ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 29, 2020-07-22 09:30

דוד ביטן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

דוד ביטן: על סדר-היום: דיור לעולים.

דוד ביטן: דיור ותעסוקה הם המפתח לקליטה מוצלחת במדינת ישראל.

דוד ביטן: עם צפי לגלי עלייה בתקופה הקרובה, בעקבות הקורונה, מדינת ישראל צריכה להיערך ולתת מענה בתחום הדיור ובעיקר בתחום הדיור הציבורי.

דוד ביטן: תור הממתינים לדיור ציבורי הוא תור ארוך מאוד.

דוד ביטן: תוחלת החיים במדינת ישראל עלתה.

דוד ביטן: הקשישים והפנסיונרים ממתינים שנים רבות לדיור ציבורי.

דוד ביטן: מדינת ישראל צריכה להגדיל ולהאיץ תוספת דירות בדיור הציבורי, להוסיף בניית מקבצי דיור – שזה העיקר, אגב, מבחינת העולים, פתרון לעולים, שיהיו מעוניינים להתגורר במקבצים אלה.

דוד ביטן: מרכזי הקליטה - להשמיש את כל מרכזי הקליטה הקיימים במדינה ליעד עולים, ולאפשר לכלל העולים מכל המדינות להתאכלס במרכזים אלה.

דוד ביטן: היום מרכזי הקליטה מאוכלסים ברובם על-ידי עולים מאתיופיה.

דוד ביטן: ראינו גם בערד שיש מרכז קליטה שמשמש למשהו אחר לגמרי – השכירו את זה לעובדים של חברות שנמצאות באזור.

טלי פלוסקוב: אתה מדבר על מבנה של הסוכנות היהודית.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: במקום לשמש לעולים, זה משמש להשכרה לעובדים של חברות כאלה ואחרות.

דוד ביטן: זה דבר שצריך להיפסק.

דוד ביטן: הכול צריך להיות לצורך העניין הזה.

דוד ביטן: לבטל חוזים או לסיים חוזים של השכרת דירות למי שאינו עולה.

דוד ביטן: המדינה צריכה לייחד תכניות מיוחדות בתחומי סיוע בדיור ע"י מתן מענקים ומשכנתאות מוגדלות לעולים ממדינות מצוקה כדוגמת מרוקו, אלג'יר, איראן – דברים מהסוג הזה.

דוד ביטן: אנו מעוניינים, כפי שאמרתי – כמו שיש לעולי אתיופיה מענק מיוחד של 350,000 שקל – לא מדובר פה בהרבה משפחות.

דוד ביטן: עולים שמגיעים מאיראן, מרוקו, לרוב יש גם אנשים עשירים.

דוד ביטן: אני מדבר על מי שידו אינה משגת.

דוד ביטן: אלג'יר – 50 משפחות בשנה – לאלה גם תינתן אותה העדפה כמו שיש לעולי אתיופיה, כי הם באים ממדינות מצוקה, הם לא מוכרים אפילו את הרכוש שלהם באותן מדינות.

דוד ביטן: הם באים בלא כלום, מה שנקרא.

דוד ביטן: בתחום הדיור - בתוכנית השילוב המיטבי לשילוב יוצאי אתיופיה, הייתה מוצלחת מאד.

דוד ביטן: קיים צורך ליישם את עקרונותיה לעולים חדשים ממדינות מצוקה.

הנושאים הבאים: כבוד המנכ"ל – כמובן, נשלב אתך ידיים ונעזור לך בעניין הזה.

הנושאים הבאים: היינו רוצים מצד אחד, שמרכזי הקליטה יהיו מלאים בעולם.

הנושאים הבאים: בי"ת, אם צריך לפתוח מרכז אחד או שניים, גם נפתח – דיברתי על זה עם יושב-ראש הסוכנות בעניין זה.

הנושאים הבאים: להקים מקצבי דיור, שזה מוצלח מאוד, זה הדבר הכי מוצלח.

הנושאים הבאים: להמתין לדירה בדיור הציבורי מעמידר זה לא נותן פתרון, אבל מקבצי דיור המיועדים לעולים, זה כן נותן פתרון.

הנושאים הבאים: אולי אפשר לעשות את זה בהשקעה של המשרד בעניין הזה, כי היזמים עושים את זה בעצמם בגלל חוזה השכירות שהם מקבלים לעשר שנים.

הנושאים הבאים: אולי תסביר לנו מה התנאים.

הנושאים הבאים: בסופו של דבר צריך לקדם את זה עכשיו.

הנושאים הבאים: ובנוסף, כפי שאמר ראש עיריית נצרת עלית בדיון שהיה לנו בעניין אחר – אמר:

הנושאים הבאים: למה לא במקום שייתנו חצי שנה עזרה בשכירות, שייתנו לשנתיים עזרה?

הנושאים הבאים: כי מי שיכול בשוק החופשי להסתדר – עדיף.

הנושאים הבאים: בעיקר אם הם הולכים לפריפריה ולא באים לרמת גן, תל אביב, ראשון לציון.

הנושאים הבאים: אז יש עוד פתרונות, ובגלל שיש גלי עלייה שמתכוננים, צריך למצוא את הפתרונות ולהכין אותם עוד לפני שהם מגיעים כי כשהם יגיעו, יהיה בלגאן אחד שלם.

הנושאים הבאים: הם גם משפיעים על שוק השכירות במדינת ישראל, כי אם יבואו עכשיו 250,000 איש, אז התוצאה תהיה שמחירי השכירות יעלו, לא תהיה לאנשים דרך לשכור דירה, כי העולים ייכנסו לשוק הזה, ובכלל, צריכים להתארגן מראש.

הנושאים הבאים: אני לא בונה שהמדינה תעשה דירות להשכרה.

הנושאים הבאים: היא לא עושה.

הנושאים הבאים: דירה להשכיר שתוכננו לפני שש שנים נשארה בסרטון של הילדים.

הנושאים הבאים: תכל'ס לא עשו דבר בעניין הזה.

טלי פלוסקוב: רק משפט אחד.

טלי פלוסקוב: דיברת על ערד ומה שקורה שם.

טלי פלוסקוב: לידיעתכם, בערד יש 15 דירות ריקות, ואנשים לא נכנסים לשם, לעולים.

דוד ביטן: לא, יש לו דירות שהוא יכול לשים עולים שם.

טלי פלוסקוב: נכון, ואין אנשים.

טלי פלוסקוב: אני מדברת על קשישים.

דוד ביטן: בניגוד למה שהיה כשהקימו את המדינה, כשלקחו עולים ושמו אותם איפה שהמדינה רצתה, פה אי-אפשר לעשות את זה, לכן אי-אפשר לבוא בטענות.

דוד ביטן: אם אנשים לא רוצים לבוא לערד, אבל מרכז קליטה – אין בעיה.

דוד ביטן: מרכז קליטה שלא דירה פנויה, את כן יכולה להפנות אותם.

טלי פלוסקוב: ברור.

טלי פלוסקוב: לא הבנת אותי נכון.

טלי פלוסקוב: רק אומרת, שאם אנחנו מדברים על פיזור, צריך לעשות את זה בהיגיון.

טלי פלוסקוב: היום אנשים לא נוסעים לאן שאתה לוקח אותם.

טלי פלוסקוב: בערד יש דירות פנויות, ואין ביקוש.

דוד ביטן: להוציא מכרזים, לקבל קרקעות מהרשויות המקומיות כי הם מחזיקים את הקרקע המחוזית, הקצאה של קרקע ציבורית, להתחיל להוציא מכרזים, שיזמים יוכלו להגיש.

דוד ביטן: כבר יהיו תוצאות, אפשר להתחיל לבנות.

דוד ביטן: כי ברור שלקוחות יהיו לך.

דוד ביטן: אנשים יבואו, אנחנו יודעים.

דוד ביטן: אנשים ירצו, יעלו והכול יהיה בסדר.

דוד ביטן: לא יהיה לך פיל לבן.

דוד ביטן: אם עכשיו תתחיל לבנות, להוציא מכרז ובונה, למשל, בערד מבנה, הוא יתמלא.

דוד ביטן: אין מה לדאוג.

דוד ביטן: זה לא שיבואו אליך בטענות – מה הקמת פילים לבנים ואין אף אחד.

דוד ביטן: בבקשה.

חביב קצב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

חביב קצב: קודם כל אתן סקירה בכל נושא הדיור לעולים.

חביב קצב: לפני הסקירה בישיבה של השרה היא ביקשה שאייצג אותה בדיון בוועדה.

חביב קצב: שיהיה לנו יום נעים ודיון פורה.

חביב קצב: נושא הדיון הוא - מצוקת הדיור ידועה גם לנו וגם לכם.

חביב קצב: מה שחל על עם ישראל, חל גם על העולים.

חביב קצב: ביחד עם משרד השיכון, משרד האוצר, אגף התקציבים, החשב הכללי, עושים מה שאנחנו יכולים על-מנת להקל על המצוקה במגוון פתרונות.

חביב קצב: אין לנו פתרון אחד בנושא אלא מגוון פתרונות.

חביב קצב: בסקירה קצרה אסקור אותם.

חביב קצב: קודם כל, סיוע בשכר דירה.

חביב קצב: אנו מתייחסים אליו כפתרון זמני.

חביב קצב: התקציב מופעל ונמצא על-ידי משרד הבינוי והשיכון, בדומה לכל האזרחים, בשוני אחד – שהעולים בראשית הדרך זכאים לסיוע בשכר דירה אוטומטי ללא מבחן הכנסה.

חביב קצב: הם מקבלים את זה, בפועל החל מהחודש השמיני שלהם לשהות בארץ הם מתחילים לקבל סיוע עד חמש, שש שנים.

חביב קצב: זה סיוע אוטומטי ללא מבחן הכנסה.

חביב קצב: פרט למשפחות חד-הוריות, זה עד שש שנים, כל השאר עד חמש.

חביב קצב: אבל זה לא חל על זכאי הקצבאות של ביטוח לאומי, דוגמת קשישים, שמתקיימים מקצבת זקנה פלוס השלמת הכנסה של הביטוח הלאומי, או משפחות שמתקיימות מקצבאות קיום של הביטוח הלאומי, כל זמן שאין להם פתרון דיור, הם זכאים ללא הגבלת זמן לסיוע בשכר דירה.

חביב קצב: שמעתם על גובה הסיוע, הוא אינו גדול, שמסתובב בין 800 ל-1,500, 1,800 – תלוי בגילאים, תלוי בגודל הקצבה, בוותק הקצבה ובמספר הנפשות.

חביב קצב: בגדול, נתנו מענים גם לאלה שאושרה להם זכאות לדיור ציבורי – הסיוע בשכר הדירה שהוא מקבל משולמים לו עד 2,250 שקל לחודש, זה לעולים.

דוד ביטן: לכמה זמן?

חביב קצב: עד שיקבל פתרון דיור.

יואל רזבוזוב: אבל הפער בין 800 ל-2,250 הוא גדול.

יואל רזבוזוב: מה זה ותק?

חביב קצב: זה תלוי בגיל.

חביב קצב: גיל 80 פלוס, 85.

חביב קצב: זה הרכב משפחתי.

חביב קצב: זוג לא מקבל – 1,700, 1,800.

טלי פלוסקוב: אני יודעת ש-1,100.

חביב קצב: תלוי, אם ניצולי שואה – 10%, אם ותק.

חביב קצב: יש כל מיני תוספות.

חביב קצב: 2,250 מקבלות משפחות עולים שממתינות לדיור ציבורי.

חביב קצב: משפחת עולים שממתינה לדיור ציבורי, והמשרד לא מצליח להשיג לה דירה ציבורית, היא מקבלת כל חודש סיוע בשכר דירה בגובה 2,250 שקל בחודש.

דוד ביטן: זה סכום יפה.

טלי פלוסקוב: לא קשישים.

טלי פלוסקוב: הלוואי שכולם יקבלו סכום כזה.

חביב קצב: לעומת זאת, משפחה שזכאית לדירת נר, וממתינה לדיור ציבורי, מקבלת עד 4,000 שקל לחודש, כי מטבע הדברים מי שזכאי לדירת נר, והוא נכה עם כיסא גלגלים, מרותק לכיסא גלגלים, זה יותר בעייתי.

חביב קצב: התור הוא ארוך – תכף אפרט את התורים לבקשתך, אדוני היושב-ראש.

חביב קצב: הסיוע בשכר דירה, המטרה שלו, לסייע לאותם עולים בתקופה שהם נמצאים בשכר דירה.

חביב קצב: שכר הדירה הוא גבוה.

חביב קצב: אנו בשיתוף פעולה מלא גם עם משרד השיכון וגם עם משרד האוצר.

חביב קצב: העלינו לפני כשנתיים את הסיוע בשכר דירה לכל הקשישים ב-300 שקל בחודש.

חביב קצב: שרת העלייה והקליטה נפגשה בשבוע שעבר עם שר הבינוי והשיכון, והעלתה בפניו את הבקשה לעבוד יחד עם אגף תקציבים, לבדוק את האפשרות לעדכן את הסיוע בשכר דירה בעיקר לאוכלוסיות חלשות, אוכלוסיית הקשישים, שנמצאים בקבוצה הכי חלשה מקרב הזכאים – כולם מתקיימים מקצבאות דיור של הביטוח הלאומי פלוס השלמת הכנסה, אבל יש לזכור – מדובר במספר מאוד גדול.

חביב קצב: מספר האנשים הממתינים שמקבלים סיוע מוגדל ממשרד הבינוי והשיכון שעונה על הקריטריון הזה, זה נאמד בכ-65,000, 66,000 יחידות משפחתיות.

חביב קצב: זה מספר עצום.

חביב קצב: כך כל הגדלת סיוע – המכפלות שלו הן מכפלות תקציביות מאוד גבוהות.

חביב קצב: לפי בקשת השרה ושר הבינוי והשיכון, יש לנו צוות משותף שיבדוק יחד עם משרד הבינוי והשיכון ועם אגף תקציבים את האפשרות לעדכן את הסכום.

חביב קצב: זה נושא של סיוע בשכר דירה.

שלומית אבינח: איני יודעת אם זה נכון, אבל אומרים שהסיוע דיפרנציאלי – בשנים הראשונות מקבלים יותר, ואז הסיוע פוחת.

חביב קצב: סיוע אוטומטי ללא מבחן הכנסה הוא סיוע דיפרנציאלי.

חביב קצב: מתחיל בשמונה חודשים ב-400, עובר ל-800, ואז 100, 200 שקל לחודש.

חביב קצב: מטבע הדברים, מאחר שזה סיוע ללא מבחן הכנסה, מיועד לאנשים בראשית הדרך.

חביב קצב: אם הם עונים על ההגדרה שהם בבעיות, הם צריכים להיות גם בקצבאות של ביטוח לאומי.

חביב קצב: ברגע שאותו עולה זכאי לקבל קצבאות מהביטוח הלאומי, מפסיקים לו את הסיוע האוטומטי הנמוך הזה, ועובר לקצבאות רגילות של סיוע בשכר דירה של משרד הבינוי והשיכון.

חביב קצב: זה סיוע אחיד לכלל הזכאים במדינת ישראל, ותיקים ועולים יחד, הם מקבלים אותה רמת סיוע.

חביב קצב: שוב – תלוי בהגדרות של משפחה חד-הורית, מספר הילדים, כמה מענק קצבה – קצבה של עד שנתיים ראשונות, משפחות, נכים, נכות יציבה, נכה עם כיסא גלגלים.

חביב קצב: זה משתנה.

חביב קצב: כפי ששמעתם בפעם שעברה ממשרד הבינוי והשיכון שסקר אצלכם, אצלו מדובר בלמעלה מ-170,000 יחידות משפחתיות שמקבלות את הסיוע בשכר דירה באמצעותו.

חביב קצב: זו כמות עצומה.

חביב קצב: באותו רגע שאדם רוצה להגיע לפתרון דירה – אם נתחיל בדבר כאילו הקל, אבל הוא הקשה ביותר – דירה ציבורית.

חביב קצב: כל המושגים שלפני שנים עבדנו אתם, אכלסנו דירות מתפנות של עמידר ועמיגור, הדירות האלה הולכות ומתמעטות, כמעט לא קיימות.

חביב קצב: לפני 10, 15 שנה אכלסנו 4,000, 5,000 יחידות דיור לשנה כדירות ציבורית, היום אנו מאכלסים 500, 600 דירות ציבורית בשנה, בשל החוק שחוקק בכנסת לאפשר לבעלי דירות ציבוריות לבנות את הדירות שלהם.

טלי פלוסקוב: קנו יותר מ-500.

טלי פלוסקוב: בקליטה זה 500.

חביב קצב: אבל הממשלה, כדי להתמודד עם הנושא הזה, עוד בקדנציה הקודמת, קיבלה החלטה לרכוש דירות למלאי, ואז הממשלה קונה.

חביב קצב: כמובן, אין תקציב ייעודי לנושא.

חביב קצב: לפני שנתיים-שלוש היה תקציב ייעודי, שגייסו מיליארד שקל באג"חים, באמצעות עמידר.

חביב קצב: זה הופסק.

חביב קצב: היה חד-פעמי.

חביב קצב: התקציב שמגיע לרכישת דירות, מגיע מאותו קרן של תקציב של מכירת הדירות לדיירים.

חביב קצב: כשמוכרים דירות לדיירים, הכסף, המדינה לוקחת אותו, שמה אותו בקרן לרכישת דירות.

חביב קצב: אנחנו מקבלים 30% מהדירות האלה עבור עולים, 70% עבור ותיקים.

חביב קצב: ב-2019 קיבלנו 60 יחידות דיור שנרכשו למלאי, וחשוב להדגיש – אלה דירות טובות, לפי ביקוש, שמותאמות לעולים שממתינים לדירות.

חביב קצב: זו לא דירה שמתפנית, שאתה מציע לעולה ואומר: זה מה שיש.

חביב קצב: מסכים או לא – זה מה שאתה יכול לגור בה.

חביב קצב: הן יותר מבוקשות, יותר מותאמות לצורכי העולים, הן מותאמות מבחינת הגודל, מבחינת הצרכים.

חביב קצב: אלה 60 דירות טובות.

דוד ביטן: המתנה – איך היא נקבעת?

חביב קצב: אנחנו עובדים לפי תאריך העלייה.

חביב קצב: קשישים - יש להם תאריך העלייה שלהם.

חביב קצב: נכים, זכאי נר, שגם להם יש לפי תאריך עלייה.

חביב קצב: בשנת 1993 התחלנו נושא תאריך העלייה, וכל העולים יודעים שתאריך העלייה הוא שקובע.

שלומית אבינח: איזו שנה ממתינים עכשיו?

חביב קצב: בין שש לשבע שנים לדירה.

חביב קצב: זה נתונים שעשינו לפני שנה.

יואל רזבוזוב: דוד, אתה יודע מאיפה כל הבעיות – אדם מחכה עשרים, שלושים שנה- - -

דוד ביטן: מקבל סיוע בשכר דירה בינתיים.

יואל רזבוזוב: 800 שקל.

טלי פלוסקוב: אלה אנשים שמקבלים השלמת הכנסה.

טלי פלוסקוב: על מה הם חיים?

טלי פלוסקוב: אלה האנשים העניים של מדינת ישראל, שאין להם קורת גג.

טלי פלוסקוב: המדינה נותנת 800 שקל.

טלי פלוסקוב: איך אפשר לחיות מזה?

חביב קצב: נסביר.

חביב קצב: שלא תבינו שאני אומר שאין מצוקת דיור.

חביב קצב: פתחתי ואמרתי, שקיימת מצוקה מאוד רצינית של פתרונות דיור.

חביב קצב: זו עובדה.

חביב קצב: ההתמודדות שלנו בנושא – לנסות להקל על המצוקה באמצעות זה שנותנים את הסיוע בשכר דירה של 2,250 שקלים למשפחת עולים שממתינה.

חביב קצב: אנחנו מנסים בכל הדרכים, להקל על המצוקה.

חביב קצב: גם לקנות דירה חדשה היום זה בסביבות מיליון ו-400,000 שקל, מיליון וחצי שקל.

חביב קצב: לקנות דירה לנכה זה כמעט מיליון ו-800,000 אם לא שני מיליון - זה תלוי בגודל ובמקום.

חביב קצב: דירת נכה צריכה להיות מתאימה.

חביב קצב: גם אם זה בבניין עם מעלית, יש שיפוץ הדירה.

דוד ביטן: מה קורה אם אתם מציעים דירה לעולה, בדימונה, למשל, והוא לא רוצה?

דוד ביטן: הוא יוצא ממעגל ההמתנה?

חביב קצב: לא.

חביב קצב: אנחנו משתדלים להציע פתרון דיור בהסכמה.

חביב קצב: שתיים, אנחנו מציעים פתרונות דיור לאנשים באזורים המבוקשים על-ידם.

חביב קצב: כל עולה שבא אלינו להירשם ברשימת הממתינים, מגיש בקשה, ורושם שלושה ישובים.

חביב קצב: הוא מגיש לפי שלושה ישובים.

דוד ביטן: אם הוא קיבל דירה, מה השכירות שהוא משלם בגינה?

חביב קצב: תלוי ברמת הכנסתו.

חביב קצב: אם הוא חי מקצבת קיום של הביטוח הלאומי, הוא משלם שכר דירה מאוד נמוך – 300, 350, 400, תלוי במקום.

חביב קצב: אם הוא מרוויח יותר, לוקחים ממנו יותר.

חביב קצב: הנושא של דירות ציבוריות – גם אם מחר יוחלט – אדוני היושב-ראש, מיליארד שקל שמדינת ישראל העמידה ברמה מאוד מיוחדת לקניית דירות, הביאה לרכישת 700 דירות בממוצע.

דוד ביטן: אני רואה שאתה כותב לנו שממתינים לדיור ציבורי 27,000 עולים, ומתוכם 22,000 קשישים.

דוד ביטן: אם כך, למה אתם לא מייצרים- - - קשישים, וזו השקעה יותר נמוכה מבחינת המדינה.

חביב קצב: אני מסכים לגמרי.

חביב קצב: אמרתי בראשית הדרך, שמקצבי דיור זה הפתרון הכי נכון.

חביב קצב: אני שמח היום שגם משרד האוצר חושב כך, גם הממשלה.

חביב קצב: אנחנו עכשיו – השרה מעלה במסגרת מנועי צמיחה בתקופת הקורונה, בתיאום עם משרד השיכון, מעלים בקשה לשכירת 2,000 יחדות דיור של מקבצי דיור.

חביב קצב: אני מניח שהבקשה הזאת תגיע לחלק מתקציבי הקורונה.

דוד ביטן: כמה יש בכל מקבץ דיור?

חביב קצב: בממוצע 200 יחידות.

חביב קצב: זה מאוד משמעותי.

חביב קצב: השרה מגישה את בקשתה במסגרת המענק.

חביב קצב: בנוסף, השרה מתואמת עם שר הבינוי והשיכון, וממשרד הבינוי והשיכון יעלה בזום תכף יובל פרנקל.

חביב קצב: ממשלת ישראל חתמה על בניית 2,650 יחידות דיור לפתרונות לקשישים באזורים מאוד אטרקטיביים.

חביב קצב: למשל, העביר לי את זה אתמול יובל פרנקל, מנכ"ל עמיגור - יש בבאר שבע, באשדוד, יש בנתניה, יש בתל אביב 180.

חביב קצב: מחכים לפלוס.

טלי פלוסקוב: אבל צריך עוד.

טלי פלוסקוב: אני שומעת ארבע שנים על 2,600.

דוד ביטן: אם יזם עושה את כל ההשקעה- - -

טלי פלוסקוב: אבל זה לא יזם.

טלי פלוסקוב: כל המקבצים האלה זה פרויקט משותף של הסוכנות היהודית יחד עם משרד האוצר והשיכון.

טלי פלוסקוב: זה כסף שהושקע על-ידי המדינה - חצי סוכנות, חצי מדינה.

טלי פלוסקוב: זה לא מקצבים פרטיים.

טלי פלוסקוב: ראשי הערים שלך לא משתפים פעולה ולא רוצים לבנות בערים שלהם.

טלי פלוסקוב: תשמע עכשיו את הסוגיה.

דוד ביטן: למה צריך לשאול אותם?

דוד ביטן: אפשר צריך לטפל בזה בדרך אחרת.

דוד ביטן: אם הם לא רוצים לשתף פעולה, עוקפים אותם.

דוד ביטן: הקשישים ששוכרים דירות – להם לוקחים עוד יותר.

יואל רזבוזוב: זה הציבור שלך.

יואל רזבוזוב: זה נופל על הרווחה.

יואל רזבוזוב: צריך למצוא להם פתרון.

חביב קצב: מתנהל כרגע דיון בין הסוכנות היהודית לממשלת ישראל / משרד השיכון בנושא של תוספת יחידות ל-2,650 יחידות דיור האלה.

חביב קצב: זה במקביל למה ששרת העלייה והקליטה רוצה להגיש לממשלה כרגע במסגרת מנועי צמיחה, את הסכום של עוד 2,000 יחידות דיור של מקבצי דיור.

חביב קצב: זו דרכנו להקל על המצוקה.

חביב קצב: אנחנו יודעים שתקופת ההמתנה הזו לא פשוטה, אנשים מתמודדים עם מצבים לא קלים.

חביב קצב: נעשה הכול לצמצם את הנושא הזה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: מה הביקוש?

חביב קצב: הביקוש הוא עצום - 22,000 ממתינים שרשומים היום.

חביב קצב: יכולים להיות מחר עוד 30,000, 40,000.

חביב קצב: הרישום הוא עצום.

דוד ביטן: אם יבוא גל עולים, אתה יודע מה יקרה?

חביב קצב: אלה שכרגע מתגוררים במקבצים, עונים על ההגדרה של הקבוצה הכי חלשה, שמתקיימים מקצבת קיום של הביטוח הלאומי פלוס השלמת הכנסה.

חביב קצב: כלומר רמת ההכנסה שלהם היא מאוד - אנחנו מדברים על אנשים עצמאיים, שמנהלים משק בית עצמאי.

חביב קצב: אנחנו מאחלים להם בריאות עד 120.

חביב קצב: אתייחס לדברים שדיברת עליהם, אדוני היושב-ראש, גם בנושא מקומות קליטה ומרכזי קליטה.

חביב קצב: יש בחלוקת העבודה בינינו לבין הסוכנות היהודית, מרכזי קליטה – אנחנו, פרט למרכזי קליטה לעולים מאתיופיה, שמופעלים על-ידינו, שאר מרכזי הקליטה מופעלים על-ידי הסוכנות היהודית, ומרכזי קליטה הם בבעלותה.

חביב קצב: אני מניח ששי פלבר מהסוכנות היהודית יסביר את תפיסתו בעניין.

חביב קצב: אנו יודעים שעיקר הקליטה במדינת ישראל זה לסל קליטה.

חביב קצב: קבוצת הזכאים החדשה – אנו משתדלים לסייע בנושא של מרכזי קליטה.

חביב קצב: נושא של מרכזי קליטה – גם העולים מאתיופיה היום – שמעתם גם את סקירת השרה, שדיברה על הכוונה שלה להגיש להצעת המחליטים לממשלה מתווה בנושא של סיום הממתינים באתיופיה בנושא הזה.

חביב קצב: נצטרך להיות מוכנים גם לשכירת מקומות, לתת להם מענים לפחות בתקופה הראשונה.

חביב קצב: אחר כך אנחנו מדברים על תוכנית של קליטה בקהילה, שייקלטו ברמה מאוד מסודרת עם קרוביהם.

חביב קצב: נושא הפינוי מאותם מרכזי קליטה קיימים ומענקי הדיור הקיימים נשחקו לפני הרבה זמן.

חביב קצב: אנו גם מנהלים משא ומתן גם עם משרדי השיכון והאוצר בסוגיה זו גם כן.

חביב קצב: צדקת במונח שלך, פיל לבן, אדוני היושב-ראש.

חביב קצב: בגדול, הרוב המכריע של הביקוש לעולים למקומות המגורים, גם הקשישים וגם אחרים, זה באזורי ביקוש.

חביב קצב: ערד – צדקה חברת הכנסת פלוסקוב שאמרה, שיש מקומות פנויים בערד, מקומות לקשישים, ואין לנו ביקוש אליהם.

חביב קצב: כל אחד זכותו להחליט איך שהוא רוצה, אבל הביקוש למקום כזה בערד כרגע הוא- -

טלי פלוסקוב: עזבו את ערד.

טלי פלוסקוב: אני יוצאת מכאן והולכת לצעוק לכל המדינה שיש 15 דירות, מי שרוצה הגיע למקום כל כך יפה.

יואל רזבוזוב: כבר היינו בסרט הזה.

יואל רזבוזוב: לפני כשנתיים, שלוש, באחד הדיונים עלה שיש 186 דירות פנויות – קריית אתא, משהו כזה.

חביב קצב: היום יש הרבה פחות.

חביב קצב: אנחנו יוצאים כרגע במסע פרסום לדירות האלה.

חביב קצב: הרבה מהעולים מעדיפים – זה לא פשוט – אדם שמחכה שבע, שמונה, עשר שנים, וממתין לדירה מסוימת, המתין למקום מסוים, אז הוא או גר עם המשפחה ומקבל סיוע בשכר דירה עם המשפחה.

חביב קצב: הקשישים העולים הם הזכאים היחידים שהם זכאים לקבלת סיוע בשכר דירה, גם אם הם גרים עם משפחה מקרבה ראשונה.

חביב קצב: זה מאוד חשוב, כי עוזרים לבני משפחה – משפחה רוכשת דירה, מקבלים יחד, האימא או האבא גרים יחד, עוזרים להם לפי רצונם בסיוע בשכר דירה.

חביב קצב: הנושא של מחירי דירות לשכירות, גם הנושא של העולים היום במצב הקורונה, נושא האבטלה, שאחוז המובטלים העולים הולך וגדל – אמנם אנחנו במשרד עמלים בראשות השרה על תוכניות מיוחדות, מענקי קורונה, במסגרת השמה, קורסים מיוחדים, התאמה, הכוונה, קורסי רישוי, לקדם את הנושא של התעסוקה.

חביב קצב: קיבלנו אפילו מענקים מיוחדים, מה שהשרה לפני שבוע, יחד עם יו"ר הוועדה שדיבר על הנושא של הארכת סל הקליטה.

טלי פלוסקוב: זו עבודה משותפת - גם שר האוצר.

חביב קצב: אני מקווה שהחוק יחוקק ויעבירו לנו את הכסף, נוכל להתחיל בעבודה בנושא.

חביב קצב: בנוסף, כרגע במסגרת הטיפול של הממשלה בתקופת הקורונה בתעסוקה וגם במסגרת מנועי צמיחה, אנו אמורים לתת מענים.

חביב קצב: אני לא סתם מזכיר את זה.

חביב קצב: לכאורה זה מקל גם על העולים שנמצאים בשכר דירה.

חביב קצב: אדם שנמצא בתעסוקה או בקורסים ובסוף מגיע לקרקע יציבה, זה עוזר לו להתמודד עם השכירות ובסוף גם להגיע לבעלות על דירה מבחינת קבלת משכנתא וכל הדברים האלה, שניתן להתמודד עם זה.

חביב קצב: תודה על האפשרות לסקירה.

דוד ביטן: יש לכם שאלות למנכ"ל?

טלי פלוסקוב: אני מעריצה את האיש הזה, ואנו לא פעם ראשונה דנים בנושאים האלה.

טלי פלוסקוב: המנכ"ל, ויושבת גם אולגה – הם תמיד כל כך קשובים לסוגיות ובעיות שאנו מעלים בפניהם, ואנו מעלים, והם מנסים לפתור, אבל בכל מקרה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר כמה מילים.

טלי פלוסקוב: בעיניי, אם אני מדברת על מדינת ישראל, יש מקום אחד שהוא מוזנח, וזה המקום של הדיור הציבורי לאזרחים הוותיקים, לקשישים, שהגיעו ארצה בנושות ה-90'.

טלי פלוסקוב: הם עדיין ללא קורת גג.

טלי פלוסקוב: הסיוע שהם מקבלים מהמדינה, לצערי הרב, עם כל התוספות ששמענו והיו, זה עדיין רחוק מהסכום שהם צריכים לקבל.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו מדברים על עוני במדינת ישראל, זה האנשים האלה.

טלי פלוסקוב: אני שמחה מאוד שאתה היום – לא רק אנחנו אלה שמייצגים את האינטרס של הקהילה דוברי הרוסית ושל כל העלייה.

טלי פלוסקוב: היום אתה אדם חדש, ותיחשף לדברים שעד היום לא שמעת אותם, ואני רוצה שתלמד אותם, כי אני יודעת שכשתבין את הסוגיה הזו, תתחיל יחד אתנו לחפש פתרונות.

טלי פלוסקוב: זה אנשים שאין להם מה לאכול כי אין להם קורת גג.

טלי פלוסקוב: מדינת ישראל התחייבה בפניהם שתדאג להם לקורת גג, ואין להם.

טלי פלוסקוב: ושוב – אם יש אנשים שבוחרים בין תרופה למזגן, זה האנשים האלה, כי סיוע בשכר דירה שהם מקבלים ממדינת ישראל, זה לא מספיק.

טלי פלוסקוב: 800, 900 שקל לאדם שגר בראשון?

טלי פלוסקוב: למה הוא צריך לגור בערד?

טלי פלוסקוב: גם בערד היום לא מספיק, אבל למה הוא צריך לגור בערד, כי הילדים שלהם גרים בראשון?

טלי פלוסקוב: כי שם זה עולה פחות?

טלי פלוסקוב: מה שקורה בערד – היום אני הולכת לשווק את זה לכל המדינה.

טלי פלוסקוב: שבערד – מי שרוצה להגיע – אני גרה שם, נהנית שם, ואפשר ליהנות שם חבל על הזמן, מי שיודע לעשות את זה.

טלי פלוסקוב: אז נעשה את זה.

טלי פלוסקוב: אבל כמדינה אנו חייבים לחשוב על שינוי המנגנון.

טלי פלוסקוב: 60,000 אזרחים ותיקים מקבלים היום סיוע לשכר דירה.

טלי פלוסקוב: יש הרבה אנשים שלא הולכים אפילו להירשם לדיור ציבורי, כי מבינים שאין להם סיכוי לקבל את זה, אבל הם זכאים.

דוד ביטן: מקבצים, אין משהו אחר.

חביב קצב: אבל הם ממשיכים לקבל סיוע בשכר דירה.

טלי פלוסקוב: אני לא אומרת שהם לא מקבלים, אבל זה מאוד נמוך.

טלי פלוסקוב: זה אחת.

טלי פלוסקוב: שתיים, נכון שהמדינה היום לא עושה את הפרויקט הזה של יזמים פרטיים שבונים.

טלי פלוסקוב: אין את זה.

טלי פלוסקוב: אולי צריך לחדש את זה.

דוד ביטן: אני לא מבין - אם יזם עושה את זה, מה של המדינה?

דוד ביטן: הרי גם ככה אתה מסייע לו בשכר דירה, לאותו אדם.

שלומית אבינח: מה עם הפרויקט של קרקע חומה?

חביב קצב: קבלן, יזם שעושה את העבודה, הוא מצפה לקבל שכירות ותשואה.

חביב קצב: זה מה שאנחנו עושים.

דוד ביטן: אבל אתה לא נותן לאותו דייר את הסיוע בשכר דירה – אתה נותן אותו ליזם.

דוד ביטן: הם משתתפים במשהו מעצמם?

דוד ביטן: לא.

טלי פלוסקוב: 10% מההכנסה שלהם.

חביב קצב: בסביבות 300, 350 שקל.

דוד ביטן: למשל, עולי אתיופיה, אתה נותן להם 350 שקל מענק.

דוד ביטן: המענק הזה, אתה לא צריך להביא אותו.

טלי פלוסקוב: רק יוצאי אתיופיה מקבלים, ויוצאי ברית המועצות לא מקבלים את זה.

דוד ביטן: לא נכנס לזה.

טלי פלוסקוב: אני לא רוצה לקחת ממישהו חלילה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת.

דוד ביטן: ניקח מקבץ לעולי אתיופיה, לצורך העניין.

דוד ביטן: המדינה חסכה, אז זה היה צריך להיות חלק מהעלות.

חביב קצב: בסוף זה מתקזז.

חביב קצב: אנחנו משלמים את הדלתא.

דוד ביטן: לכן למה לא לעשות 30 מקבצי דיור?

דוד ביטן: כולם יבנו.

טלי פלוסקוב: המדינה לא יכולה לשלם את זה, אז הקשישים משלמים את זה.

דוד ביטן: השקעה שולית.

דוד ביטן: חסר מי שיהיה שם?

דוד ביטן: לא חסר כלום.

דוד ביטן: אגב, אם יהיה מצב עוד 15, 20 שנה, שלא יהיה מי שיגור, הופכים את זה לבתי אבות.

טלי פלוסקוב: יהיה.

חביב קצב: אבל אנחנו בעד זה.

טלי פלוסקוב: הטענות לא אליך אלא למצב במדינה, ואנחנו לא מוצאים פתרונות.

יואל רזבוזוב: בהמשך למה שאמרה חברת הכנסת פלוסקוב על שינוי המנגנון, אני גם הצעתי - הלכתי אפילו לבג"ץ עם זה.

יואל רזבוזוב: כמובן שבג"ץ העיף אותנו לכנסת חזרה, כי אנו צריכים לפתור את הבעיות האלה כאן.

יואל רזבוזוב: אבל נכון להיום, כפי שגם טלי אמרה, שה-2,000 יחידות האלה מקבץ הדיור, אנחנו שומעים על זה הרבה זמן.

יואל רזבוזוב: המדינה היום לא מסוגלת להרים דיור ל-30,000 איש.

יואל רזבוזוב: מה שהמדינה מסוגלת לעשות, וזאת האוכלוסייה שמה שמקבלים מהמדינה, מהקצבאות, כל זה הולך להם לשכירות.

יואל רזבוזוב: הם נשארים בלי מזון, בלי כלום.

יואל רזבוזוב: הפתרון המיידי שאנו יכולים לתת להם זה תוספת לשכירות.

יואל רזבוזוב: לתת להם עוד אלף ₪.

יואל רזבוזוב: כלומר על ה-800 ₪ שהם מקבלים, לתת להם עוד אלף ₪.

יואל רזבוזוב: העלות של זה ל-30,000 איש - בסביבות 300 מיליון ₪ בשנה.

יואל רזבוזוב: זה הרבה כסף.

טלי פלוסקוב: אבל זה 66,000 זכאים.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: 22,000 מתוכם קשישים.

דוד ביטן: יש מתוכם גם שניים שגרים בבית.

יואל רזבוזוב: 27,000 זוגות עומדים בתור.

יואל רזבוזוב: אתה מוסיף אלף שקל.

יואל רזבוזוב: זה 300 מיליון ₪ שאתה פותר את הבעיה הזאת.

טלי פלוסקוב: 300 מיליון לא מספיק.

חביב קצב: אלה זכאים.

חביב קצב: אתה חייב לתת לכל הזכאים.

חביב קצב: אלה שנרשמו לממתינים לדיור דיבורי זה 22,000, אבל הם מתוך 66,000 יחידות שמקבלות סיוע בשכר דירה, שמחר כל אחד שאתה מארגן את הסיוע בשכר דירה, אתה צריך לתת גם לו את הסיוע.

יואל רזבוזוב: לכמה אין לך פתרון?

חביב קצב: אמרה חברת הכנסת טלי בצדק – אם יידעו שמחר יש פתרונות, המספר 22,000 יכול להפוך תוך חודשיים ל-44,000.

דוד ביטן: אתה מדבר על חצי מיליארד שקל.

יואל רזבוזוב: הפתרונות שאנחנו חושבים עליהם זה הרבה יותר כסף, הרבה יותר זמן.

דוד ביטן: לא נכון, כי זה על חשבון היזמים.

יואל רזבוזוב: היזמים – אמרתי לפני שנים, שצריך להאיץ את זה.

יואל רזבוזוב: הבעיה, כפי שטלי אמרה, יש בעיה עם ראשי ערים.

דוד ביטן: את זה אפשר לפתור.

דוד ביטן: לא חייבים לשאול אותם כל דבר, עם כל הכבוד.

דוד ביטן: כל השיטה במדינה שאתה חייב אישור שלהם על כל שטות, אינה נכונה.

דוד ביטן: זה לא קרקעות שלהם אלא זה קרקעות ציבורית.

דוד ביטן: אתה יכול להקצות את זה לבד.

דוד ביטן: אתה לא צריך אותם.

דוד ביטן: מה הם יכולים לעשות – לא לתת היתר בנייה?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: זה מה שהם עושים.

דוד ביטן: יש לזה פתרון.

דוד ביטן: ראש עיר שעושה בעיות- - -

טלי פלוסקוב: ואני רוצה לדעת מי ראשי הערים שעושים בעיות.

טלי פלוסקוב: התושבים שלהם צריכים לדעת מי ראשי הערים.

דוד ביטן: אני לא עושה את זה, אבל להקצות קרקע לא צריך את ראש העיר.

דוד ביטן: אפשר לעקוף אותו.

דוד ביטן: לתת היתר – אפשר לתת אותו דרך ועדה מחוזית.

דוד ביטן: לא שואלים אותו.

דוד ביטן: מה זה השטויות האלה שהוא לא רוצה?

דוד ביטן: שיהיה ראש עיר בעיר אחרת.

דוד ביטן: עליי זה לא מקובל.

דוד ביטן: כל הסיפור של הדיור שצריכים לשאול אותם והיו צריכים לעשות הסכמי גג שייצרו מצב של מיליארדי שקלים על כל דירה, ובסופו של דבר לא עשו כלום.

דוד ביטן: אי-אפשר כל דבר לשאול אותם.

דוד ביטן: בלתי-אפשרי.

טלי פלוסקוב: דיברת על פתרונות.

טלי פלוסקוב: אני מכירה את היכולות שלך.

טלי פלוסקוב: ברור לנו שמייד אלף שקל לא נעזור להם.

טלי פלוסקוב: אבל אם נוכל, ואני יודעת שאתה מסוגל – כמה עלה לנו ה-300 שקל?

טלי פלוסקוב: 60 מיליון?

דוד ביטן: אבל זה לא פותר את הבעיה.

דוד ביטן: נתת להם עוד כמה מאות שקלים.

טלי פלוסקוב: זה פותר.

טלי פלוסקוב: לאדם הזה אתה נותן לקנות עוד לחם וחמאה.

טלי פלוסקוב: על מה אתה מדבר?

טלי פלוסקוב: לאנשים האלה כל 100 שקל חשובים.

דוד ביטן: אבל זה לא פותר את הבעיה.

טלי פלוסקוב: אבל בואו נפתור הדרגתי.

טלי פלוסקוב: זה מקל.

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: זה מקל.

דוד ביטן: בבקשה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אני מנכ"ל קעליטה, עולי צרפת.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: גם שלחתי את זה בכתב – יש שלוש קבוצות בעולים.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: יש כאלה שלא צריך בכלל מה שחביב דיבר, וצריך לומר גם הכרת הטוב במשרד על כל מה שהוא אומר, ואני לא בטוח שטוב לתת לאנשים את הסיוע בשכר לדירה למי שלא צריך את זה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: ברור שזה דורש השקעה וכוח אדם שיבדוק את הדברים האלה, אבל יש היום אנשים שלא צריכים את זה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: צרפת בסיפור הזה היא הדוגמה הכי טובה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: יש בצרפת אולי 30% מהאנשים שלא צריכים כלום מהמדינה, אפילו לא סל קליטה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: זה משהו אחד.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: יש 70%, לפחות מצרפת, שחלקם זה מעמד בינוני.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: חלקם זה מעמד נמוך.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: הם צריכים לפחות עזרה בשכר דירה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: יש הדיון על הנצרכים.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: רוב הדיון בינתיים זה על הנצרכים.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: יש דיון אחר על אנשים שזה מעמד בינוני או בינוני מינוס – עוד לא נצרכים.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: הם צריכים את העזרה בשכר דירה, זה 70% מהם.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: מתוך 40,000 היום לפחות 30,000 מעשר השנים האחרונות זה מעמד בינוני ומינוס.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: חביב יתקן אותי, אם איני מדייק בנתונים – היום, בגדול, עזרה בשכר דירה זה 25,000 שקל פרוסים על ארבע שנה – מסוף שנה ראשונה עד סוף שנה חמישית.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: כשאומרים פה 800 שקלים, אבל זה בהתחלה 800 שקלים.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אחר כך זה רגרסיבי - בשנה החמישית זה 100 שקל בחודש, אם איני טועה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: חביב, נראה לי שאני מדייק, בגדול.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: למה זה חשוב – כי בסופו של דבר, יש לומר תודה אבל זה לא תמיד סמלי, הסיפור הזה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אני אומר הפוך - אם הכסף הקיים, נכון שלאוצר זה לפרוס את זה אחרת, וזה חישובים ומה עושים עם הכסף, אבל אותם 25,000 שקל, במקום לפרוס את זה על חמש שנים, אולי צריך לפרוס את זה על שנתיים, ועוד לא הגענו למרכז הקליטה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: לפרוס את זה אחרת.

דוד ביטן: אמרת לי בפגישה שאתם מסוגלים, למשל, להביא תרומות כדי לתת מאצ'ינג.

דוד ביטן: נושא מקצבי דיור, נגיד, לעולי צרפת.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: לפני מקצבי הדיור, יש פה 25,000.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אחת, לא לתת לכולם אלא למי שצריך.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: ושתיים, לפרוס את זה אחרת.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: זה כל כך פשוט, שבשנה החמישית 100 שקל בחודש לא עוזר לאף אחד.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אז ניתן את זה על שנתיים.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: זה גם קשור לעידוד עלייה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: עכשיו יש 50,000 מצרפת שרוצים לבוא.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: לא נחלק להם דירות.

דוד ביטן: למה אתם לא עושים את זה בתקופה יותר קצרה, ולתת יותר כסף?

חביב קצב: בסוף אתה חוזר לעלות התקציבית השנתית.

חביב קצב: כל דבר שאתה עושה זה מכפלות.

חביב קצב: אם הגיעו 35,000 עולים, אתה לא יכול לעשות את זה רק לעולי צרפת.

חביב קצב: אם הגיעו בשנה 35,000 עולים, תעשה את המכפלות על פני חמש שנים, כמה הגיעו, זה כבר 200,000.

חביב קצב: כשאתה עושה את המכפלות, אתה רוצה לתת להם תוך שנתיים או שלוש את העלות היותר גדולה.

דוד ביטן: אבל 100, 200 שקל בשנה, אין לזה משמעות.

חביב קצב: לכן אמרו – זה סיוע אוטומטי ללא מבחן הכנסה, שבסוף יגיע למצב שנצמצם אותו לשלוש שנים, אין לי ספק, אבל עיקר העיקרים זה הסיוע לאנשים שנזקקים.

חביב קצב: יש פה לאורך כל הדרך, ברמת הסיוע שממשלת ישראל נותנת, מחולק לרמה של ללא מבחן הכנסה, אחר כך לזכאי מבחן הכנסה – שוב, כל הנושא של מה שאריאל מדבר על הנושא של רמת הביניים, ברמה הזו יש בעיה.

חביב קצב: זה לא רק בנושא הזה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אתה מכיר את זה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: יש פה היום, מכל עידוד העלייה, רוב היהודים בצרפת, הם לא גרים במערב פריז.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: הם גרים באזורים של מזרח פריז, אזורים מאוד קשים.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: 80% מהרשויות האלה זה דיור ציבורי בכלל.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: לא צריך פה לתת להם דיור ציבורי.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: לא יקבלו.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אבל אם האדם משלם בצרפת היום 500 אירו שכר דירה באזורים האלה, ואתה אומר לו: אתה תגיע לישראל – בשנתיים הראשונות תקבל את העזרה הזו, ובזמן הזה הוא יכול ללכת לאולפן ולקבל הכשרה תעסוקתית כמו שצריך, אז זה הרבה יותר חכם, ואני מבין מה שאתה אומר.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: יש לי גם תואר בראיית חשבון.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: את השיקולים של התקציב - לחמש שנים, שנתיים – אני מבין.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אבל זה יעזור.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אל תיתן לעשירים – זה יחסוך ממך הרבה, ובסוף יש פה פתרון מצוין להרבה מאוד אנשים של מעמד בינוני.

דוד ביטן: אם אתה מחתים את העולה, שהוא מסכים לצמצם את זה, במקום 5 ל-3, יש בזה משהו.

דוד ביטן: הבעיה היא רק תקציבית, נכון.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: כמה העלות התקציבית של זה?

יואל רזבוזוב: המדינה רוצה לפרוס את זה.

דוד ביטן: אז שיפרסו את זה ל-25 שנה.

דוד ביטן: בנושא הדיור, אנחנו צריכים את ראש אגף תקציבים, מרידור.

דוד ביטן: אני מציע שנכין את הדברים, ונעשה ישיבה עם מרידור עצמו, כי זה תלוי בו.

דוד ביטן: יש פה פתרונות, שאם אותו עולה יחתום, ואנשים יכולים להחליט ככה.

שלומית אבינח: שזה יהיה אופציונלי, לא חובה.

דוד ביטן: מי שלא רוצה, ההצעה שלו לא תופסת.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: הגיע הזמן שגם בסל קליטה, תנו לאנשים – אולי זה קשה - למי שלא רוצה, שלא יקבל.

דוד ביטן: זה לא טיעון.

דוד ביטן: מה לגבי מקצבי דיור לעולי צרפת?

דוד ביטן: אמרת שאין לך בעיה לעשות מאצ'ינג.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אמרתי את זה, ואני עומד על זה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: יש היום יזמים – זה פילנתרופיה יזמית.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אנשים שלא מכירים את הסיפור הזה.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אפילו לא יודעים.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: אפשר היום להזמין אנשים לישיבות עבודה, ולומר: יש אפשרות למקבצי דיור, להזמין יזמים ולקבל שטחים בכל מיני רשויות.

דוד ביטן: אתה צריך לעשות את זה במכרז.

דוד ביטן: מה המאצ'ינג שהעמותה שלכם, של עולי צרפת, יכולה לעשות?

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: נשב, תוכנית עבודה.

דוד ביטן: תן לי, שאשב עם האוצר ואוכל לבוא אליהם עם הצעה, שלא יהיה רק דיבורים.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: זה לא רק דיבורים.

דוד ביטן: אם אנחנו מקימים מקבצי דיור לעולי צרפת, האם אתם מסוגלים להביא תרומות כדי שנוכל לרבע את המעגל?

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: כן.

דוד ביטן: אז תכין נייר עבודה לקראת הישיבה עם מרידור.

 << דובר_המשך >> אריאל קנדל: בסדר.

דוד ביטן: יובל פרנקל.

יובל פרנקל: עמיגור היא חברה סוכנותית, אבל עובדת כמובן עם משרדי השיכון והקליטה.

יובל פרנקל: יש לנו 6,000 יחידות דיור לקשישים, ובדרך כלל בשנה מתפנות כ-400 יחידות.

יובל פרנקל: מה שביקשו – וחבל שאיני יכול להראות את התמונות – אנחנו מדברים על מפעל בנייה.

יובל פרנקל: וזה לא שמדברים – לבנות לוקח זמן, אבל על מפעל בנייה של 2,650 יחידות.

יובל פרנקל: 1,150 כבר בבנייה.

יובל פרנקל: מי שיכול לנסוע בדרך השלום, יראה 180 בתל אביב, 181 יחידות שאנחנו בשלב טופס 4.

יובל פרנקל: עוד 471 יחידות באשקלון, אנחנו כבר בקומה ה-20 בשלושה בניינים.

יובל פרנקל: במרס-אפריל ימסרו את הדירות, אנחנו בבנייה באשדוד – 221 יחידות, בבאר שבע 111, בהרצליה פיתוח, כי שם יש לנו מגרש – 111 יחידות.

יובל פרנקל: בסך הכול 1,150 יחידות בבנייה.

יובל פרנקל: היום אנחנו מתחילים בבנייה של עוד 625 יחידות בנתניה, שזו עיר עם ביקוש עצום, וקיבלנו היתר לעוד 100 יחידות בתל-אביב.

יובל פרנקל: זה תהליך שבבנייה.

יובל פרנקל: עוד 600 בתכנון מאוד מתקדם.

יובל פרנקל: מי שיראה את הבתים, שבסטנדרט גבוה מאוד, זה פרויקט משותף של משרד השיכון, ממשלת ישראל, משרד הקליטה והסוכנות היהודית.

יובל פרנקל: מגויסת לזה גם הלוואת ענק וגם תרומות גדולות שהסוכנות וקרן היסוד מגייסים בעולם כולו.

יובל פרנקל: ביוזמה של האנשים שיושבים פה, חביב ואנשי הסוכנות היהודית, היתה פגישה בשבוע שעבר עם משרד השיכון והוקם צוות לדבר על עוד אלף או אלפיים יחידות דיור.

יובל פרנקל: השיטה היא שלוקחים קרקעות סוכנותיות זמינות – זה יכול להיות בחצר של בית, זה מאוד מקשה על הדיירים לתקופה מסוימת, אבל התוספת היא גדולה.

יובל פרנקל: זה קרקע זמינה.

יובל פרנקל: אפרופו עיריות - יש עיריות כמו פתח תקווה, שמוכנה לתת קרקע.

יובל פרנקל: אנחנו נתקלים בשלבי התכנון בקשיים גדולים מאוד מול העיריות, אבל אני רואה פה הרבה יוזמה ורצון טוב.

יובל פרנקל: לסוכנות היהודית ולמשרד השיכון ולמשרד הקליטה יש רעיונות שאפשר יהיה במהירות להתחיל לבנות עוד בין אלף לאלפיים יחידות דיור נוספות.

יובל פרנקל: כל הדברים האלה זה לא חלום; אפשר לראות את הבתים בבנייה בכל המקומות בארץ ובאזורי ביקוש.

יובל פרנקל: אני רוצה לומר משהו לחברת הכנסת פלוסקוב, כמו חברי כנסת אחרים, שיושבים פה, ומכירה כמעט כל בית או כמו חביב קצב, שמכיר כל דירה.

יובל פרנקל: כשדירה מתפנית, זה עניין של שבועיים-שלושה לקבל דירה במקום אחר, כך שהאכלוס הוא מיידי.

יובל פרנקל: הדירה משתפצת מייד, ומייד נכנס מועמד של משרד הקליטה או של משרד השיכון לדירה.

יובל פרנקל: אלה הדברים, הפוטנציאל שהסוכנות היהודית עם משרד השיכון והקליטה יכולים להציע, הוא גדול מאוד, ואם יאפשרו לנו, נוכל לצאת לדרך במהירות האפשרית כמו בפרויקט הקודם, שאושר בקדנציה הקודמת, נדחף על-ידי כל שרי השיכון ושר האוצר במלוא העוצמה.

דוד ביטן: מה זאת אומרת, קרקע של הסוכנות?

יובל פרנקל: מדובר בקרקע שעומד עליה מבנה סוכנותי קטן שניתן אולי להרוס אותו, ואז היא זמינה לבנייה.

יובל פרנקל: למשל, היום ממש כעת אנו מתחילים בהריסה של בניין ברחוב הרב קוק בנתניה.

יובל פרנקל: היו שם 40 יחידות, ואנחנו רוצים לבנות על אותו מקום 325 יחידות.

יובל פרנקל: היינו מפעילים את ראש קבינט הבנייה זאב ביילסקי ברמה יום-יומית כדי לקצר הליכים, כדי לקדם אותם בכל התהליכים, את חבב קצב ואת שרי השיכון באופן יום-יומי.

יובל פרנקל: הרצון קיים.

יובל פרנקל: היכולת קיימת.

יובל פרנקל: יכולת גיוס התקציבים ויכולת גיוס התרומות קיים.

יובל פרנקל: אני יודע שאני יושב פה מול ראש ועדה שהוא בולדוזר ומול חברי ועדה שיודעים לעשות.

יובל פרנקל: אפשר לקדם את הדברים האלה בצורה מאוד משמעותית.

דוד ביטן: מה הבעיה לקבל קרקעות מהמינהל?

יובל פרנקל: את השאלה הזאת אתה לא צריך להפנות אליי.

יובל פרנקל: אגב, יש מקום שגם זה קרה – בירושלים.

יובל פרנקל: גם בזה אנחנו זמינים ומוכנים.

יובל פרנקל: אין לנו שום בעיה.

טלי פלוסקוב: שאלה טובה.

יובל פרנקל: אבל השאלה היא לא אליי.

יובל פרנקל: אנחנו יכולנו להציע, והסוכנות היהודית – יושב שם שי פלבר וחביב מכיר את זה באופן יום-יומי, שהוא אדריכל, עם אנשי משרד השיכון.

יובל פרנקל: בצורה דרמטית הנושא הזה יכול להתקדם, על כל קרקע שנקבל.

יובל פרנקל: לגבי קניית הדירות, כי שלחו לי את זה אנשי משרד השיכון – נקנו בשנים האחרונות 2,600.

דוד ביטן: מה עלות ההשקעה שלכם הממוצעת בדירה?

יובל פרנקל: זה תלוי במקום, במספר הדירות ובדרישות גדולות של העיריות.

יובל פרנקל: אז יש מקום שאתה בונה את הדירה ב-480,000, 450,000 שקל, ויש מקום שאתה בונה ב-560,000, 600,000, בעיקר אם אתה צריך להלביש את זה על בניין קיים ובגלל דרישות נוספות של הרשויות המקומיות.

יובל פרנקל: אלה סדרי הגודל.

דוד ביטן: מה העלויות היטלי הפיתוח שאתה משלם לעירייה?

יובל פרנקל: קודם כל, אני מוכרח לומר לזכות המערכת ביוזמה של ראש קבינט הדיור זאב ביילסקי והשר הקודם, המינהל פטר אותנו.

יובל פרנקל: לפרויקט שלנו המשמעות של זה – 100 מיליון שקל.

יובל פרנקל: אין פה היטלי השבחה – אנחנו משלמים רק אגרות.

יובל פרנקל: גם זה הרבה פעמים מאבקים עם הערים בנושא הזה במעורבות של הממשלה, אבל עד היום שילמנו רק אגרות בנייה ברוב המקרים.

דוד ביטן: אגרות בנייה זה סכום מאוד נמוך.

יובל פרנקל: אני מסכים, לכן אני אומר את זה.

יובל פרנקל: היו ערים שביקשו לקבל על זה היטלי השבחה, ואני שמח שבהתערבות משרדי הממשלה, הסוכנות היהודית וקבינט הדיור הנושא הזה בשלב זה ירד מהפרק.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: אני מבין שהוא מוכן לבנות עוד.

דוד ביטן: שי, בבקשה.

שי פלבר: שלום וברכה.

שי פלבר: הסוכנות היהודית מפעילה, למעט מרכזי קליטה לעולים מאתיופיה, שבעה מרכזי קליטה שמיועדים לקהל שמגיע מהמערב, דרום אמריקה, אירופה, דרום אפריקה וכו'.

שי פלבר: רוב המשתתפים היום במרכזי קליטה הם תוכניות לעולים צעירים שמגיעים או כזוגות או לבד, חבר'ה צעירים עד גיל 35.

שי פלבר: מרכזי הקליטה הם ישנים ברובם, דירות קטנות.

שי פלבר: לכן פחות מתאימים למשפחות, אבל כמובן מי שמבקש ועל סמך זמינות של מרכזי הקליטה, אנחנו מאפשרים לכל אחד להיכנס למרכז הקליטה לתקופה של חמישה חודשים.

שי פלבר: בתקופה זו יש לו אולפן עברית, הסתגלות לשוק התעסוקה בישראל, ואחרי חמישה חודשים הוא מסיים ועובר קדימה.

שי פלבר: לגבי הפתיחה של מרכזים חדשים – גם בדיון שקיימתי עם היו"ר, אנו מבינים את הצורך לעודד פתרונות דיור זמניים לעולים שמגיעים.

שי פלבר: הרבה מאוד מהעולים היום הולכים לקליטה ישירה, כי רוב מרכזי הקליטה שם הם בפריפריה.

שי פלבר: בדרך כלל עולה ילך למקום שבו יש לו תעסוקה וגם חינוך.

שי פלבר: עם זאת, אנחנו כן בוחנים אפשרויות של פתרונות קליטה נוספים, זמניים ברובם.

שי פלבר: למשל, פונים אלינו לא מעט קבלנים ויזמים שנתקעו עם מלאי דירות, שלא מצליחים למכור אותן, ומוכנים לקחת אותן להשכרה לטווח ארוך לעולים חדשים, למשל.

שי פלבר: בתוך זה אנו מתנהלים.

שי פלבר: גם יחד עם הממשלה, לאור גל העלייה הצפוי, בכוונתנו להגיש מסמך מסודר יחד עם משרד העלייה והקליטה לתוכנית רב-שנתית, חמש שנים קדימה לעלייה וקליטה של עולים חדשים.

שי פלבר: נושא הדיור הוא חלק מרכזי מהתוכנית הזו.

דוד ביטן: יש שאלות לסוכנות?

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: אני רואה שאתה מקשיב לבקשותינו.

דוד ביטן: זה טוב.

דוד ביטן: יעל לינדנברג, אגף תקציבים, משרד האוצר.

יעל לינדנברג: שלום, אני רכזת שיכון באגף התקציבים, כלומר אמונה על הצד של הדיור הציבורי, הטיפול בדירות.

יעל לינדנברג: יש לי היכולת להתייחס לסוגיות שעלו.

דוד ביטן: תסבירי לנו, למה אי-אפשר להוציא עכשיו 30 מכרזים לקבלנים, יזמים פרטיים שיבנו מקבצי דיור וישכירו למדינה?

דוד ביטן: העלויות הן שוליות.

דוד ביטן: למה אי-אפשר לעשות את זה, ולהכין אותם לגל העלייה שצריך לבוא?

יעל לינדנברג: אחדד.

יעל לינדנברג: כיום משרד השיכון מטפל בכל הנושא של הדירות של הדיור הציבורי, גם בסוגיה של העולים וגם בסוגיה של אנשים שזכאים לדיור ציבורי תוך קריטריונים אחדים.

יעל לינדנברג: מקבצי הדיור מנוהלים כיום על-ידי משרד הקליטה, לכן אני פחות יכולה להתייחס לזה.

יעל לינדנברג: כן עשיתי בדיקה של הנושא.

יעל לינדנברג: כמובן, יש פה עלות תקציבית משמעותית.

דוד ביטן: שולית.

דוד ביטן: אתם לא משקיעים בבנייה שקל.

יעל לינדנברג: כרגע לא היתה פנייה קונקרטית מהמשרד לאגף התקציבים בנושא.

יעל לינדנברג: ככל שתהיה, נוכל לדון בזה.

דוד ביטן: אין לנו זמן לדון.

דוד ביטן: אנו רוצים שתבדקי, מה העלות התקציבית שמשקיעים במקבץ דיור שנבנה על-ידי יזם פרטי מבחינת המדינה.

דוד ביטן: אני מבקש לדעת, למה לא ניתן להוציא כבר עכשיו 30 מכרזים כאלה, במכה אחת?

דוד ביטן: תבדקי את זה.

דוד ביטן: את לא חייבת לתת לנו תשובה כעת.

יעל לינדנברג: בסדר, אבדוק את היכולת היישומית של זה ואת השאלה התקציבית.

דוד ביטן: תבדקי את זה לישיבה הבאה.

דוד ביטן: נעשה ישיבה מהר מאוד, אז תהיו מוכנים.

דוד ביטן: שנית, למה לא ניתן לצמצם את הזמן שנותנים מענקי שכירויות - במקום חמש שנים לפחות מזה?

דוד ביטן: למי שרוצה.

דוד ביטן: אין טעם לתת לו עוד חמש שנים 200 שקל.

דוד ביטן: זה דבר שהוא צריך אותו היום.

דוד ביטן: למה לא ניתן לצמצם את התקופה הזאת?

דוד ביטן: תבדקי גם את זה בבקשה, כי אנו מצפים שזה כן ייעשה.

יעל לינדנברג: נבדוק את שתי הסוגיות.

דוד ביטן: יש להבין – על-מנת שגל העלייה שיבוא, ויבוא, לא צריך לתת פתרון לגלה העלייה הזה מבחינת דיור אלא לאלה שמחכים כבר בתור כדי שאלה שיבואו, ייכנסו לתור.

דוד ביטן: אבל קודם כל צריך לגמור את המאגר שכבר היום מחכה לפתרונות דיור.

דוד ביטן: יש היום המון אנשים שמחכים, וכשיבואו עוד, בכלל זה יהיה תוהו ובוהו.

דוד ביטן: אתם צריכים לתת פתרונות מהירים לאלה שמחכים היום, כדי שכשיבוא גל עלייה – הם ייכנסו להמתנה, ואז לא נהיה בבעיה.

יוסף טייב: זה גם ייתן מענה רחב יותר.

יוסף טייב: אני מתחבר למה שאמר אריאל קנדל, אני אומר את זה מינואר – לצמצם את החזר השכירות לזמן יותר קצר.

יוסף טייב: ניתן את האפשרות שאותם עולים ייכנסו לשוק הפרטי.

יוסף טייב: יש אנשים שיש להם דירות ריקות.

יוסף טייב: הייתי בחריש, אנשים שהשקיעו, דירות ריקות, עיר רפאים.

יוסף טייב: מה הבעיה?

יוסף טייב: בואו נגדיל את שכר הדירה לחודש.

דוד ביטן: אנו מבקשים ממך לבדוק את העניין.

דוד ביטן: איזו השקעה יש למדינה כשיזם פרטי בונה מקבץ דיור?

דוד ביטן: שום השקעה.

דוד ביטן: השקעה מיידית אין לו.

דוד ביטן: יש לו השקעה בטווח יותר רחב בנושא השכירויות, אבל בעניין הזה אתם נותנים בכל מקרה סיוע לאנשים.

טלי פלוסקוב: אבל זה לא מספיק.

טלי פלוסקוב: מעניין אותי לדעת, כמה משלמים.

דוד ביטן: מי שערירי, ערירי, אבל מי שיש לו משפחה בארץ, גם היא יכולה להשתתף, בדיוק כמו בית אבות, משפחה יכולה להשתתף באלף שקל בחודש, למשל.

דוד ביטן: אפשר למצוא פתרונות.

טלי פלוסקוב: נכון, גם אני אומרת.

דוד ביטן: במקום שההורים יגורו איתם, הם יגורו במקבץ, והם ישתתפו באיזה סכום, לא קרה כלום.

דוד ביטן: תודה.

טלי פלוסקוב: גם זו אופציה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: עוד שאלות לאנשים?

דוד ביטן: קושניר, בבקשה.

דוד ביטן: אתאם פגישה עם מרידור לח"כים בלבד.

דוד ביטן: נבקש ממנו פתרונות לכמה דברים.

דוד ביטן: יש להכין את העלויות התקציביות בעניין.

דוד ביטן: אני מאמין שהוא ילך לקראתנו.

דוד ביטן: אני יודע שהוא מבין עניין.

דוד ביטן: יש לי ניסיון טוב מאוד אתו.

דוד ביטן: כשהייתי יושב-ראש הקואליציה, דברים נסגרו אתו בלי שום בעיה.

דוד ביטן: אני רוצה שייצאו ל-30, 50 מכרזים.

דוד ביטן: מה ההשקעה פה?

דוד ביטן: לא צריך להגזים.

דוד ביטן: יש קבלנים, מחכים בתור - תביאי להם את העבודה.

דוד ביטן: הם יבנו.

דוד ביטן: סך הכול נותנים להם חוזה לעשר שנים.

דוד ביטן: ואחר כך אם יהיה פיל לבן - זה לא יקרה, אבל אם כן, ייתנו, יכולים לקחת את זה ממקבץ דיור לבית אבות.

דוד ביטן: בית אבות - מינימום 300 יחידות.

דוד ביטן: אתה לא יכול לעשות בית אבות על 100 יחידות.

דוד ביטן: היום במגזר הפרטי, אם אין לך 300 יחידות – אני יודע – כשהייתי בראשון, הנושאים האלה עלו.

דוד ביטן: פחות מ-300 יחידות דיור – קשה מאוד.

דוד ביטן: גם 220 זה על גבול הכלכלי.

דוד ביטן: יש לקחת בחשבון, כשבונים כבר את העתידי, כלומר שאפשר יהיה בעתיד, שיהפכו את זה לבית אבות, לבנות על שטחי שירות, ואז אין בעיה – הוא בונה, אחרי עשר שנים מוכר את זה, עושה את זה בית אבות, ונגמר הסיפור.

דוד ביטן: זה קל מאוד.

דוד ביטן: אם לא יהיה ביקוש, אבל יהיה ביקוש.

דוד ביטן: תמיד תהיה עלייה.

דוד ביטן: בבקשה.

אלכס קושניר: אני מתנצל שלא הגעתי בתחילת הדיון – הייתי בוועדת הכספים.

אלכס קושניר: אבל אני מכיר את הנושא, היות שעסקתי בו קצת.

אלכס קושניר: אני חושב שיש לחלק את הדיון לשני חלקים: אחת, בכל הקשור לדור הקיים של הדיור הציבורי.

אלכס קושניר: יש לנו כ-20,000 קשישים וכ-5,000 משפחות זכאיות.

אלכס קושניר: פה יש לעשות את ההפרדה.

אלכס קושניר: הקשישים – צריך לנסות לאכלס אותם באותם מקבצי דיור או פתרונות מרוכזים של דיור.

אלכס קושניר: זה גם נותן הרבה מאוד פתרונות שקשורים למניעת בדידות וכו'.

אלכס קושניר: יחד עם זאת, את המשפחות צרי לנסות לאכלס בקהילה, כלומר בדירות עמידר ועמיגור, אם קיימות.

אלכס קושניר: חשוב גם להבין את ההבדלים.

אלכס קושניר: המשפחות שאינם קשישים נמצאות בזכאות זמנית, כלומר ברגע שהילדים גדלים, הם יוצאים מסל הזכאות.

אלכס קושניר: לכן גם כך יש להתייחס לזה, ואולי פה אפשר לפתור את הבעיה לא בהקצאת דירה אלא בהגדלת סיוע בדיור ציבורי לאותן משפחות.

אלכס קושניר: לגבי הבנייה, 20,000 קשישים עומדים בתור.

אלכס קושניר: עם כל הרצון והמקצועיות שיש במשרד הקליטה – ואני אומר את זה כאחד שהיה שם - יש שם גם רצון וגם מקצועיות.

אלכס קושניר: משרד הקליטה לבד לא יכול לפתור את הסוגיה.

דוד ביטן: ברור.

אלכס קושניר: כל הניסיונות שלנו לאורך השנים לנסות לרתום את המשרדים האחרים וגם את משרד האוצר וגם את ראש הממשלה לעניין הזה, לצערי הרב, לא צלחו.

אלכס קושניר: אני מקווה שאתה, שידוע כבולדוזר, תצליח לרתום את כל המערכת, כי אפשר למצוא פה הרבה פתרונות, החל מבניית מקבצי דיור והסבת מבנים והרבה פתרונות - רק צריך שמישהו יפתח את הראש.

אלכס קושניר: בקדנציה הקודמת היתה יוזמה של לגור בכבוד – תוכנית מאוד גדולה, שיזם אותה חגי רזניק, אז מנכ"ל משרד השיכון.

אלכס קושניר: אני לא מסכים שם עם כל הפתרונות, אבל היא נתקלה בקיר ברזל של ויכוח בין כחלון לגלנט.

אלכס קושניר: בסופו של דבר היא לא התקדמה לשום מקום.

אלכס קושניר: אני חושב שאם ניקח את התוכנית הזו ונקרא, נמצא שם הרבה פתרונות.

אלכס קושניר: לגבי העולים הטריים שמגיעים עכשיו – קודם כל, אתה צודק בזה שאם אנו מצמצמים את טווח הסיוע, אפשר להגדיל אותו.

אלכס קושניר: זה אחלה רעיון.

דוד ביטן: זו הצעה של העמותה הצרפתית.

אלכס קושניר: אריאל קנדל – בדרך כלל אני לא מסכים אתו.

אלכס קושניר: עכשיו כן.

אלכס קושניר: איפה אני לא מסכים עם אריאל – לומר: בואו נבנה עכשיו מקבצי דיור ומרכזי קליטה לעולים טריים שאמורים להגיע לישראל, זה לא יהיה זרז עלייה אלא זה יהיה חסם עלייה, כי כל האנשים שיושבים שם, ולא רק בצרפת- - -

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: לפי שיטתך, כל מקצבי הדיור יהיו לעולי חבר העמים – כי רק הם ממתינים.

אלכס קושניר: לא נכון.

דוד ביטן: ודאי שאנחנו צריכים להיות פלורליסטים גם - יש גם עולי צרפת שמגיע להם, גם עולים ממרוקו.

דוד ביטן: אם תיתן רק לישנים, לא מסכים אתך.

אלכס קושניר: כדי להיכנס לתור דיור במשרד הקליטה, לא בודקים מאיפה עלית.

אלכס קושניר: אתה צריך שתתקיים מקצבת זקנה והשלמת הכנסה, אם אתה קשיש, ואתה יודע לנהל משק בית עצמאי.

דוד ביטן: אבל עדיף שמקבץ דיור יהיה מאותו סוג של עולים.

דוד ביטן: הם חיים יחד.

אלכס קושניר: אתה הכי יעיל, אתה יודע לבנות 5,000 פתרונות דיור בשנה.

אלכס קושניר: אם אתה עושה את זה ואומר שיש לי אופציה לשכן את האנשים, רוב מי שיושב בחו"ל יחכה עכשיו לדירה.

אלכס קושניר: אתה מגדיל את כמות העולים.

דוד ביטן: לאלה שידם לא משגת – אלה לא יעלו.

דוד ביטן: אבל הם לא יעלו בכל מקרה.

דוד ביטן: אתה רוצה שיעלו ולא יהיה להם איפה לגור?

אלכס קושניר: אני נותן לך פתרון – אתה לא יכול לבדוק הכנסה בחו"ל.

אלכס קושניר: ולמדינת ישראל אין יכולת כזו.

אלכס קושניר: בדקנו את זה.

אלכס קושניר: אני מציע להגדיל את הסיוע בשכר דירה.

אלכס קושניר: שמעתי את אריאל קנדל מספר סיפורים קשים עולי צרפת.

אלכס קושניר: אני יכול לספר לך שלוש שעות סיפורים על אוקראינה ורוסיה, שאנשים שם חיים ב-20 דולר בחודש, והם גם סיפורים כואבים.

אלכס קושניר: זה כואב וזה כואב.

אלכס קושניר: לכן אנחנו לא צריכים להפלות אלא להגדיל את הסיוע בשכר דירה ולהגדיל את סל הקליטה לכולם – עולי מצרפת, מוונצואלה, ממרוקו.

דוד ביטן: תפסת מרובה – לא תפסת.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לטפל בבעיה של דיור ותעסוקה.

אלכס קושניר: תן סיוע בשכר דירה מוגדל לעולים, ותפתור את הבעיה.

אלכס קושניר: אל תכניס אותם לתור עוד לפני שהם עלו, כי את זה כבר עברנו.

אלכס קושניר: יש לך היום 170,000 משפחות בישראל שמקבלות סיוע בשכר דירה.

דוד ביטן: עזוב את עולי אתיופיה, ששם צריכים את זה גם לצעירים – לא רק למבוגרים.

דוד ביטן: אבל אתה חוסך את ה-350,000 שקל שאתה נותן מענק.

דוד ביטן: יש לזה משמעות.

דוד ביטן: זה יכול לשכנע את האוצר.

דוד ביטן: אתה מוציא על-ידי יזם, שאין להם השקעה כלל.

דוד ביטן: לגבי השכירות, אתה מקזז את ההשקעה הממשלתית בזה שכל חודש- - - אבל אתה גם משתף את המשפחות.

דוד ביטן: כלומר ברגע שאתה עושה דבר כזה, כמו בבית אבות – לא הרבה כסף.

אלכס קושניר: קשישים - אין לנו ויכוח.

דוד ביטן: אז המשפחה זה אלף שקל, האוצר היה צריך לתת יותר כסף.

דוד ביטן: אז אין כמעט השקעה גם בשכירות.

דוד ביטן: זה מעט מאוד השקעה.

דוד ביטן: אבל אתה נותן יחידות דיור - אנשים גרים.

דוד ביטן: בבקשה.

יוסף טייב: קודם כל, אני מתנצל שלא הצלחתי להגיע בזמן – הייתי בוועדת חינוך.

יוסף טייב: שנית, אנו צריכים לחלק בין הדיור הציבורי לבין החזר השכירות.

יוסף טייב: שמעתי פה את הסוכנות, שמדברת על זה שיש ויש ויש.

יוסף טייב: חברים, מילים יפות.

דוד ביטן: הסוכנות זה לא מדינת ישראל.

דוד ביטן: זה שבונים יחידות דיור, נותנים לך מרכזי קליטה - הם לא חייבים כלום.

יוסף טייב: מסכים, רק בסיכום, יש לנו פה היום מחסור ענק במקבצי דיור, במרכזי קליטה.

יוסף טייב: אני יותר ויותר רואה מרכזי קליטה שהיו מרכזי קליטה למשפחות, הופכים להיות סוג של בית אבות, מקבצי דיור לדור השלישי.

יוסף טייב: רק מגדילים את הבעיה של העולים החדשים שמגיעים.

דוד ביטן: צעירים צריכים את זה פחות.

יוסף טייב: אז אם לא מוכנים לתת את המענה הזה לצעירים, בואו ניתן להם הגדלת שכירות.

דוד ביטן: נעשה ישיבת המשך.

דוד ביטן: תודה רבה, הישיבה נעולה.