופה הזאת.

עמיר פרץ: אבל אם אנחנו מדברים על דמי אבטלה וחל"ת שהולכים להימשך עד יוני, אני מציע לוועדת הכלכלה לעשות כל הנדרש, אני אהיה איתכם, אני איזום גם במסגרת הממשלה, שנקבע גם רף מינימום לחל"ת ולדמי אבטלה.

עמיר פרץ: הרי מה ההבדל?

עמיר פרץ: אם הגדרת לו חל"ת, ההוצאות שלו פחות גדולות?

עמיר פרץ: היכולת קיום שלו פתאום השתפרה כי אמרת שהוא חל"תניק או דמי אבטלה?

עמיר פרץ: אני חושב שזה אתגר חשוב אם מתכוונים לחיות עם הקורונה עוד שנה שלמה.

עמיר פרץ: אני רוצה להדגיש שאני רואה במשימה הזאת שהוצגה כאן על ידי חבריי חברי הכנסת מהחברה הערבית, והתפיסה הזו שאומרת, אזורי תעשייה גדולים ולא רק מרכזי תעסוקה, אזורי תעשייה משותפים – כפי שגם מאיר כהן סיפר שהוא רואה בסמוך לדימונה ובחברה הבדואית בכלל – אני חושב שזו משימה.

עמיר פרץ: אין שום סיבה להמשיך ולהשקיע רק באזורי תעשייה קטנים, כי בסוף פוטנציאל כוח האדם, פוטנציאל הטכנולוגיה, היכולת למנף את זה לגבהים, הוא יותר קטן.

עמיר פרץ: ולכן הגישה שלנו היא להתחיל לבנות תוכניות.

עמיר פרץ: לשמחתי, ישבנו עם כל הסיעות של הרשימה המשותפת; חברי אחמד טיבי מתע"ל, חברי עבאס מנסור מרע"ם, חברי אנטאנס שחאדה מבל"ד, כמובן עם איימן עודה מחד"ש.

עמיר פרץ: עם כולם ישבנו, אחד-אחד - - -

יעקב מרגי: רק על זה מגיע לך נובל, שאתה יודע לאיזו סיעה כל אחד שייך.

יעקב מרגי: אני עוד לא מצליח לזהות.

עמיר פרץ: למשל, אני יכול לציין שבאחת השיחות, גם עם עבאס, גם עם אנטאנס שחאדה וגם עם איימן, עלה רעיון שבתור ד"ר לכלכלה הוא יכול לעזור לנו מאוד לפתח אותו – יש לנו ברשות החדשנות פרויקט מיוחד של הצבא למקצועות טכנולוגיים.

עמיר פרץ: כרגע, המקצועות שמהם אתה מסב הם מקצועות ליד המקצועות הטכנולוגיים, הנדסאי כזה, מהנדס מתחום אחד להעביר אותו לתחום אחר.

עמיר פרץ: אבל עלה רעיון שאנחנו נבדוק, יש לצערנו הרבה מאוד מורים ובעיקר מורות בחברה הערבית שלא מוצאים עבודה - - -

יעקב מרגי: כ-16,000, אם זה לא התעדכן.

אחמד טיבי: 11,500.

יעקב מרגי: ירד ל-11,500.

יעקב מרגי: יופי, מצב טוב.

עמיר פרץ: אבל נניח מורות שלמדו מתמטיקה, יכול להיות שהן כן יתאימו לפרויקט מיוחד, ואני ביקשתי מרשות החדשנות שלנו לבדוק את זה, לחקור את זה.

עמיר פרץ: אולי נעשה פרויקט מאוד מאוד ספציפי למורות שהן בתחומים קרובים להייטק, כדי שנוכל להשקיע בהן - - -

יעקב מרגי: ובמקביל למשרד החינוך להגביל את התקנים למכללות להכשרת עובדי הוראה סתם, כניסה ויציאה.

יעקב מרגי: ולעשות משהו חלופי.

עמיר פרץ: ההבדל ביני לבין המסלולים האחרים הוא שאני מראש יודע איפה העובד ילך לעבוד.

עמיר פרץ: זה כל ההבדל הגדול.

יעקב מרגי: לכן שחררתי את זה כשחרור לחץ, כיו"ר ועדת החינוך לשעבר, על חוסר המעש שם.

עמיר פרץ: אני אקצר.

עמיר פרץ: אנחנו נציג בפניכם היום תוכנית מאוד חשובה שעומדת על ארבע רגליים, שהן הרגליים המרכזיות של כל תוכנית העבודה שלנו.

עמיר פרץ: אני אומר אותן בקיצור נמרץ, ואני אתן לחברים שלנו שהגיעו, למשל, נושא שדווקא מיקי לוי עוסק בו בצורה מאוד רצינית.

עמיר פרץ: אנחנו הכנו תוכנית קליטה של 240,000 מקומות עבודה חדשים.

עמיר פרץ: 140,000 ישיר , על פי החישוב, על כל משרה ישירה שאתה מייצר, 0.75 משרות זה משרה עקיפה שנוצרת מאליה.

עמיר פרץ: אנחנו מדברים על 240,000 מקומות עבודה ואני אתן לכם דוגמאות.

עמיר פרץ: יש לנו מסלול מענקים.

עמיר פרץ: יש היום בקשה של חברה בדרום בתחום המזון והמשקאות, שהיא מדברת על השקעה של 30 מיליון ש"ח במונחים של להוסיף לפחות 10% או 20% ממספר העובדים שלה; היום הם מעסיקים כ-400 עובדים.

עמיר פרץ: יש לנו במסלול המענקים חברה נוספת לכימיה.

עמיר פרץ: למה אני מדגיש זאת?

עמיר פרץ: יש לנו כ-100 חברות שממתינות לאישור וכרגע אין לנו תקציב.

עמיר פרץ: כל התקציב שהיה הוא תקציב שכבר חולק.

עמיר פרץ: ובעניין הזה אני רוצה את עזרתכם בדבר נוסף.

עמיר פרץ: אתם כולכם מכירים את הסעיף שההתניה של ייצוא באישור, שהחברה תוכיח לפחות 25% ייצוא – אני מדבר על פריפריה בלבד – אני חושב שבעת הזו שבה פעילות הייצוא היא יותר מצומצמת, הגיע הזמן להוריד אותה לתקופה של שנתיים.

יעקב מרגי: להוריד את המגבלה הזו בהוראת שעה לפחות.

עמיר פרץ: להוריד אותה לתקופת זמן קצרה.

מאיר כהן: זו תהיה הצלה, אדוני.

מאיר כהן: זה מדהים.

יעקב מרגי: הנה, אני אומר לך, בוא אנחנו כחברי ועדה והמציעים נגיש הצעת חוק כזו כהוראת שעה.

מאיר כהן: קדימה.

מיקי לוי: יש.

מיקי לוי: יש.

עמיר פרץ: אז תפנו את תשומת ליבנו איפה זה נמצא.

עמיר פרץ: אני בכל מקרה הגשתי את זה כיוזמה לממשלה.

עמיר פרץ: אז אני רוצה לומר לכם שהעניין הזה הוא עניין חשוב מאוד.

עמיר פרץ: מינהל סחר חוץ נמצא אצלי במשרד.

עמיר פרץ: אני עושה כל הזמן ישיבות זום עם הנציגים השונים, ויש לנו כ-45 נציגים ברחבי העולם.

עמיר פרץ: זה לא מה שהיה פעם, שהם היו עושים ועידה ומזמינים מוכרים מהארץ, ומזמינים קניינים מאותה מדינה, ועושים אינטראקציה ביניהם.

עמיר פרץ: היום קשה, הם עושים את הכול בתנאים לא פשוטים.

עמיר פרץ: הייצוא שלנו עומד על כ-14 מיליארד דולר.

עמיר פרץ: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו שומרים על זה, אבל זה יותר מסובך.

עמיר פרץ: לכן ההתניה הזאת שרק ייצוא, היום, היא התניה שקשה לעמוד בה.

עמיר פרץ: אני רוצה לדבר במשפט על קידום כחול לבן.

עמיר פרץ: א', אני מברך על זה שהאווירה גם בממשלה השתנתה.

עמיר פרץ: גם ראש הממשלה הודיע שהוא מתכוון לתמוך בעניין של העדפת כחול לבן.

יעקב מרגי: אתמול הוצג פה המכתב שהוא הוציא.

אחמד טיבי: אתה בטוח שראש הממשלה מעדיף את כחול לבן?

עמיר פרץ: תעשיית כחול לבן.

יבגני סובה: תוסיף מילה, מוצרי כחול לבן, כי אחרת לא יבינו אותך, אדוני השר.

יבגני סובה: תגיד, מוצרי כחול לבן.

עמיר פרץ: אני סומך עליכם שאתם תחדדו את ההבדל.

יעקב מרגי: אתה מבין למה לא רציתי לתת לו רשות דיבור בהתחלה?

יעקב מרגי: עכשיו הוא מרשה לעצמו.

מאיר כהן: אדוני השר, חוק העדפת תוצרת מקומית הוא חוק מצוין.

מאיר כהן: יש אומדן שמתחילים לעבוד איתו?

עמיר פרץ: לדוגמה בדימונה.

עמיר פרץ: יש לנו דוגמאות רבות מעניין קידום רכש כחול לבן.

עמיר פרץ: הכוונה שלנו היא שהמחויבות תחול גם על הרשויות וגם על ארגונים שממומנים על ידי המדינה, כמו קופות החולים, שעושות רכש גדול דווקא בחוץ.

יעקב מרגי: הצבא עושה את זה כבר.

עמיר פרץ: וצה"ל, כמובן, שנוהג מבחינת הגישה שלו בצורה יותר חיובית.

עמיר פרץ: ויש לנו כמובן רכש גומלין.

מאיר כהן: הסכמי גומלין.

עמיר פרץ: בדימונה יש דוגמה בולטת, חברת ייצור מכרזי הקרונות.

יעקב מרגי: מכובדי, אתה יודע שאנחנו הקצינו דיון מיוחד?

יעקב מרגי: יהיה דיון מיוחד בסוגיית רכש גומלין.

יעקב מרגי: תיערכו לכך.

עמיר פרץ: כן, אתם ביקשתם לשמוע איך מייצרים מקומות עבודה?

עמיר פרץ: אני אומר לכם, רכש גומלין יכול לייצר - - -

מאיר כהן: זה ייצר עשרות אלפי מקומות עבודה.

אחמד טיבי: לא ענית לנו.

אחמד טיבי: לא ענית לשאלה.

יעקב מרגי: חכה, הוא עוד לא סיים.

יעקב מרגי: ואתה יודע מה, יכול להיות שבסוף לא תהיה תשובה.

אחמד טיבי: יכול להיות.

אחמד טיבי: שאלנו על תעסוקת ערבים, נשים ערביות.

יעקב מרגי: בסדר, חכה.

יעקב מרגי: יש עוד הרבה הצעות.

יעקב מרגי: כולם יקבלו תשובות בסוף.

עמיר פרץ: א', ברכש גומלין אפשר לייצר המון מקומות עבודה.

עמיר פרץ: צריך לעמוד על כך, וזה לא פשוט.

עמיר פרץ: האוצר וגורמים אחרים בחשכ"ל טוענים שזה מייקר את המכרזים כשעושים את המכרזים האלה.

מאיר כהן: אדוני, הערה.

מאיר כהן: אי אפשר להעביר חוק, והחשכ"ל, עם כל הכבוד, הם אלה שמתנגדים.

מאיר כהן: אי אפשר ככה.

עמיר פרץ: אבל אתה יודע מה עושים.

מאיר כהן: מה זה?

מאיר כהן: עובר חוק, אנשים מקדמים חוקים, ואנשי החשכ"ל עוצרים את זה?

עמיר פרץ: אני אגיד לך מה השיטה.

יעקב מרגי: המשפטנים תולים את זה בהסכמים הבין-לאומיים.

עמיר פרץ: לא רק זה.

עמיר פרץ: מגדירים את המכרז כמכרז לזיכיון, ואז הם אומרים, אנחנו לא נותנים לו עבודה, אנחנו נותנים לו בכלל זיכיון.

יעקב מרגי: זיכיון.

יעקב מרגי: לא עבודה.

עמיר פרץ: כל מיני שיטות.

עמיר פרץ: אני חושב שבמקום לחפש שיטות איך לעקוף את החוק, צריכים לחפש שיטות איך לממש אותו במלואו, כי זה צו השעה עכשיו.

עמיר פרץ: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו משהו אחר.

יעקב מרגי: מכובדי השר, נתקדם כי יש הרבה שרוצים להתייחס.

עמיר פרץ: אני מדלג על דוגמאות רבות, אבל הדוגמה האחרונה היא ההסכם שיש ל נו עם ג'נרל אלקטריק שמתחייבים להשקיע 120 מיליון דולר בעקבות הזכייה שלהם במכרז של חברת חשמל.

עמיר פרץ: וזה לבד ייצר לפחות בין 200 ל-500 מקומות עבודה.

עמיר פרץ: 200 זה מינימום.

עמיר פרץ: וזה הסכם שכולנו מרוויחים בו, כי אם חברת ג'נרל אלקטריק מחר תתחיל לרכוש מחברה בישראל והיא תראה שהמוצר טוב, יכול להיות שהיא תשתמש במוצר הזה גם למכרזים שלה במקומות אחרים בעולם.

עמיר פרץ: זה פתוח גם את התעשייה בפני אחרים.

עמיר פרץ: משפט אחד לגבי פחת מואץ, אני ראיתי שאתם עוסקים בזה.

עמיר פרץ: חשוב מאוד בימים האלה להקטין את היקף השנים למחויבות לפחת המואץ.

עמיר פרץ: יש מנגנונים של חמש שנים, של עשר שנים.

עמיר פרץ: אני חושב שבתקופה הזאת להודיע שהפחת המואץ מבחינת חישובי המס והנטל של המס מול החברות, אפשר להפחית אותו לשנתיים, לחלק אותו 50%-50%, וזה יכול להיות עזרה מאוד גדולה לקידום הפעילות התעשייתית.

עמיר פרץ: הדבר הנוסף זה כמובן חיזוק העצמאים והעסקים הקטנים.

עמיר פרץ: אני תומך בחקיקת חוק דמי אבטלה לעצמאים.

עמיר פרץ: יהיה על זה ויכוח, אבל אני חושב שזה לא רק עניין של לפצות אותם.

עמיר פרץ: זה גם לתת להם תחושה שהם שייכים, גם לתת להם תחושה שהם יכולים לפתוח עסק, שמישהו חושב עליהם.

עמיר פרץ: אני רוצה לסיים ולומר, אני אינני מתכוון, אדוני, חבר הכנסת אחמד טיבי, לחסוך במאמצים שאני עושה לגבי החברה הערבית, לאו דווקא בגלל המינוח הזה, אלא בגלל שככל שנצליח שם, הכלכלה הישראלית תצא נשכרת מהעניין.

אחמד טיבי: מאה אחוז.

עמיר פרץ: ככל שנכניס יותר כוח עבודה מהחברה הערבית, מהחברה החרדית, למשק הישראלי, התל"ג יעלה, כל הפרמטרים רק ישופרו.

עמיר פרץ: אני רוצה להתייחס במשפט למה שאמר פה חבר הכנסת מאיר כהן.

עמיר פרץ: אני לקחתי על עצמי משימה.

עמיר פרץ: ידעתי מראש שזאת משימה לא פשוטה, מסובכת, עם אתגר עצום, לטפל בחברה הבדואית.

עמיר פרץ: לקחתי על עצמי את המינהלת.

עמיר פרץ: המינהלת לטיפול בחברה הבדואית נמצאת היום במשרד הכלכלה, וזה אחד הפרויקטים הכי מורכבים שיש.

עמיר פרץ: אני דבר ראשון רוצה להחזיר את האמון איתם.

עמיר פרץ: בלי שיהיה אמון, אם יהיו רק כיפופי ידיים, בסוף לא יצא מזה כלום, כולם יצאו מפסידים.

עמיר פרץ: לשמחתי, אנחנו מצליחים צעד אחד צעד לייצר אמון מחודש.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, צריך לדון בתוכניות הגדולות, של אזורי תעשייה מרוכזים, ואם מקימים שם עיר על שבטית, כן או לא.

עמיר פרץ: זאת שאלה לא פשוטה.

עמיר פרץ: יש רעיונות מאוד מאוד משמעותיים.

עמיר פרץ: אני מקווה שתוך זמן קצר אני אגבש תוכנית כוללת, ואביא אותה לממשלה, גם בשאלות של הסדרה, גם בשאלות של הבנות בכל מה שקשור להחלטות מהעבר.

עמיר פרץ: משפט אחרון.

עמיר פרץ: המדינה משלמת הון עתק כדי לממש את כל אותם צווים.

עמיר פרץ: זה פשוט לא ייאמן.

עמיר פרץ: הון עתק.

עמיר פרץ: מאות מיליונים כדי לממש את אותם צווי הריסה שאחר כך בונים מחדש.

עמיר פרץ: ובסוף, אם לא תהיה הסדרה, לצערנו הרב, יהיה מצב שהעימות הזה בין קיום החוק במלואו לבין היכולת שלנו לאכוף אותו - - -

יעקב מרגי: תודה.

עמיר פרץ: רק עוד משפט, אדוני.

עמיר פרץ: היה לנו אירוע מאוד לא פשוט מול אחד הכפרים שם.

עמיר פרץ: לשמחתי, בהידברות גם עם מינהל מקרקעי ישראל, גם עם ראשי היישוב שם ובעזרתו של חבר הכנסת סעיד אלחרומי, שהוא מעורב מאוד שם, הוא סייע לנו גם לייצר אווירה יותר טובה, והגענו להסכמות.

עמיר פרץ: אני לא לוקח את ההסכמות עכשיו ומנופף בהן.

עמיר פרץ: אני לא צריך שעכשיו המינהל יוכיח שהם לא מוותרים וכל אחד יוכיח כמה הוא לא מוותר.

עמיר פרץ: הסכמות שקטות, אנחנו מנסים הסדרים בכל מקום, אנחנו מכינים גם תוכנית פיתוח חברתית.

עמיר פרץ: ואני אשמח כמובן לעזרתך.

עמיר פרץ: אני יודע מה ההשפעה שלך באזור שלך.

עמיר פרץ: אני גם מכיר את הרעיון שהסכמת לאזור תעשייה משותף, שלצערך, מישהו אחר טרפד אותו.

עמיר פרץ: לכן אני יודע עם מי אני מדבר, ואני אשמח מאוד לעזרה שלך.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר כהן: חצי משפט.

מאיר כהן: מרגי מכיר את זה, כי שר הפנים בוועדות האזוריות שלו עושה עבודה מצוינת בחלוקת הארנונה.

מאיר כהן: כלומר, זה לא רק למצוא מקומות עבודה, זה גם נותן להם ארנונה נהדרת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו היינו צריכים לראות מצגת שתפרט את התוכנית.

עמיר פרץ: עבדנו עליה קשה.

יעקב מרגי: אני אתן הצעת ייעול.

יעקב מרגי: מאחר שנשאר לנו פחות מ-30 דקות, ויש לנו הרבה דוברים גם בזום, שעליהם נסובו ההצעות לסדר, וגם חברי כנסת, אני מציע שניתן סבב התייחסויות, ניתן תגובות, והדיון יהיה יותר תועלתי מאשר נציג עכשיו - - -

עמיר פרץ: אני רק מבקש לפחות לתת למיכל פינק להציג את המודל הגרמני.

קריאות: יש לנו את המצגת.

יעקב מרגי: יש לנו את המצגת.

עמיר פרץ: אתם הולכים לעיין בה בקפידה - - -

קריאה: כבר עיינו בה.

קריאה: כבר יש לנו הערות עליה.

יעקב מרגי: אנחנו ננהג ככה.

יעקב מרגי: אנחנו ניתן סבב התייחסויות.

יעקב מרגי: בסוף מי שיחתום את הדיון זה אתם, המנכ"ל או השר.

יעקב מרגי: תשמעו את הדברים, זה לא פחות חשוב.

יעקב מרגי: יאיר כץ, יו"ר ועד עובדי התעשייה האווירית, בבקשה.

יעקב מרגי: יש לך דקתיים.

יעקב מרגי: תציג את הבעיה.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: קודם כל, אני מברך על הדיון החשוב הזה ואני גם שמח מחלק גדול מהאמירות.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: התעשייה האווירית זה אחד המעסיקים הגדולים במשק הישראלי, למעשה מעסיקה אלפי עובדים באופן ישיר, ועשרות אלפי משפחות ישראליות מתפרנסות מהתעשייה האווירית באופן עקיף דרך נותני שירותים וספקים.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: אנחנו חברת ההייטק הכי גדולה במדינת ישראל, אבל אנחנו גם חברה ממשלתית.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: ושמחתי לשמוע אמירות של השר עמיר פרץ ואמירות נוספות ברוח השמירה על המשק.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: והחלטת הדירקטוריון אצלנו בחברה בדבר פיטורי מאות עובדים זו החלטה שעומדת בניגוד גמור לרוח הזאת של הדברים.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: אני חושב שיש פה מסר שמצד אחד המדינה, הממשלה, הכנסת, מעודדת מקומות פרנסה ותעסוקה, ומתמרצת מעסיקים כדי להחזיר חזרה אנשים למעגל התעסוקה.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: ומנגד, חברה ממשלתית שהיא בבעלות מלאה של מדינת ישראל, מפטרת עובדים ושולחת אותם למעגל האבטלה, ולא לצורך.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: אני אומר לא לצורך כי יש לי פה שני ציטוטים חשובים שאומרים שהתעשייה האווירית נמצאת באיתנות פיננסית ונכנסה למשבר הקורונה באיתנות פיננסית טובה.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: ב-1 ביולי מנכ"ל התעשייה האווירית אומר:

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: אנחנו מציגים ב-2019 את התוצאות הטובות ביותר של החברה מיום הקמתה.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: במאי האחרון דיווח הדירקטוריון לבורסה אומר: השלכותיו של משבר הקורונה על התוצאות העסקיות, מצבה הכספי של החברה ותזרים המזומנים שלה לתקופת הדיווח לא מהותיות.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: זאת אומרת, הקורונה פגעה, אבל לא באופן מהותי.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: אני יושב-ראש ועד עובדים.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: ודאי אתם מסתכלים ואומרים, איזה יושב-ראש ועד ייתן יד לפיטורי עובדים?

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: ועד עובדי התעשייה האווירית, בראש ובראשונה, לא שבת למעלה מ-30 שנה, זה ועד אחראי שקשוב לצורכי החברה.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: ידענו משברים.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: ידענו מאבקים.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: אבל תמיד תמיד היינו אחראים ולטובת החברה.

יעקב מרגי: לסיכום.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: סיימנו באוגוסט האחרון תקופה של שלוש שנים שעובדי התעשייה האווירית תרמו מכיסם שני מיליון שקל על חשבון שכרם ותנאי העבודה שלהם כדי להביא את התעשייה האווירית לאיתנות פיננסית.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: ולכן, חברים, ידענו משברים וידענו גם לתת יד לפיטורי עובדים כשהיה צורך.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: כאן אין צורך.

 << דובר_המשך >> יאיר כץ: המאבק הזה הוא לא מאבק על התעשייה האווירית - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע גם את הנהלת התעשייה.

יעקב מרגי: כמנהגנו, אנחנו עושים לסירוגין, אורח, חבר הכנסת.

יעקב מרגי: חברת הכנסת הילה שי וזאן, בקצרה ממש.

הילה שי וזאן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש וכבוד השר.

הילה שי וזאן: אני אעשה את זה בקצרה, ולא אחזור על דברים שנאמרו.

הילה שי וזאן: אנחנו נמצאים בזמן משבר, וכמו שאמרנו כבר בדיונים קודמים, הוא דורש פתרונות יצירתיים.

הילה שי וזאן: המובטלים החדשים לא דומים למובטלים שהכרנו עד היום, או לפחות הם מתווספים עליהם.

הילה שי וזאן: יש צורך כיום בענפים חדשים, בעזרה לעובדים בענפים חדשים, כמו פארא-רפואי, סיעוד, הייטק, מחשבים וכולי, ואנחנו רואים גם את קבוצות הגיל הצעירות – נאמר פה קודם, גם עד 24, גם עד 34, בעצם המשקל שלהם באחוז המובטלים עלה.

הילה שי וזאן: אני רוצה להיות פרקטית.

הילה שי וזאן: תיכף תעלה פה יושבת-ראש קרן מעגלים.

הילה שי וזאן: מי שלא מכיר את קרן מעגלים, זו קרן שכבר כיום יש לה בקופה 250 מיליון שקל זמינים עבור הכשרת עובדים.

הילה שי וזאן: היא לא צריכה כסף מהמדינה, היא לא צריכה עזרה.

יעקב מרגי: רק תפעילו אותה.

הילה שי וזאן: לא.

הילה שי וזאן: היא אומרת את זה, היא תגיד את זה בעצמה.

הילה שי וזאן: אני לא אומרת דבר שהוא לא ידוע.

יעקב מרגי: לא, אני רק אומר שיפעילו אותה.

הילה שי וזאן: כן.

הילה שי וזאן: הקרן לא צריכה עזרה כספית.

הילה שי וזאן: הקרן כיום משמשת בעיקר אנשים ממקצועות שוחקים, ומעל גיל מסוים.

הילה שי וזאן: מה שדרוש מאיתנו כמדינה זה רק לשנות את הקריטריונים האלה.

הילה שי וזאן: אני רוצה לציין משהו שהיא לא תגיד, אבל זה מהמחקר שלי, עובדה קטנה.

הילה שי וזאן: אם לא נשתמש בכספים האלה היום להסבה מקצועית ולהכשרת עובדים, הכספים האלה בדצמבר 2021 יחזרו לאוצר.

הילה שי וזאן: זה אינטרס שלנו לדאוג לעשות את השינוי בקריטריונים היום כדי לטפל במובטלי קורונה.

הילה שי וזאן: יש ביכולת הקרן לעשות את זה.

הילה שי וזאן: יש לה התקשרויות גם עם גופי הכשרה, וגם עם למעלה מ-5,000 מעסיקים.

הילה שי וזאן: ואנחנו כוועדה צריכים לדאוג שאכן הדבר יאושר, שהשינויים יאושרו, על מנת שננצל את כספי הקרן.

הילה שי וזאן: תודה.

יעקב מרגי: ת ודה.

יעקב מרגי: תמר, בבקשה.

תמר זנדברג: קודם כל, אני רוצה להצטרף לברכות של השר, גם לעובדות ה סוציאליות, שהובילו מאבק באמת הרואי בשבועות האחרונים, מאבק שהתחיל עם זה שראש אגף תקציבים באוצר אמר, לא יהיו תוספות שכר במגזר הציבורי בזמן הזה, והסתיים בזה שיש תוספת שכר ראויה ומוצדקת, וגם מענק קורונה ראוי ונכון.

תמר זנדברג: העובדות הסוציאליות הן לא מתחת לאלונקה.

תמר זנדברג: הן האלונקה.

תמר זנדברג: זאת אומרת, נפגעי המשבר, ליטרלי, שוכבים עליהן.

תמר זנדברג: ובאמת כל הכבוד.

תמר זנדברג: דבר נוסף שהשר התייחס אליו ואני חושבת שצריך להדגיש – שמענו אתמול "חשיפה", במרכאות, שבתקציב הקרוב מתוכננת הפחתה של שכר המינימום והורדה בשעות הנוספות ובהפרשות המעסיק לפנסיה.

תמר זנדברג: גם מהוועדה הזו צריכה לצאת אמירה ברורה שלא יקום ולא יהיה.

תמר זנדברג: זה דבר לא רק אכזרי ומרושע לעשות בתקופה כזאת, זה גם דבר מטופש כלכלית.

תמר זנדברג: הרי בנק ישראל עדכן את תחזית הצמיחה לכיווץ של 6% לשנת 2020.

תמר זנדברג: מה שהמשק צריך בזמן הזה זה הוצאה של כסף שמשקי הבית יוציאו בעסקים.

תמר זנדברג: הרי אם עסק ישכור עובדים נניח בשכר מינימום מופחת, שזה אף פעם לא הוכיח את עצמו, אבל נניח, מה העסק הזה ימכור?

תמר זנדברג: מה הוא יעשה?

תמר זנדברג: למי הוא ימכור את המוצרים שלו אם לא למשקי הבית שאנחנו עכשיו מפטרים.

תמר זנדברג: דיברו כאן חבריי על כך שבכל יום מספר הנרשמים בלשכות האבטלה עולה על המוחזרים מחל"ת.

תמר זנדברג: אז עכשיו גם להוריד שכר למשפחות עם השכר הנמוך, שגם ככה רוב ההכנסה שלהם יוצאת על צריכה במשק, זה בדיוק מה שהמשק צריך בשלב הזה ולא הפוך.

יעקב מרגי: לסיכום?

תמר זנדברג: עכשיו אני רוצה מילה על המצגת שלא הצגתם, אבל שעברנו עליה.

תמר זנדברג: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות מרכזיות – האחת, זה המודל הגרמני, והשנייה, זה הנושא של הכשרות מקצועיות.

תמר זנדברג: אני בעד לשפוך כסף במשבר כזה, כי זה מה שהמשק צריך, אבל ברור שבלי איזושהי תוכנית לטווח ארוך לא נוכל להיחלץ ממנו, ועל זה בעיקר אמון משרד הכלכלה.

תמר זנדברג: ברור שבלי הכשרות מקצועיות, לאותם עובדים שמוצאים לחל"ת לא יהיה לאן לחזור, ובלי המודל הגרמני המשק יתקשה מאוד לגלות גמישות; אם זה אבטלה או העסקה, אז באמצע ברור ובכל המדינות שיש גורמי ביניים שצריך לתפור אותם.

יעקב מרגי: סיכום, תמר.

תמר זנדברג: השאלה שלי היא איך התוכניות הנפלאות האלה שלכם עולות בקנה אחד עם התוכניות לתקציב הקרוב ולמשרד האוצר, שלא נראה שהוא בכיוון.

תמר זנדברג: יש לנו הרגשה של שני עולמות.

יעקב מרגי: כל עוד הנר דולק, ניתן לתקן.

תמר זנדברג: מאה אחוז.

תמר זנדברג: לכן אני רוצה לשמוע.

יעקב מרגי: כל עוד זה לא הונח – וגם כשמונח, יש לתקן.

תמר זנדברג: תוכנית מעולה .

תמר זנדברג: איך אתם עובדים גם מול התקציב – לא חשוב אם יהיה חד שנתי או דו שנתי – וגם מול המציאות היום או מול משרד האוצר להטמיע את התוכניות האלה?

תמר זנדברג: אני לא שמעתי שהאוצר בכלל חושב בכיוון של המודל הגרמני.

תמר זנדברג: מה קורה עם ההכשרות המקצועיות?

תמר זנדברג: זה צריך תקציב - - -

יעקב מרגי: תודה, תמר.

תמר זנדברג: תודה.

יעקב מרגי: הנהלת התעשייה האווירית, בבקשה.

אייל יוניאן: אני אייל יוניאן, משנה למנכ"ל התעשייה האווירית.

אייל יוניאן: תודה על הדיון ועל ההזמנה.

אייל יוניאן: אני מתחבר למה שאמר יאיר כץ.

אייל יוניאן: ב-2016 פיטרנו 1,000 עובדים בתעשייה האווירית בהסכמה עם ארגון העובדים, בלי קורונה.

אייל יוניאן: היום, כשעולם התעופה, שהוא שליש מהפעילות שלנו, שזה בעצם המשבר הכי גדול שהיה ב-100 השנים האחרונות, כש-60% מהמטוסים מקורקעים, צריך להבין שלדבר על זה שלא נפטר, זה אמירה שלא מסתדרת עם הפיזיקה.

אייל יוניאן: אנחנו לא רוצים לפטר עובדים, ואנחנו נהפוך כל אבן בשיתוף פעולה עם ארגון העובדים כדי לא לפטר עובדים.

אייל יוניאן: אבל אם מישהו חושב שבמשבר כזה נוכל להימנע מפיטורים, כששוק יעד כמו הודו יש בו מיליון נדבקים, וסינגפור שזה שוק יעד שבו 40% מהכלכלה מתכווצת, בישראל אין תקציב עדיין ואין תר"ש למשרד הביטחון, אנחנו בבעיה וזה לדבר על קבוצה שהיא ריקה מבחינת ההיתכנות שלה.

אייל יוניאן: אני רוצה לומר רק דבר אחד.

אייל יוניאן: תעשייה אווירית, הבעיה שלה היא שהיא חברה ממשלתית מבחינת הרגולציה.

אייל יוניאן: אני לא יכול להתחרות עם גוגל על מהנדס, כשאני צריך לקבל אישור מהממונה על השכר על אחזקת רכב.

אייל יוניאן: הגיע הזמן שכאן בבית הזה, תהיה חקיקה שונה לתעשייה האווירית ולרפאל, כי אנחנו חברות עסקיות גלובליות, ואנחנו לא חברת החשמל ולא מקורות.

אייל יוניאן: אנחנו מייצאים 80%, והשר יודע, ב-2010 החלטה אומללה של פקידי האוצר שעד היום בתוקף, שלתעשייה אווירית אין חוק עידוד השקעות הון.

אייל יוניאן: חוק עידוד השקעות הון ב-1965, למדתי אותן כשהייתי רואה חשבון, הוא על התעשייה האווירית – חברת ההייטק הכי גדולה, התעשייה היחידה במדינת ישראל עם 15,000 עובדים, אנחנו נותנים פה הכי הרבה תעסוקה ואיזה פקידות הלכה ב-2010 והוציאה אותנו מחוק עידוד השקעות הון.

אייל יוניאן: אלביט משלמים 6% מס, כשיש להם בעלים פרטי שמקבל את הדיבידנד.

אייל יוניאן: אנחנו משלמים 23% מס כשהבעלים הוא תעשייה אווירית ואנחנו צריכים אחרי זה לפטר עובדים, ואומרים לנו למה אנחנו מפטרים עובדים.

אייל יוניאן: יש לנו רגולציה של ממונה שהיא מיותרת, רגולציה של רשות החברות שהיא מיותרת.

אייל יוניאן: יש לנו פשוט חוק מכרזים שאבד עליו הכלח מזמן, שהוא מיותר.

אייל יוניאן: ואם לא יורידו מאיתנו את הרגולציה הזאת – וכאן הנבחרים, מי שקובעים את המדיניות, ולא הפקידים, הגיע הזמן שיבינו שרפאל והתעשייה האווירית הם לא מונופול ממשלתי, וייתנו לנו לעבוד כמו שצריך.

אייל יוניאן: תאמינו לי ש-1,000 העובדים שפוטרו ב-2015 בפרה-קורונה, היו לא מפוטרים ולא היינו צריכים היום לדבר על העובדים שאנחנו מדברים עליהם.

אייל יוניאן: עדיין יש לנו בעיה.

אייל יוניאן: אנחנו מתמודדים עם אלביט ובואינג וחברות עולמיות שמפטרות גם.

אייל יוניאן: אנחנו לא רוצים לפטר.

אייל יוניאן: מבינים שזה דיני נפשות, ולא דיני ממונות.

אייל יוניאן: אנחנו מתעסקים בחיי אדם, ומבינים מה זה, גם בהגנה על גבולות המדינה.

אייל יוניאן: אבל התעשייה האווירית, במה שאפשר לדבר, הטכנולוגיות שלה הכי טובות בעולם, אז תחשבו על מה שאסור לדבר ואיפה הטכנולוגיות האלה.

אייל יוניאן: אי אפשר לקשור לנו את הידיים ואת הרגליים ולתת לנו רגולציה שהיא לא רלוונטית.

יעקב מרגי: מכובדי, בוא נהיה פרקטיים.

יעקב מרגי: הנה אני אומר לך, העלית נקודות שהן חשובות.

יעקב מרגי: אני חושב שהשר הכיל אותן – בלי לשאול אותו – הכיל אותן והוא מסכים, וראינו את תפיסת העולם שלו.

יעקב מרגי: הנה אני אומר לך, העלית כמה נקודות, אני לא יודע אם אני יכול לעזור לך בכולן, אבל חלק מהדברים שהעלית צודקים, ותאתגר אותנו.

אייל יוניאן: בשמחה.

יעקב מרגי: יש חיים אחרי הדיונים בוועדות.

יעקב מרגי: נקבל נייר עמדה, נשב בישיבות, שולחנות עגולים, ננסה להביא את זה.

יעקב מרגי: אם לא ילך בשולחנות עגולים, נביא את זה בחקיקה.

אייל יוניאן: בשמחה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אני רק מקווה שתצא מפה אמירה שאני מבין ממך, שתעשו כל - - -

אייל יוניאן: אנחנו נהפוך כל אבן יחד עם ארגון העובדים - - -

יעקב מרגי: ואתם ידועים בחברה היצירתית שלכם להפנות כוח אדם ליצירות כאלה ואחרות תוך כדי תנועה.

יעקב מרגי: תפעילו את כל הכישרון הזה, תעשו הכול כדי לא לפטר עובדים.

אייל יוניאן: מאה אחוז.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: א', אני מברכת על הבשורות הטובות לגבי העובדים והעובדות הסוציאליים.

אימאן ח'טיב יאסין: מישהו אמר שהסוד טמון באנשים, ואני רוצה להוסיף שההון העיקרי הוא האנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן, כשאנחנו מדברים על האבטלה בחברה הישראלית, אנחנו צריכים להבדיל בין שתי חברות.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שקורה היום בחברה הישראלית, בעיקר בחברה היהודית, זה תוצר ישיר של השפעות הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל מה שהיה ומה שהתווסף בחברה הערבית זה תוצר של מדיניות מובנית ומתעלמת מהצרכים, וגם מהפוטנציאל הטמון בתוך החברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן, אם אנחנו באמת רוצים לצאת מהישיבה הזאת עם כוונות טובות, כבוד השר, כבוד היו"ר וכל מי שנמצא כאן, אנחנו צריכים לצאת לא רק באמירה, אלא בהצעות והמלצות ממוקדות לאיך אנחנו מוציאים את החברה הערבית מהמקום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון שזה לא בלחיצת כפתור, וזה לא יהיה בדקה אחת, אבל תוכניות מתחילות איפה שהוא בתוכניות כתובות שמאושרות.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן, יש דברים ברורים לכולנו, שאנחנו כבר חוזרים עליהם פעם אחר פעם.

אימאן ח'טיב יאסין: 64% מהנשים הערביות מובטלות לאורך כל הדרך, אין להן שום תעסוקה חוץ מזה שהן עושות עבודה נפלאה בבית ועל זה לא מקבלות שכר, ולא רק זה, תהיה להן גם זיקנה לא מכובדת בגלל שאין להן ביטחונות.

אימאן ח'טיב יאסין: זה דבר אחד.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר השני, אזורי תעשייה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מרגישה שהנושא הזה כבר נדוש מרוב שדיברנו עליו.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך להתחיל לעשות דברים בפועל בשטח.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר השלישי, הסבה מקצועית לאנשים שיש להם הכשרות ואין להם עבודה כיום, ויש לנו דוגמאות רבות לאנשים שצריכים את ההסבה, והכשרה מקצועית לאנשים ולנשים באופן ספציפי שאין להם הכשרה.

אימאן ח'טיב יאסין: שלושה דברים שלכאורה נראים פשוטים, אבל צריכים כוונות טובות ורצון טוב, תוכניות והתחלה אמיתית.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יפה ויגודסקי, יושבת-ראש קרן מעגלים, בזום איתנו?

יעקב מרגי: שלום לך.

יפה ויגודסקי: שלום לך ולחברי הוועדה.

יפה ויגודסקי: אני אעשה את זה בקצרה כי חברת הוועדה, סגניתך, אמרה חלק מהדברים.

יפה ויגודסקי: קרן מעגלים הוקמה ב-2012 כדי לעזור לעובדים שמקצועם שוחק, לעשות הכשרות מקצועיות לצורך שדרוג ולצורך הסבה מקצועית כדי שהם לא ייפלטו ממעגל העבודה.

יפה ויגודסקי: הקריטריונים שנקבעו אז הם קריטריונים מאוד מאוד קשיחים, - - - רק לבני 45–50, עד שנתיים לפני גיל הפרישה, עם שבע שנות ותק; קריטריונים שאינם מספקים את הצרכים העכשוויים של היום.

יפה ויגודסקי: אנחנו במלחמה.

יפה ויגודסקי: ובמלחמה יש הוראות שעה שצריכות לשנות הוראות ונהלים קודמים.

יפה ויגודסקי: ולכן אני מבקשת מהוועדה הזאת, מהממשלה, מהאוצר, להוריד את אותם כבלים שמפריעים ומקשים עלינו לתת מענה נכון לציבור הרבה יותר רחב של אנשים שמוגדרים היום כמפוטרים, חלקם בחל"ת זמני – הוא זמני כי היום הם בחל"ת, ובעוד שבוע, שבועיים, חודש, הם יעברו לסטטוס של המובטלים.

יפה ויגודסקי: זו מעין שיטה של לא מיד להגיד לך, אתה מפוטר, אלא, תצא לחל"ת ואחרי כמה זמן אנחנו נעביר אותך למפוטרים.

יעקב מרגי: גברת יפה, סליחה.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים להיות פה מעשיים.

יעקב מרגי: את פועלת בשגרה, אתם עושם עבודה טובה.

יעקב מרגי: השאלה היא אם יש לך תוכנית עבודה מיוחדת וייעודית לתקופה הזו, למשבר, ועל איזה מובטלים את מדברת.

יעקב מרגי: אמרה לנו חברת הכנסת הילה שיש לך קריטריונים שמגבילים אותך, אז אנא, שימי אותם.

יפה ויגודסקי: אז אמרתי, קודם כל, להוריד את הגיל כי זה לא רלוונטי רק לבני 45 או 50.

יפה ויגודסקי: ודבר שני, פחות להקשיח את הקריטריונים של מה זה שחיקה.

יפה ויגודסקי: הקריטריונים הם קריטריונים פיזיים שנקבעו ב-2004.

יפה ויגודסקי: הם לא רלוונטיים לסיטואציה שאנחנו נמצאים בה היום.

יפה ויגודסקי: צריך להתיר קריטריונים קשיחים, ולתת אפשרות ליותר אנשים להשתלב במעגל ההכשרות.

יפה ויגודסקי: אנחנו הכשרנו, עם כל הקשיחות, עד היום 35,000 עובדים מכל קצוות הארץ.

יפה ויגודסקי: המערכת קיימת.

יפה ויגודסקי: אנחנו מחוברים ל-100 מכללות שמפוזרות בכל רחבי הארץ.

יפה ויגודסקי: אנחנו עובדים מול אלפי מעסיקים.

יפה ויגודסקי: אין לנו שום בעיה כלכלית לקלוט יותר עובדים למעגל ההכשרה, מהכשרות קצרות להכשרות ארוכות יותר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה להיות מעשי ולסכם את הדיון בשלב הזה.

יעקב מרגי: אנחנו נשמח לקבל ממך נייר עמדה, מה את צריכה - - - בזמן הזה.

יעקב מרגי: אנחנו נטפל בזה יחד איתך ועם החברים כאן.

יעקב מרגי: תודה.

יפה ויגודסקי: אני מודה לכם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: בזמן האחרון אנחנו יותר מדי שומעים על כל מיני מודלים אירופיים, גרמניים.

יבגני סובה: אז קודם כל, אני שמח שאנחנו כבר לא מלמדים אותם, אלא לומדים מהם.

יבגני סובה: עד עכשיו התגאינו שאנחנו הכי טובים, אז הגיע הזמן ללמוד מהטובים ואני אגיד לך למה, אדוני השר.

יבגני סובה: כי השבוע ראיתי נתון מעניין, שבאיחוד האירופי האבטלה עלתה רק ב-0.5%, מ-6.2% ל-6.7%.

יבגני סובה: זה הנתון בעקבות הקורונה.

יבגני סובה: אצלנו זה עלה ל-21%, ומדברים על תחזית של 95 אם אנחנו נחזור לשגרה.

יבגני סובה: נקודה שנייה, ויש לי פה חשש כבד – דווקא לגבי התעשייה האווירית אין חשש כי שם לא מקבלים שכר מינימום – שהרבה מעסיקים ינצלו את המשבר הזה, יורידו את היקף המשרה לאנשים, ושכר המינימום באמת ירד מתחת לשכר המינימום.

יבגני סובה: כי בסיטואציה שבה יש הרבה אנשים בחוץ שרוצים ומחפשים עבודה, לבן אדם פשוט לא תהיה ברירה.

יבגני סובה: אני לא יודע כמה עורכי דין בארץ מתפרנסים מתביעות עובד-מעסיק, אבל זה החשש הכבד.

יבגני סובה: אני מבקש ממך שתשים לב, גם מבחינה משפטית, לתת הגנה לאנשים הכי חלשים שיהיו בפני בחירה, או שהם ייאלצו לקצץ את היקף המשרה כי מן הסתם יהיה קיצוץ בכל התעשייה, או שהמשרד שלך בממשלה ייתן מענה ולא תתאפשר הורדת בשכר בגלל הורדת היקף המשרה.

יבגני סובה: על זה מדברים כשרוצים לקצץ את שכר המינימום.

יבגני סובה: אם נוכל לקבל את הנתונים בהמשך, אז לזה צריך לשים לב, כי אני חושב שהאנשים שהכי הולכים להיפגע זה אנשים שאין להם הגנה משפטית וגם לא הגנה מצד המערכת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יושב-ראש התאחדות הסטודנטים הארצית, שלומי יחיאב, בבקשה.

שלומי יחיאב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת והשר.

שלומי יחיאב: אני יודע שהדיון הבא אמור להיות בנושא הצעירים, אבל אני רוצה להתייחס כבר עכשיו כי זה קשור גם לנתונים - - -

יעקב מרגי: אבל בקצרה.

שלומי יחיאב: במדינת ישראל היום, מתוך המובטלים כמעט מחצית מהם הם צעירים מתחת לגיל 34.

שלומי יחיאב: זה נתון שאנחנו מרגישים אותו כי בהתאחדות הסטודנטים אנחנו רואים שאחד מכל חמישה סטודנטים מדבר על הקפאת לימודים, וכנראה הוא לא ימשיך לשנה הבאה.

שלומי יחיאב: עכשיו זה הזמן שמשלמים את המקדמות ללימודים לשנים הבאות, והסטודנטים באלפים אומרים שאין להם את היכולת לשלם, וזה נובע ממציאות אחת שהם פשוט מובטלים בבתים או שהם בחל"ת.

שלומי יחיאב: והיום, למשל, דמי האבטלה שמגיעים לצעירים הם גם מופחתים וגם מראש הם נמוכים כי תלוש המשכורת שלהם נמוך.

שלומי יחיאב: בסוף, השכבה שנפגעת היא שכבה שברובה צעירים ממעמד הביניים והשכבות החלשות.

שלומי יחיאב: מתחילה להיווצר פה מציאות קשה שאנחנו מדברים עליה בכל החודשים האחרונים, וזו מציאות שרק הצעירים שיש להם את הגב הכלכלי מהבית הם אלה שיצליחו לשרוד את המשבר.

שלומי יחיאב: בהתחלה, כשה רק התחיל, בסביבות מרץ, בכלל היינו עסוקים לעבור לזום, ללמידה.

שלומי יחיאב: ועכשיו הסטודנטים שולחים לנו צילומי מסך של חשבון הבנק שלהם ומראים שהם לא מצליחים לשלם את הלימודים.

שלומי יחיאב: הדבר שמטריד אותנו, אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, זה שבכל התוכניות הכלכליות שהוצאו בשבועות האחרונים, אני קראתי בעצמי את כל 250 העמודים של חוק ההסדרים והתקציב שהולך להיות מוגש כנראה בעוד חודש לכנסת ולממשלה, ואין שם מילה אחת שמדברת על העתיד של הצעירים וההחזרה שלהם לשוק התעסוקה.

שלומי יחיאב: אנחנו לא מבקשים נדבות, לא מבקשים סיוע כשאנחנו צריכים.

שלומי יחיאב: אנחנו מבקשים לחזור לשוק התעסוקה.

יעקב מרגי: תודה.

שלומי יחיאב: לקראת סיום, אני רק אגיד שאני שמח שבמצגת שראיתי סוף סוף יש התייחסות במשרד הכלכלה, ואני חושב ששר הכלכלה הציג פה את ההתייחסות לצעירים, אבל אני חושב שאנחנו עוד רחוקים מלהגשים את התוכנית כולה.

שלומי יחיאב: וכמו שאמרת, אדוני היושב-ראש, יש לנו עוד חודש לתקן.

שלומי יחיאב: ואני חושב שאם בחודש הקרוב, ואני לא שם את הביקורת רק לפקידים כי קל להגיד את זה לשם – נבחרי הציבור, אתם הפה שלנו שנמצאים שם, וזה הצבעת מדיניות.

שלומי יחיאב: כרגע בהצבעת המדיניות אנחנו פשוט מבקשים שתהיה תוכנית חירום להחזיר צעירים לשוק התעסוקה - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הבנו, תודה.

יעקב מרגי: רוני שניצר, בבקשה.

רוני שניצר: שלום.

רוני שניצר: אני רוני שניצר, מנהלת אגף אסטרטגיה ותכנון של זרוע העבודה, במשרד העבודה והרווחה.

רוני שניצר: אנחנו בהחלט מסכימים עם הצורך להשקיע ולפתח את הכלכלה, ושלצד התוכניות של פיתוח כלכלי הכרחי השקעה בצד ההיצע, בצד העובדים, בהכשרות המקצועיות שלהם, בהון האנושי שלהם.

רוני שניצר: אנחנו עובדים על תוכנית מאוד מקיפה בהיבט הזה, בהידברות מאוד צמודה עם האוצר כדי לראות איך אפשר להביא תקציבים משמעותיים בשביל להכשיר היקף מאוד גדול של אנשים לטובת המשבר הזה.

רוני שניצר: אנחנו בשיתוף פעולה הדוק עם ארגוני המעסיקים כדי להדק את תוכניות הלימוד, את הצרכים, למצוא את המקומות שצריכים כרגע עובדים.

רוני שניצר: יש תוכנית שמדברת על הדבר הזה, יש הרבה מאוד פעולות שנעשות בשביל להפחית בירוקרטיה כדי שהדברים ייעשו בצורה כמה שיותר מהירה.

יעקב מרגי: את מכירה את הכבלים והחסמים שדיברה עליהם יפה ממעגלים?

רוני שניצר: למיטב היכרותי, הסיפור המרכזי שיפה מדברת עליו, ותתקן אותי יפה אם אני טועה, הוא הגיל.

יעקב מרגי: גיל ושחיקה.

רוני שניצר: כן.

יעקב מרגי: אז למה לא לשלב ידיים ותסייעו בעת הזה?

רוני שניצר: אני לא מכירה את הפרטים של הדבר הזה.

רוני שניצר: אפשר לפעול.

יעקב מרגי: אז תיכנסי לזה.

רוני שניצר: יש מערך מאוד מאוד רחב בנוסף.

רוני שניצר: ואני לא חושבת שיש מה שנקרא, צריך כל כך הרבה הכשרות, אז יש מספיק לכולם, אבל יש מערך קיים מאוד רחב של הכשרות של המשרד, ואפשר לתגבר אותו - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: דפנה אבירם, מהמכון הישראלי לדמוקרטיה.

יעקב מרגי: ואנחנו נסכם, וסליחה ממשתתפים נוספים בזום.

יעקב מרגי: אם יהיה עוד זמן, ניתן לכם.

יעקב מרגי: כרגע אני רוצה לשמוע גם את המשרד אחרי המכון הישראלי לדמוקרטיה.

יעקב מרגי: בבקשה.

דפנה אבירם: בוקר טוב.

דפנה אבירם: תודה.

דפנה אבירם: מאחר שהזמן קצוב, אני רוצה להתייחס לסוגיה של הצורך להגביר ביקושים, צריך לגרום לכך שיהיה ביקוש אמיתי לעובדים.

דפנה אבירם: אבל בינתיים, דמי אבטלה הם הפתרון לטווח קצר.

דפנה אבירם: הוא לא יכול להיות פתרון לטווח ארוך, וברור שעד שיתחדשו פה הביקושים האמיתיים לעבודה, צריך לעשות משהו עם אותם מובטלים.

דפנה אבירם: צריך לעודד אותם לעבור הכשרות מקצועיות.

דפנה אבירם: אם אנחנו חושבים שרק נציע הכשרות מקצועיות, ובן אדם שמקבל 5,000 או 7,000 שקל ויושב בבית יסכים להפסיד 30% וללכת להכשרה, אנחנו טועים כנראה לצערי.

דפנה אבירם: צריך לתמרץ את אותם אנשים לעבור את השלב הזה ולא להישאר בבית.

דפנה אבירם: גם נפשית ופסיכולוגית זה טוב עבור אותם אנשים, וגם משקית בשביל כושר התחרות העתידי של המשק נכון לעודד אותם לעבור הכשרות מקצועיות.

דפנה אבירם: זה אומר לבטל את הקנס שהיום הם משלמים, של 30% מדמי האבטלה.

דפנה אבירם: זה אומר אפילו לתת להם בזמן הקורס דמי קיום עם אותו תקציב של דמי האבטלה.

דפנה אבירם: ואם מישהו מסיים, מתמיד וממשיך בקורס, יש מקום ל חשוב על בונוס, יש מקום לתמרץ את המעסיקים כדי שייכנסו ויאמצו את אותם עובדים לתהליך הכשרה שכולל התמחות במקומות העבודה.

דפנה אבירם: יש היום ירידה בביקוש לעובדים.

דפנה אבירם: מעסיק צריך את אותו עובד רק שלושה ימים בשבוע, אז שיומיים בשבוע יחבור לקורס הכשרה שהוא יודע ששם יש ביקוש בעתיד, ביום שאחרי, לאותו עובד, ויעביר אותו הכשרה מקצועית תוך מימון של המדינה.

דפנה אבירם: ממילא היא תיתן דמי אבטלה.

דפנה אבירם: בואו נעצור את הגל השני של חל"ת ופיטורים בכך שנאפשר שילוב של עבודה במקום עבודה עם קורסים מקצועיים שהמעסיקים צריכים.

דפנה אבירם: הרי טרום הקורונה היינו במצב של מחסור חמור בעובדים מקצועיים.

דפנה אבירם: אם נחכה ליום שאחרי, נמצא את עצמנו עם אותו צוואר בקבוק.

יעקב מרגי: תודה.

דפנה אבירם: אז צריך לתקצב את העניין הזה.

דפנה אבירם: תודה.

יעקב מרגי: משרד הכלכלה, מי רוצה?

דוד לפלר: אני אתייחס לכמה דברים.

דוד לפלר: א', הכשרות מקצועיות, חברת הכנסת זנדברג, זה לא נמצא עדיין במשרד העבודה והרווחה.

דוד לפלר: אנחנו הולכים יותר על מסלולי תעסוקה, כמו שהשר אמר, שהם כבר מופנים למקומות העבודה עצמם.

דוד לפלר: זה לא הכשרה מקצועית שאחר כך צריך לחפש מקום עבודה.

דוד לפלר: כל תוכנית סיוע שלנו מותנית במציאת מקומות עבודה.

תמר זנדברג: והסיוע הוא למעסיקים?

דוד לפלר: כן, כן.

יעקב מרגי: והוא מותנה בהגדלת מספר העובדים.

דוד לפלר: סבסוד שכר בעצם.

עמיר פרץ: לא, כל עובד שמתקבל, לפי שם העובד, הוא מקבל שנה שלמה 20% מהשכר.

תמר זנדברג: ואתם מתנים את זה בכך שלא יהיו פיטורים ולא יהיו כל מיני דיבידנדים?

דוד לפלר: כן, ודאי.

דוד לפלר: לא תהיה דלת מסתובבת.

עמיר פרץ: אנחנו בודקים את מספר העובדים קודם, ודאי.

דוד לפלר: ישנם כמה דברים בתחום הרגולציה – הזכיר את זה אייל יוניאן מהתעשייה האווירית, וגם בנושא חוק עידוד השקעות הון, הורדת סעיף הייצוא – שצריך לשלב ידיים עם הכנסת כדי לתקן את הדברים האלה שאולי נכונים לתקופות רגילות, אבל בזמן חירום צריך לשנות אותם.

דוד לפלר: זה קשור גם לנושא של רכש גומלין שיכול באמצעות ההשקעות של מיליארדים שהמדינה עושה בתשתיות, להביא הרבה עבודה לתעשיות הישראליות.

דוד לפלר: זה קשור גם בביטוח סיכוני סחר חוץ שגוף כמו התעשייה האווירית יכול מאוד ליהנות אם החשב הכללי יאפשר לחברות ישראליות לבצע פרויקטים ענקיים במדינות מתפתחות, ואז חלק גדול מהעבודה מגיע לארץ.

דוד לפלר: לגבי השאלה שלכם על האוצר – אני חושב שחברת הכנסת זנדברג דיברה על זה – הייחוד של התוכנית של משרד הכלכלה הוא שאלה מסלולים שכבר מוכרים ואנחנו יודעים שהם עובדים.

דוד לפלר: אנחנו יודעים להגיד פר מיליון שקל כמה מקומות עבודה בכל מסלול.

דוד לפלר: ואני חייב להגיד שחלק מהמסלולים האלה כן נתמכים על ידי האוצר והם כן מוכנים ל הגדיל את התקציבים, לא בכולם.

דוד לפלר: זה יהיה מאבק מסוים, אבל אני לא יכול להגיד שיש התעלמות מוחלטת מהתוצאות שאנחנו מראים במסלולים.

עמיר פרץ: מיכל, רוצה להוסיף משהו?

מיכל פינק: גם השר וגם המנכ"ל התייחסו למסלולי התעסוקה.

מיכל פינק: אני חושבת שזה משהו שעונה מאוד חזק על דברים שנאמרו כאן בחדר, גם בעניין הצעירים.

מיכל פינק: יש ממש מסלול ג'וניורים שאנחנו יודעים שהוא הצליח - - - האוכלוסייה הערבית ואנחנו מעוניינים להרחיב אותו עכשיו ליתר הצעירים, כי זו באמת אוכלוסייה שאנחנו יודעים שבקורונה נפגעה מאוד.

מיכל פינק: מעבר לזה, דגשים לנשים ערביות ואוכלוסיות בכלל, זה סוג של פתרון רציני לעניין.

מיכל פינק: מילה על רכש תוצרת הארץ ורכש גומלין, כי זה עלה פה גם בקרב חברי הכנסת.

מיכל פינק: אנחנו מסתכלים על זה בהיבטי צמיחה לטווח ארוך, וכמה מקומות עבודה זה יכול להביא.

מיכל פינק: אז נכון שיש התייחסות לפעמים על השקל המיידי, אבל בסופו של דבר יש בזה הרבה יותר תועלת למדינה והרבה יותר ערך, ואלה דברים שאפשר להראות אותם.

מיכל פינק: לגבי המודל הגרמני, השר ביקש שאני ארחיב במילה אחת.

מיכל פינק: כשאנחנו מדברים על מודל של win-win, זאת אומרת, בכל מקרה הממשלה משלמת פחות, העובד מקבל יותר, והמעסיק מקבל גמישות טיפולית ותעסוקתית באופן שהוא יכול לשמר את העסק שלו כעסק חי וזה דבר מאוד מרכזי.

מיכל פינק: הרבה מאוד מדינות מבצעות את העניין הזה היום.

מיכל פינק: 60 מיליון עובדים ב-OECD נמצאים תחת המודל הגרמני כיום.

מיכל פינק: עשינו סימולציה של 500,000 עובדים בשכר ממוצע ואנחנו רואים חיסכון של כמיליארד בחודש, אם הולכים למודל הזה ולא מודל חל"ת.

מיכל פינק: זה משהו שאנחנו רואים כפתרון מבחינת התוכנית שהשר והמנכ"ל הביאו היום לשולחן.

מיכל פינק: תודה.

יעקב מרגי: מכובדי השר, בבקשה.

עמיר פרץ: אני לא ארחיב.

עמיר פרץ: אני חושב שבסך הכול האווירה היא אווירה נכונה פה.

עמיר פרץ: הרחבת התעסוקה היא אחד הדברים שחייבים לעסוק בהם היום וחייבים להיערך אליהם גם ביום שאחרי הקורונה.

עמיר פרץ: משפט אחד לתעשייה האווירית – אנחנו נשמח להיות שותפים ולסייע, ולראות איך עוברים את המשבר הזה.

עמיר פרץ: אצלכם ודאי פוטנציאל העובדים שיעזבו את מקומות העבודה הוא הון אנושי שפשוט כל יום שהם יהיו בבית זה, לדעתי, הפסד עצום למשק.

עמיר פרץ: יכול להיות שביחד איתכם אפשר לעשות שילוב מול רשות החדשנות שלנו, מול מעסיקים אחרים שמוכנים לקלוט עובדים ברמה כזו, וכמובן לראות איך מייצרים אצלכם מסלולים של שימור עובדים עד לימים שבהם תיפתח כל מערכת התעופה והמערכת הנוספת שעליה אתם נשענים.

עמיר פרץ: אני רוצה להתייחס לשאלות הספציפיות של החברים, ואני אתייחס במשפט אחד מרוכז לכל השאלות והחידוד של חבריי מהרשימה המשותפת שהיו פה ושנמצאים עדיין, של חברי עבאס מנסור, של אחמד טיבי, של אנטאנס שחאדה, ושל חברת הכנסת ח'טיב יאסין.

עמיר פרץ: בהחלט אני חושב שהדרישות שלכם וההצעות שלכם לגבי הזירוז והגדלת התקציב של אזורי התעשייה – צריך לזכור דבר אחד, אנחנו עדיין פועלים בתקציב של 1 חלקי 12, אבל אנחנו דורשים מתוך תקציבי הקורונה - - -

קריאה: - - - עוד תקציב - - -

עמיר פרץ: נכון.

עמיר פרץ: אבל אתה יודע שהם מקפיאים הכול.

עמיר פרץ: אחמד פה?

עמיר פרץ: חשבתי שהלכת.

אחמד טיבי: חזרתי מוועדת הכספים.

יעקב מרגי: יש לו מנגנון, כשמזכירים את השם שלו, כמו דני דין.

עמיר פרץ: אני לוקח את הדרישות שלכם וההצעות שלכם לגבי זירוז והגדלת התקציב לבניית אזורי תעשייה, שגם יהיו אזורי תעשייה משותפים, גדולים, ועונים על צורכי העתיד.

עמיר פרץ: כפי שאתם יודעים, אתמול הודעתי לחברכם, חבר הכנסת איימן עודה, ואני מודיע גם לכם היום, לכולם, כחלק מהדרישות שהוגשו אליי ובשיתוף פעולה עם הרשימה המשותפת, שבקרוב נציג בפניכם מסלולי תעסוקה נוספים, ייחודיים.

עמיר פרץ: וכמובן, שיתוף הפעולה שלכם הוא מאוד מאוד משמעותי.

עמיר פרץ: אני מקווה שנציג גם מסלולים חדשניים ויעילים, כי אין יותר יעיל מזה שהעובד מיד מגיע למקום העבודה שלו, הוא יודע איפה העתיד שלו, ואנחנו יודעים לסנכרן את הנושא.

עמיר פרץ: ושוב, אני מודה לכם על שיתוף הפעולה.

קריאות: תודה.

עמיר פרץ: תמר, לגבי המודל הגרמני, יש התנגדות באוצר.

עמיר פרץ: ההתנגדות שלהם לא מובנת.

עמיר פרץ: את יודעת למה?

עמיר פרץ: כי הם טוענים טענה שלא יכולה להיות מקובלת.

עמיר פרץ: הם אומרים, תהיה פה מערכת של רמייה, שמעסיקים שלא תכננו לפטר ולא תכננו לצמצם את היקף ההעסקה של העובדים, הם פשוט ייקחו את זה כהזדמנות מבחינתם.

עמיר פרץ: אני חושב שהגיע הזמן שאנחנו נתייחס לאזרחים הישראלים באמינות, נתייחס אליהם בדרך מכובדת.

עמיר פרץ: מה, מעסיק עכשיו יתחיל להתעסק ומחר יתפסו אותו?

תמר זנדברג: אנחנו גם במשבר גלובלי.

תמר זנדברג: מה מעסיק עכשיו יתעסק?

תמר זנדברג: - - -

עמיר פרץ: זה ביחס לאזרחים בכל התחומים, בכל התחומים.

עמיר פרץ: אני חושב שלחץ גדול, וזה גם עונה לשאלה של יבגני סובה שחידד את העניין, גם של חברי הכנסת, אם היינו מתחילים עם המודל הגרמני מלכתחילה, היינו חוסכים הרבה מאוד כסף, היינו חוסכים הרבה בירוקרטיה, - - -

קריאה: היינו שומרים על מקומות העבודה.

עמיר פרץ: היינו שומרים על יחסי עובד-מעביד.

עמיר פרץ: אני מוכרח לציין שהתאחדות התעשייניפ והגורמים העסקיים מוכנים לאתגר הזה, ואני מקווה שלפחות נתחיל באיזשהו מודל.

עמיר פרץ: אם כבר הוחלט ללכת לחל"ת כל כך ארוך, אנחנו יכולים לאתגר ולהוכיח לממשלה שמשלמים פחות בסופו של דבר.

עמיר פרץ: אני רוצה במשפט אחד לומר שמבחינתנו קרן מעגלים היא פרטנר חשוב.

עמיר פרץ: נשמח לפתור שם את הבעיות של כל המגבלות שקיימות שם כדי לתת להם יותר מרחבי פעולה.

עמיר פרץ: כמובן סטודנטים ומובטלים יעמדו לנגד עינינו.

עמיר פרץ: זה חלק מרכזי בתוכניות שאנחנו רוצים להפעיל.

עמיר פרץ: וכל שאלת ההכשרות המקצועיות היא שאלה של איך אנחנו מצליחים לנתח ולתרגם את מקצועות העתיד ואת המקצועות שיהיו להם ביקושים.

עמיר פרץ: אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש.

עמיר פרץ: אנחנו שמחים שאתם הוועדה שמפקחת עלינו.

יעקב מרגי: תודה.

עמיר פרץ: אנחנו רוצים להרגיש את הפיקוח, אז אנחנו נשמח להופיע בפניכם ולהציג תמונה יותר רחבה.

עמיר פרץ: עוד משהו?

יעקב מרגי: מבחינת הזמן אני חייב לסכם.

עמיר פרץ: רגע, עניתי לך?

עמיר פרץ: לגבי הנשים, אין ספק ואת צודקת במאה אחוז בנתונים שהצגת, תהיה העדפה מוחלטת לכל רעיון של איך אנחנו מעבירים נשים לשוק התעסוקה.

עמיר פרץ: כמובן, אני מבין את העניין שצריך שאזורי התעשייה יהיו צמודים ככל האפשר לאזור, אבל צריך שיהיו אזורי תעשייה מתקדמים.

עמיר פרץ: אני מקווה שנצליח לפתח את המודל שהצגתם בפנינו, אבל אנחנו פתוחים לכל רעיון ולכל יוזמה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לשר עמיר פרץ, למנכ"ל ולצוות המשרד שלו.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים ולחברי הכנסת שהשתתפו בדיון.

יעקב מרגי: הוועדה רואה בהצעות להפחתת שכר המינימום פתרון שגוי ולא ראוי, ומודה לשר על הצהרתו שייאבק בעמדה זו ובכיוון חשיבה כזה בכלל.

יעקב מרגי: הוועדה משבחת את שר הכלכלה על העדפת פיתוח כלכלי של אוכלוסיות מיוחדות ומוחלשות בפריפריה החברתית והגיאוגרפית ופיתוח אזורי תעשייה באזורים אלו.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד האוצר ומשרד הכלכלה לאמץ מודל של חל"ת חלקי לפיו עובדים יועסקו בחלקי משרה, ואת יתרת העלות שתחפה על הירידה בביקושים תממן הממשלה.

יעקב מרגי: הוועדה סבורה שבעת הזו נכון שדמי האבטלה יורחבו מעבר ל-70% מהשכר למקבלי שכר המינימום.

יעקב מרגי: הוועדה סבורה שכחלק מההתמודדות עם המשבר יש לבטל את ההנחיה העומדת בפני חברות מהפריפריה המבקשות מענקים מהמדינה לעמוד ב-25% ייצוא.

יעקב מרגי: חברי הוועדה והמציעים ייזמו הצעות חוק לתיקון ולביטול התניה זו, ולו כהוראת שעה.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למנהלי התעשייה האווירית וליו"ר ועד העובדים לקבל את הצעת השר הכלכלה עמיר פרץ להיכנס לעובי הקורה על מנת לצמצם את הקושי ולמנוע את גל הפיטורים הצפוי.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, לגבש תוכנית להתאמת הכשרות במקצועות שאינם מועסקים ושניתן להסב אותם למקצועות נדרשים.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מקרן מעגלים להעביר אליה הצעות לתיקונים נדרשים בחקיקה שיאפשרו לה לנצל את כספי הקרן ולסייע לאנשים שנמצאים כיום בחל"ת ומובטלים ומי שאינם מועסקים.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים להגיש תיקון בעניין אנשים השוהים בחל"ת ורוצים לצאת להכשרה מקצועית, ולבטל את קיזוז 30% מדמי אבטלה ביציאה להכשרה מקצועית.

יעקב מרגי: רבותיי, תם ולא נשלם.

יעקב מרגי: נמשיך לעקוב, נמשיך לדחוף.

יעקב מרגי: אנחנו כאן בשבילכם.

יעקב מרגי: תודה.