הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 23, פרוטוקול מספר 10, 2020-07-21 11:30

יעקב טסלר: צהריים טובים.

יעקב טסלר: אני שמח לפתוח את הישיבה המיוחדת בנושא פניות ציבור בנושא חשש הסטודנטים הנבחנים נוכח אי הבהירות בהחלטת המוסדות האקדמיים ל-10% מהמבחנים הפרונטליים.

יעקב טסלר: כידוע לכולנו, בהתאם לצו בריאות העם מתאריך 5.7 עליו חתם מנכ"ל משרד הבריאות הוסמכה המועצה להשכלה גבוהה לקבוע כי 10% מהבחינות יוחרגו ויתקיימו בקמפוס, כשההחלטה האקדמית לגבי אילו בחינות יוחרגו הושארה בידי המוסדות להשכלה גבוהה.

יעקב טסלר: כמובן שקיום המבחנים בקמפוסים מותנה בעמידה בכל תנאי התו הסגול כפי שאנחנו מכירים, וההנחיות הפרטניות של משרד הבריאות לגבי עריכת הבחינות.

יעקב טסלר: הפיקוח על קיום המתווה בהתאם להנחיות חל על הנהלת המוסדות.

יעקב טסלר: מפניות רבות שהגיעו לוועדה עולה כי האוניברסיטאות חורגות יותר מה-10% במבחנים.

יעקב טסלר: אני אתן לכם דוגמה שהגיעה אלינו לוועדה.

יעקב טסלר: לא אפרט כאן את כל ערימת המכתבים, שלפתי שני מכתבים שמציינים כי מתוך ששה מבחנים שהסטודנט קיבל לקיים רק שניים מקוונים, והשאר בקמפוס.

יעקב טסלר: למה לא? יותר נוח.

יעקב טסלר: יותר כיף אולי, אבל זה מה שקורה וזה גם במקצועות שלא נדרשת נוכחות פיזית לצורך הבחינה.

יעקב טסלר: יש עוד דבר, מבחנים שתוכננו להיערך באופן מקוון לעתים קרובות שונו ברגע האחרון, להיכן?

יעקב טסלר: לקמפוס.

יעקב טסלר: עוד עולה מהפניות, ואני אומר שוב, עולה מהפניות – אני אישית לא בדקתי, כל מה שאני אומר כאן לא בדקתי ולכן אחת מהמטרות להתכנסותנו יחד היא כדי לשמוע את התשובות ולבדוק את הדברים האם כצעקתם או לא.

יעקב טסלר: קשה לי להוציא מהפה את המשפט הבא, אבל אני כרגע מצטט 'האוניברסיטאות לא עומדות בתנאי התו הסגול'.

יעקב טסלר: קשה לי להאמין, אבל אלה הפניות שקיבלנו.

יעקב טסלר: כתוצאה מזה הסטודנטים חוששים להגיע למבחנים.

יעקב טסלר: הרבה סטודנטים מתגוררים עם ההורים, הורים מבוגרים שנמצאים בקבוצת סיכון ובימים אלה אנחנו יודעים שכל אחד עושה את הכל ונשמר עד כמה שהוא יכול כדי שלא יצטרך להכנס לבידוד ושיכול בשגרת הקורונה לחיות את החיים כפי שהיו עד כה, ונזהרים שבעתיים, אבל מה לעשות, ברגע שמאלצים אותם להגיע לקמפוס, אז בעצם הם מסתכנים וזה מונע מהרבה מהם ומביא להם תסכול רב מהדבר הזה.

יעקב טסלר: עוד דוגמה קטנה ובכך אני אסיים ושוב, קשה לי להאמין אבל אני מקריא, כפי שאמרתי.

יעקב טסלר: סטודנטית ביקשה לא להגיע למבחן בקמפוס והסבירה בטוב טעם 'תבינו אותי, משפחתי נמצאת בקבוצת סיכון ולכן אני מבקשת שתאפשרו לי לבצע את המבחן בצורה אחרת' התשובה שהייתה 'אנו מחויבים לבריאות הסטודנטים ולא לבני המשפחה'.

יעקב טסלר: זה נכון שישירות הם מחויבים דבר ראשון לסטודנט, אבל שוב קשה לי להאמין שנאמר כזה דבר, ואם כן, זה נראה לי משפט לא ראוי.

יעקב טסלר: לכן התכנסנו היום לבדוק את הדברים ולשמוע, כפי שציינתי בתחילה מה שהקראתי לא חייב להיות נכון, אבל אלה מקצת הדברים שהגיעו אלינו.

יעקב טסלר: לפני שאשמע אתכם אפנה לחבר הוועדה ח"כ יוראי להב הרצנו, לפרט יותר בעניין הזה.

יעקב טסלר: תודה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היו"ר, תודה רבה על הדיון החשוב הזה.

יוראי להב-הרצנו: אקדים ואומר שההחלטה להחריג 10% מהמבחנים ולקיים אותם בקמפוסים בניגוד לצו בריאות הציבור לא מובנת ולא מקובלת עלי.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין למה מישהו חושב ש-10% מהבחינות בסדר שהן יהיו מוקד הדבקה ולמה 10% מהסטודנטים אפשר שהם יידבקו במבחנים למול 90% מהם שלא.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין את זה, אבל את זה נשים בצד כי יש החלטה של החרגה של 10% מהמבחנים בקמפוס.

יעקב טסלר: סליחה שאני עוצר אותך, בעצם אנחנו רוצים גם להבין את הרציונל למה אנחנו צריכים בכלל שזה יהיה בקמפוס ואם כן, למה 10% ולא 15% ולא 20% ואם אפשר ואם לא אפשר.

יוראי להב-הרצנו: לצורך העניין זאת ההחלטה, היא לא מובנת לי ולא מקובלת עלי, אדוני היו"ר, אבל זו ההחלטה.

יוראי להב-הרצנו: התחושות כפי שציינת של הסטודנטים הן קשות, הם מרגישים שמהרגע שהתקבלה ההחרגה הזאת כמעט כל המבחנים שעברו למקוון בעקבות צו בריאות הציבור חזרו לקמפוס, וכשהם פונים למוסדות הם לא מקבלים תשובות, איזה מבחנים עברו, איזה מבחנים לא עברו 'תתמקדו במבחנים שלכם ותגיעו להבחן', זה כשהם מקבלים תשובה.

יוראי להב-הרצנו: רוב המוסדות או חלק גדול מהמוסדות גם לא משיבים לפניות כי כח האדם צומצם עקב הקורונה אז אין כל כך מענה, וחסר, אדוני היו"ר, מנגנון שקוף ונגיש שאומר 'אלו הבחינות שהוחרגו, אלו מתקיימות ואלה לא מתקיימות בקמפוס' כדי שהסטודנט יוכל לומר 'אני רגוע ואני מבין שלא החריגו יותר ממה שאמרו.

יוראי להב-הרצנו: לתוך הסיטואציה הזאת, מתוך החלטת המל"ג, ואני קורא מתוך הודעה משותפת של המל"ג, של ור"ה, של הור"מ, של הול"מ, של רמ"ה והתאחדות הסטודנטים, כתוב '10% מכלל הבחינות אמורות להיות בקמפוס ו-10% מכלל הסטודנטים בקמפוס יכולים להיות בו זמנית'.

יוראי להב-הרצנו: השאלה שלי איך מבוצע הפיקוח על שני הנתונים האלה, א.

יוראי להב-הרצנו: שיש באמת 10% מהבחינות בתוך הקמפוס ולא 13% או 15% או 20% או 50% ודבר שני, איך מוודאים שרק 10% מהסטודנטים בקמפוס נמצאים בו זמנית.

יוראי להב-הרצנו: אתה דיברת על הפניה שקיבלנו ממכללת רופין, תשובה מקוממת על כך ש'המכללה חייבת לבריאות הסטודנט ולא לבריאות בני משפחתו' זה בניגוד גמור להודעה המשותפת שקובעת שבמבחנים שיוחרגו אחריות המוסד היא לאפשר היבחנות חלופית עד סוף תקופת הבחינות, גם לסטודנטים שנמצאים בקבוצות סיכון וגם סטודנטים שגרים עם אנשים בקבוצת סיכון.

יעקב טסלר: מאיזו הודעה אתה מקריא?

יוראי להב-הרצנו: ההודעה שמדברת על ההחרגה של 10% מהבחינות.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת שגם קבוצת סיכון או קבוצה נוספת של סטודנטים כגון סטודנטים שמתגוררים עם קבוצות הסיכון האחרות, גם להם צריכים למצוא היבחנות חלופית.

יוראי להב-הרצנו: כשאנחנו מדברים על היבחנות חלופית אנחנו מדברים על היבחנות שלא נמצאת בקמפוס, ויחד עם זאת המוסדות, לדוגמה בר אילן ומכללת רופין, הפתרון שלהם לאנשים שנמצאים בסיכון היא להגיע לקמפוס ולהבחן בחדר שיש בו עד שלושה תלמידים.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מבין שזו היבחנות חלופית.

יוראי להב-הרצנו: זו בדיוק אותה היבחנות בקמפוס עם פחות אנשים.

יוראי להב-הרצנו: אז אני לא מצליח להבין למה הם מפרסמים הודעה והמוסדות האקדמיים לא אוכפים אותה כלשונה ונותנים פרשנויות.

יוראי להב-הרצנו: זאת ועוד, המוסדות שהסטודנטים ניגשים אליהם ומבקשים 'אנחנו בקבוצת סיכון' או 'ההורים שלנו בקבוצת סיכון', המוסדות מבקשים מסמכים רפואיים שחוסים תחת חסיון רפואי על פי חוק זכויות החולה, מבקשים שהם יעבירו להם מסמכים שהם חסויים ולא מאמינים למילה שלהם.

יוראי להב-הרצנו: אני שואל את עצמי למה א.

יוראי להב-הרצנו: חושפים אנשים שנמצאים במצוקה, גם של זמן וגם של בריאות, ולא מאמינים לסטודנטים שלהם ודורשים מהם מסמכים רפואיים שמוכיחים את המצב שלהם.

יעקב טסלר: אתה יודע לומר לי איזה מסמך?

יוראי להב-הרצנו: מסמך בריאותי מרופא שמוסמך לומר 'האיש הזה - - -

יעקב טסלר: אם האיש הזה בריא בלי להכנס לפירוט ולפרט מה מו - - -

יוראי להב-הרצנו: לא, אם עכשיו, הרי ההחרגה הזאת נוגעת לאנשים בקבוצות סיכון, זאת אומרת שאם אני סובל ממחלות רקע אני צריך להגיש מסמך רפואי עדכני שאומר שאני סובל ממחלות כאלה ואחרות.

יוראי להב-הרצנו: אלה מסמכים רפואיים אישיים שלא אמורים להימסר לגורמים כאלה והשאלה שלי היא למה לא מאמינים לסטודנטים כשהם אומרים או חוששים, ובצדק, מהידבקות בקורונה, כשהמשמעות של הידבקות מקורונה כתוצאה ממבחן היא השבתה של אותו אדם, של חשיפת כל מי שגר איתו בבית לסיכון בריאותי.

יוראי להב-הרצנו: לא לחינם כל המשק נמצא בתהליכי סגר כאלה ואחרים, והמוסדות בשלהם.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין מי הגורם שאוכף את ההחרגה הזאת בפועל, למה הנתונים בדבר המבחנים מפורסמים בצורה שקופה ונגישה לסטודנטים, למה הסטודנטים צריכים לחיות את התקופה הזאת בתחושות קשות ממילא, של משבר חברתי וכלכלי ובריאותי, ובנוסף לכך צריכים גם להיחשף ללחצים נוספים בתוך הקמפוסים.

יעקב טסלר: ברור.

יוראי להב-הרצנו: אדוני רק עוד משפט.

יוראי להב-הרצנו: אם בעולם קיימברידג' ואוקספורד והארוורד ומסצ'וסטס ו-MIT, האוניברסיטאות הכי טובות בעולם המובילות בעולם, יכלו לעבור לבחינות מקוונות באופן גורף ולא לחשוף את הסטודנטים שלהם לסכנות והידבקות, אני לא מבין למה בר אילן, רופין ויתר המוסדות - - -

יעקב טסלר: - - - יותר טוב מהם.

יוראי להב-הרצנו: זה מה שאני אומר.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין.

יוראי להב-הרצנו: אני מאוד מכבד את החופש האקדמי של המוסדות האקדמיים, חשוב שברמה הפדגוגית הם יוכלו לעשות כאוות נפשם.

יוראי להב-הרצנו: הדברים האלה לא חוסים בעיני את ההחלטה, החופש האקדמי, הם לא קשורים לכך, החוק מאוד ברור בהקשר הזה ואני בהחלט רוצה להבין מהמל"ג שבעיני זה הרגולטור איך הדברים מבוצעים ולמה אין אכיפה ושקיפות.

יעקב טסלר: תיכף נשמע.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: בבקשה חבר הוועדה, חבר הכנסת ידידי ווליד טאהא.

וליד טאהא: תודה רבה ליוראי.

וליד טאהא: אדוני היו"ר, יש לי בעיה עם הגדרת האחוזים מלכתחילה למבחנים שייעשו בקמפוסים ולאלה שייעשו און ליין.

וליד טאהא: מה זאת אומרת 10%?

וליד טאהא: מה זה אומר מקצועית.

וליד טאהא: ואם נניח מסך כל הבחינות רק מבחן אחד שיש בו נתונים שהמוסד להשכלה גבוהה מתעקש שצריך לעשות את המבחן בתוך הקמפוס, אז למה 10%?

וליד טאהא: ויכול להיות שהמבחן הזה הוא 2% מסך המבחנים?

וליד טאהא: הרי לבוא בגישה של לקבוע אחוזים למספר המבחנים שייעשו בקמפוס, זה נשמע לי לא אקדמי, לא מקצועי ואפילו לא מכבד.

וליד טאהא: אפשר היה להגדיר מבחנים ספציפיים שהמוסד יתעקש לעשות את המבחן בתוך הקמפוס, אבל לא לצאת בהצהרות של אחוזים.

וליד טאהא: מה זה, אנחנו מדברים על מה?

וליד טאהא: מדברים על אקדמיה, על מבחנים, מדברים ב-10% מהמבחנים.

וליד טאהא: אני מתקשה להבין את ההגיון.

וליד טאהא: זה דבר אחד.

וליד טאהא: דבר שני, אתמול התבשרנו על ידי משרד הבריאות שסוף סוף המשרד מסכים שאלפי הסטודנטים שלנו שעזבו את המדינות שהיו לומדים בהן והיום הם בארץ, זאת אומרת אלה שבמוסדות להשכלה גבוהה, שאיתנו על הזום, זאת אומרת אלפי סטודנטים שאין להם אפשרות לגשת לקמפוס להבחן והם נמצאים בארץ בגלל הקורונה, קיבלו סוף סוף אישור של משרד הבריאות להבחן און-ליין, וכמובן ובלבד שהאוניברסיטאות יתחייבו לטוהר הבחינות.

וליד טאהא: הרי אין ויכוח על להתחייב על טוהר הבחינות ואפילו לנקוט צעדים טכניים ואחרים לטובת טוהר הבחינות, זה נושא שלא דנים בו, לא מתווכחים עליו והוא מובן מאליו.

וליד טאהא: אבל העקרון של להגיע לקמפוס הוא צריך להיות עקרון של צורך חיוני.

וליד טאהא: מה יעשו אלפי הסטודנטים שלנו שלא יכלו להגיע לקמפוס בירדן?

וליד טאהא: מה יעשו אלה שלא יצליחו להגיע לקמפוס שלהם באבו-דיס או כל אוניברסיטה אחרת, בצ'כיה ובכל מדינות העולם ואנחנו מסומנים כאדומים.

וליד טאהא: אי אפשר לטוס, אי אפשר להכנס לאף מדינה.

וליד טאהא: אז מה נציע למאות אלפי הסטודנטים שלנו?

וליד טאהא: שיחכו בסבלנות לעוד שנה כדי שיעשו להם את המבחנים?

וליד טאהא: עכשיו הם מקבלים אותם במבחני און-ליין, אז למה שהמוסדות שלנו כאן

וליד טאהא: בארץ לא יעשו את מה שעושים כל מוסדות ההשכלה בעולם?

וליד טאהא: למה אנחנו צריכים להגדיר אחוזים?

וליד טאהא: אז הגישה הזאת היא גישה מבחינתי בעייתית מאוד.

וליד טאהא: תודה.

יעקב טסלר: אני חושב שאנחנו הסברנו את עצמנו היטב והדברים הכואבים, אנחנו השמענו מה שקיבלנו, חלק מהפניות.

יעקב טסלר: אני רוצה לפנות בבקשה לביאטה מהמועצה להשכלה גבוהה.

ביאטה קרנץ: אני רק אציין בפתח הדברים, היו"ר, - - - החלטת המל"ג מה-9 ביולי, ההחלטה באמת קבעה שבמסגרת 10% שנקבעו על ידי משרד הבריאות, לא על ידי המועצה להשכלה גבוהה, המועצה קבעה כללים לפיהם זה יהיה הרף העליון של הבחינות מכל הבחינות בקמפוס, לצד זה קבעה המועצה כי סטודנטים שלא יכולים להגיע לקמפוס מסיבות של בידוד ואותן סיבות שציין ח"כ יוראי להב הרצנו ציין יקבלו הארכה חלופית.

ביאטה קרנץ: יחד עם זאת, סטודנטים שלא יוכלו להבחן מקוון בבית, וגם זה היה סעיף בהחלטה, גם הם יוכלו להגיע לקמפוס להבחן.

ביאטה קרנץ: מדובר בקבוצות סטודנטים שיש להם בעיה או בבית או שאין תשתיות, או שאין סביבם סביבה שקטה או כל דבר כזה, גם זו קבוצה.

ביאטה קרנץ: גם זו קבוצה שתוכל להבחן בקמפוס.

ביאטה קרנץ: בהמשך לדבריו של ח"כ ווליד טאהא, אני שוב אציין ש-10% לא נקבעו על ידי המל"ג ולא על ידי המוסדות אלא זהו רף עליון שהמוסדות שהם תאגידים על פי חוק, שצריכים לעמוד בחוקי המדינה ואמורים לעמוד בצו הזה ואם לא הם עוברים על החוק, הם אלה שמפקחים ומוודאים שזה הרף העליון של הבחינות.

ביאטה קרנץ: הסעיף הראשון של ההחלטה שהוא הסעיף החשוב ביותר, שלמוסדות יש את החופש האקדמי להחליט אילו בחינות יהיו.

ביאטה קרנץ: לכן פתחת אדוני היו"ר עם סטודנטית שהיו לה שני מבחנים, יכול בהחלט להיות, ועל כך המוסדות יתייחסו, לצד סטודנטים שאין להם בכלל מבחנים בקמפוס.

ביאטה קרנץ: הרעיון הכולל הוא 10% מכלל הבחינות, כל אוניברסיטה וכל מכללה היא מסתכלת על המספר הכולל שלה ולא פר חוג זה או אחר.

יוראי להב-הרצנו: ביאטה, לי אין בעיה שהמוסד יקבע אילו 10% בחינות עוברות ואלה לא.

יוראי להב-הרצנו: השאלה איפה הפיקוח.

יוראי להב-הרצנו: איפה הרשימה של כל מוסד, איפה היא מפורסמת, איך אנחנו יודעים מה ההערכה החלופית, סטודנט לצורך העניין ששישה מתוך שמונה מבחנים שלו חזרו לקמפוס, איך הוא יכול לראות איפה 10% מהמבחנים שכל מוסד אקדמי החליט על החרגה שלהם.

יוראי להב-הרצנו: איפה זה מופיע.

יוראי להב-הרצנו: מי מפקח על זה?

וליד טאהא: ועוד שאלה ברשותך אדוני היו"ר, קביעת ה-10% האלה, נניח מוסד אקדמי לא ירצה להקצות 10% מבחנים בקמפוס - - -

יעקב טסלר: זה לא חובה.

יעקב טסלר: זה נרשם - - -

וליד טאהא: זה לא משהו שהם חייבים לעשות?

יעקב טסלר: לא.

יעקב טסלר: זה רציתי עכשיו לראות - - - זה מאפשר.

וליד טאהא: על כן אני אומר, זה לא משהו שאת צריכה לעשות.

יוראי להב-הרצנו: זה עד 10%.

וליד טאהא: אבל 'עד', אתה יכול לא לעשות בכלל.

יעקב טסלר: לא מחייבים.

יוראי להב-הרצנו: נכון.

יוראי להב-הרצנו: שוב אני חוזר.

יוראי להב-הרצנו: אין בעיה, אנחנו לא נכנסים למהות המבחנים שהוחרגו.

יוראי להב-הרצנו: אבל אנחנו כן רוצים לוודא שיש 10% ופה בתור רגולטור, והמל"ג הוא בהחלט הרגולטור בהקשר הזה על המוסדות האקדמיים, איפה יש את הפיקוח?

יוראי להב-הרצנו: איפה נמצאות הרשימות של המבחנים שהוחרגו כדי שאנחנו כחברי כנסת ואחרי זה וודאי וודאי שציבור הסטודנטים ידעו שהדברים מפורסמים וגלויים.

ביאטה קרנץ: אני אענה על זה ואני אעביר את השרביט לאוניברסיטאות ולמכללות.

ביאטה קרנץ: המוסדות הם גופים שחייבים לעמוד בצו כפי שציינתי, וזה הוראות הדין, זה צו, אתם מכירים את הכותרת שלו, צו בריאות העם.

ביאטה קרנץ: ככל שיגיעו למל"ג איזה שהן תלונות בנושא הזה אנחנו כמובן נבחן את הסוגיה הזאת.

ביאטה קרנץ: אני חושבת שגם האוניברסיטאות וה- - - תשובות לגבי המוסדות שהם מייצגים בנושא הזה.

ביאטה קרנץ: אני רק אגיד שלא הגיעו אלינו תלונות בנושא הזה, לא הגיעו תלונות שאומרות שיש מוסד כזה או אחר שלא עומד בהגדרה.

ביאטה קרנץ: מה שכן הגיע אלינו למחלקת פניות הציבור שלנו, הן תלונות מסטודנטים פרטניים ברמה היחידנית, לא ברמה הכוללנית.

יוראי להב-הרצנו: ביאטה, אני לא מצליח להבין את התשובה.

יוראי להב-הרצנו: אתם הגורם שמפקח על יישום ההחלטה הזאת, זו החלטה שיצאה מידיכם בהודעה משותפת שאתם הוצאתם.

ביאטה קרנץ: לא.

ביאטה קרנץ: מדובר בצו בריאות העם.

ביאטה קרנץ: אנחנו לא מפקחים עליו, יש גופי אכיפה במדינה ואם מוסד להשכלה גבוהה לא עומד בצו בריאות העם כפי שהוא לא עומד, נניח, אני כמובן חושבת שזה לא נכון, לא עומד בהנחיות התו הסגול למדינה יש את האכיפה שלה.

ביאטה קרנץ: אנחנו כרגולטור אקדמי לא מכירים מוסדות נכון להיום, אלא אם יעדכנו אותנו אחרת, שחרגו מה-10% האלה.

יוראי להב-הרצנו: אבל לפי הוראות הצו מי שאמון על האכיפה של ההחרגה הזאת זה מוסדות הלימוד, ואתם בתור מי שאחראים להכווין את מוסדות הלימוד, בתור המועצה להשכלה גבוהה.

ביאטה קרנץ: לא, זה לא מה שהצו אומר.

ביאטה קרנץ: הצו אומר ש- - -

ביאטה קרנץ: ביאטה, אני אבקש מהיועצת המשפטית שתקריא בפנייך את הצו ונלמד יחד מה מופיע.

ורד קירו-זילברמן: ככל שאנחנו מדברים על הנושא הזה של ה-10%, הדבר קבוע בצורה מפורשת בתיקון מס' 12 לצו בריאות העם כפי שפורסם.

ורד קירו-זילברמן: אני אקריא את הצו עצמו כדי שלא יהיו אי הבנות.

ורד קירו-זילברמן: "במוסד להשכלה גבוהה ההוראה תתקיים בהתאם לתנאים הקבועים בסעיף 2ב7א, דהיינו הצו הסגול, בהתאם להוראת המנהל או הוראות פרטניות שייקבע מנהל המועצה להשכלה גבוהה בהתייעצות עם המנהל.

ורד קירו-זילברמן: א.1 מוסד כאמור לא יקיים בחינות בנוכחות פיזית של סטודנטים.

ורד קירו-זילברמן: על אף האמור יהיה ניתן לקיים בחינות בנוכחות פיזית בהתאם להוראות הפרטניות שתקבע המועצה להשכלה גבוהה בהסכמת המנהל.

ורד קירו-זילברמן: ב.

ורד קירו-זילברמן: המנהל הכללי של המוסד יוודא עמידה בהוראות כאמור בפסקת משנה א''.

ורד קירו-זילברמן: השאלה שלנו אם המנהל הכללי של המוסד לא ממלא את ההוראות האלה, מי מפקח עליו?

יעקב טסלר: אם אין לך תשובה זה גם תשובה.

יעקב טסלר: לא חייבים לתת תמיד תשובות אם אין.

ביאטה קרנץ: לא, היועצת המשפטית הקריאה את הצו.

ביאטה קרנץ: זה משרד הבריאות.

יעקב טסלר: היית מודעת לצו?

ורד קירו-זילברמן: זה לא משרד הבריאות.

ביאטה קרנץ: הצו מונח מולי.

ביאטה קרנץ: בוודאי.

ביאטה קרנץ: אבל אני שוב אציין, אני מניחה שגם המוסדות יתנו את הנתונים שלהם.

ביאטה קרנץ: ככל שיגיעו אלינו תלונות בנושא הזה הן ייבדקו לחלוטין.

יעקב טסלר: אני אחזור אלייך בהמשך.

יעקב טסלר: תודה בינתיים.

יעקב טסלר: יוראי, זה גם לא מספק אותי.

יעקב טסלר: אז לאט לאט.

יעקב טסלר: ד"ר אפרת אפללו, מה ההתייחסות שלך?

אפרת אפללו: צהריים טובים.

אפרת אפללו: ברמת העקרון, משרד הבריאות באופן רוחבי מנסה לצמצם כמה שיותר התקהלויות ומגעים בין אנשים, ובהחלטה של מנכ"ל משרד הבריאות בהסכמה של השר להשכלה גבוהה נעשתה פה החלטה על כן לאפשר חלק מהמבחנים לעשות באופן פרונטלי בגלל שאנחנו יודעים שקיים צורך, יש בחינות מסוימות שאנחנו יודעים כולנו שפשוט - - - באופן מקוון ולכן נקבע הכלל של 10%, זאת אומרת לא לבטל לגמרי.

יעקב טסלר: עד לכאן הכל מובן, הכל בסדר.

אפרת אפללו: רגע.

אפרת אפללו: בגמישות מסוימת.

אפרת אפללו: קיום מבחנים פרונטליים, משרד הבריאות פרסם נוהל בחינות שעל פיו אפשר לקיים בחינות באופן פרונטלי בצורה כזו שתאפשר מניעת הדבקה בין המשתתפים.

אפרת אפללו: ברגע שמוסד יכול לעמוד במבחנים האלה, לפי הנוהל הזה מתקיימות בחינות בגרות, מתקיימים מבחנים של הרבנות הראשית, יועצי מס, רואי חשבון, כל המבחנים שהם לא בהכרח תחת המועצה להשכלה גבוהה יכולים להתנהל תחת הנוהל הזה.

אפרת אפללו: מבחינתנו ברגע שיישמרו הכללים של הנוהל אפשר לקיים בחינות באופן פרונטלי.

אפרת אפללו: לגבי 10%, שוב, זה כלל שנקבע כמו שצריך לקבוע כללים וצריך לתת איזה שהוא מספר שאפשר לעמוד בו, אז אנחנו מאמינים, משרד הבריאות יחד עם המשרד להשכלה גבוהה, שאפשר לעמוד במספר הזה לאפשר מבחנים פרונטליים בגלל הצורך שכן קיים כמו מבחני רישוי ברפואה לדוגמה או מבחני רישוי אחרים.

אפרת אפללו: זה מה שיש לי לומר.

אפרת אפללו: אם אתם רוצים לשאול עוד משהו אני אשמח.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: לא קיבלנו תשובה על מה שורד - - -

אפרת אפללו: לגבי האכיפה, זה בדיוק מה שנאמר עד עכשיו.

אפרת אפללו: זאת אומרת מה שכתוב בצו חינוך שהאחריות על הפיקוח - - - המוסד, כמו שמשרד הבריאות לא מפקח על המסגרות של - - -

יעקב טסלר: עד לרגע זה אנחנו לא יודעים מי מפקח.

יעקב טסלר: בואו נמשיך הלאה אולי נקבל תשובה.

יעקב טסלר: תודה אפרת.

יעקב טסלר: דבורה מרגוליס בבקשה.

דבורה מרגוליס: שלום ותודה רבה על הוועדה.

דבורה מרגוליס: בוועדה הזאת עוד לא יצא לנו להשתתף.

דבורה מרגוליס: אשמח שאחרי שאני אדבר תאפשרו גם לפרופ' גיא הרפז דיקן הסטודנטים מהאוניברסיטה העברית ויו"ר פורום דיקני הסטודנטים גם להגיד כמה מילים.

דבורה מרגוליס: בגדול כך, כפי שנאמר כאן, אני מדברת בשם ור"ה, ועד ראשי האוניברסיטאות, האוניברסיטאות הם גופים שומרי חוק ומקפידים קלה כחמורה על כל הוראות משרד הבריאות, וכפי שנאמר היו לנגד עינינו שני סוגים של הנחיות, היה מכתב להגדרה של תנאים להיבחנות שהוציא משרד הבריאות כמה ימים לפני הצו או אחרי הצו זה היה, בחתימת פרופ' סדצקי, לאחר מכן הגיע הצו, לאחריו הגיעה החלטת המל"ג שקבעה את אותו רף של 10%, כשההחלטה הייתה שאיזה בחינות בסוף יתקיימו במסגרת אותם 10% בקמפוסים, זו תהיה באמת החלטת המוסדות.

דבורה מרגוליס: הסיבה היא פשוטה, הסמכויות האקדמיות כפי שהאוניברסיטאות חותמות על התואר ומעניקות את תעודות ההסמכה של הבוגרים שלהן, כך הן גם אחראיות על סיום הסמסטר הזה המאוד מורכב שהיה לנו, והרקטורים, הסמכות האקדמית העליונה באוניברסיטאות עם כל הגופים שמתחתיהם קבעו את אותן בחינות שחייבות להתקיים בקמפוס ונתנו פה כמה דוגמאות.

דבורה מרגוליס: יש בחינות בתחומים של הנדסה, מעבדות, בחינות רישוי ברפואה, בחינות אחרות שפשוט מכל מיני סיבות מהסוג הזה לא ניתן לקיים אותן מחוץ לקמפוס, חוץ מזה שצריך לתת מענה לסטודנטים באוכלוסיות שאין להם אפשרות לחיבור אינטרנט יציב בבית, יש בעיה של ציוד אינטרנטי בבית, למרות שהאוניברסיטאות גם חילקו ציוד כזה לאוכלוסיות האלה.

דבורה מרגוליס: יש מגזרים שמה לעשות, אין להם אפשרות לעשות את הדברים האלה מהבית בצורה מסודרת, ולהם ניתנת האפשרות להגיע לקמפוס ולהבחן, אפילו באופן מקוון, אבל פיזית מתוך הקמפוס בחללים ריקים, בספריות, באולמות שלא משמשים לשום דבר, תוך הקפדה על כל תנאי התו הסגול וכל ההנחיות קלה כחמורה של משרד הבריאות.

דבורה מרגוליס: לראייה, היו שני סבבים של בחינות פסיכומטריות שהתקיימו באוניברסיטאות בתחילת יוני ובתחילת יולי.

דבורה מרגוליס: בכל סבב כזה נבחנו בין 20,000-30,000 סטודנטים, ואני מניחה שאפילו לא שמעתם על זה מהסיבה הפשוטה שבגלל שהאוניברסיטאות ו - - - שמקיים את הבחינות האלה הקפידו על כל ההנחיות, לא היו שום אירועי הדבקה או תחלואה בבחינות האלה, וכך משתדלות ועושות מאמצים גדולים האוניברסיטאות לעשות גם באירועי הבחינות שמתקיימים עכשיו.

דבורה מרגוליס: עושים את הבחינות לאורך היום, חילקו את הבחינות לחללים מאוד מאוד גדולים עם מעט מאוד סטודנטים, ועושים את כל המאמצים כדי לאפשר את הדבר הזה שיקרה לטובת הסטודנטים כדי שהם כן יצאו עם בחינות תקפות וציונים אמתיים, ויחד עם שמירה והקפדה כמובן מאוד גדולה על הבריאות גם שלהם גם של המשקיפים וגם של סגל העובדים והסגל המלמד.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: תיכף נשמע את פרופ' גיא הרפז אבל לפני כן אני רוצה לומר כי את הרציונל שהביא את המל"ג ביחד עם משרד הבריאות לגבי ה-10%, הבנתי.

יעקב טסלר: מה מונח מאחורי זה ומה הרעיון, אין לנו שום בעיה עם זה.

יעקב טסלר: מי שקובע איזה מבחנים, אני גם מבין, זה לא משרד הבריאות יכול לקבוע, רק אתם יכולים לקבוע את זה.

יעקב טסלר: אבל עד לרגע זה לא שמעתי תשובה מי מפקח.

יעקב טסלר: מי הפקח?

יעקב טסלר: משרד הבריאות לא, קודם מהמועצה להשכלה גבוהה לא שמעתי וגם ממך לא שמעתי.

יעקב טסלר: אולי בהמשך נמצא מי המפקח.

יעקב טסלר: לא שמעתי גם התייחסות למה שציינה היועמ"ש של הוועדה ציינה מצו בריאות העם.

יוראי להב-הרצנו: דבורה, אני רוצה להוסיף לדברי היו"ר.

יוראי להב-הרצנו: אף אחד לא חולק על הסמכות והזכות שלכם לקבוע אילו מבחנים ייערכו בקמפוסים ויוחרגו מצו בריאות העם, למרות שאני לא מצליח להבין מה הצורך הדחוף להחריג את המבוא למשפט עברי או קורסי מבוא - - - אבל אני זורם.

יוראי להב-הרצנו: אני לא חולק על הסכמות שלכם לקבוע תחת החופש האקדמי אילו בחינות יוחרגו.

יוראי להב-הרצנו: יחד עם זאת, אני לא מצליח להבין מי אחראי על הפיקוח, למה הנתונים של איזה בחינות הוחרגו לא פורסמו, לא לסטודנטים ולא לחברי הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: המל"ג מפנה את הפיקוח אל המוסדות, אליכם, וכפי שציין היו"ר, אנחנו נשמח לדעת למה הנתונים האלה לא מפורסמים.

יוראי להב-הרצנו: אם לא רוצים לפרסם את זה לסטודנטים לפחות תפרסמו את זה לחברי הכנסת.

דבורה מרגוליס: הנתונים האלה לא רק שהם מפורסמים, כל סטודנט קיבל מייל אישי מהחוג שלו ובמידה ויש לו יותר מחוג אחד אז מהחוגים השונים שהוא לומד, וקיבל רשימה מדויקת של הבחינות שהוא יעשה בקמפוס והתנאים, והשעות והזמנים, הבחינות שהוא יעשה לא בקמפוס, וגם שם יש פירוט מדויק מה הוא צריך לעשות, חוגים מסוימים פרסמו את זה בצורה של רשימות באתרים שלהם, פקולטות שיכלו עשו את זה גם.

דבורה מרגוליס: שוב, גם האוניברסיטאות נמצאות בלחץ גדול מבחינת כח אדם מנהלי שיטפל בפרסומים האלה כי הורידו את כולם עכשיו למשהו כמו 50% עובדים בזמן נתון, יש גם את המגבלות האלה, שלא לדבר על זה, שכפי שאני מסבירה, מדובר בלוגיסטיקה מאוד מסובכת.

דבורה מרגוליס: זו לא שנה רגילה, אלה לא בחינות רגילות, הן לא נערכות בתנאים רגילים, וברור לחלוטין שזה גוזל משאבים שבימים רגילים אפשר לעלות לאתר של כל אוניברסיטה את כל הרשימות.

דבורה מרגוליס: אני יכולה להעביר את הבקשה שזה ייעשה, זה לחלוטין לא מידע חסוי או סודי.

דבורה מרגוליס: הסטודנטים יודעים מצוין, אגודות הסטודנטים שותפות מלאות בגיבוש המספרים האלה והשאלה כאן לא ברורה.

דבורה מרגוליס: לגבי 10% תיכף תשמעו מפרופ' מופז.

דבורה מרגוליס: אנחנו לצערנו עומדים על פחות מ-10% בכל האוניברסיטאות.

יוראי להב-הרצנו: אני שמח לשמוע ואני משוכנע שאתם עומדים בהנחיות.

יוראי להב-הרצנו: אני רק אומר שהסטודנטים בתחושות קשות כי כמו שאמרת, יש סטודנטים שקיבלו הודעה ששישה מתוך שמונה מבחנים חזרו לקמפוס ואגב עמדת התאחדות הסטודנטים הארצית ששותפה לדיון הזה היא שראוי לפרסם את הנתונים האלה כי גם הם לא מבינים אילו עברו לקמפוס ואלו לא עברו לקמפוס.

יוראי להב-הרצנו: ולפיכך, מאחר ואני משוכנע שאתם עומדים בהוראות החוק, תפרסמו את הנתונים - - -

דבורה מרגוליס: אני אעביר את הבקשה למוסדות לפרסם את רשימת הבחינות שמתקיימות בתוך הקמפוסים.

דבורה מרגוליס: אנחנו מדברים על אלפי בחינות, שלא תהיה אי הבנה.

דבורה מרגוליס: בכל סוף סימסטר יש אלפי אירועי בחינה בכל אוניברסיטה.

דבורה מרגוליס: אנחנו נבקש שיעבירו רשימות של אלה מבניהן שיתקיימו סופית בתוך הקמפוס.

דבורה מרגוליס: את הבקשה הזאת אני אעביר.

דבורה מרגוליס: לגבי עמידה ב- - -

יעקב טסלר: תודה דבורה, ואני גם אשמח לשמוע את התגובה אחרי שביקשת את הבקשה, איך הם הגיבו לבקשתך בעצם בקשתנו.

יעקב טסלר: אני אשמח לשמוע את פרופ' גיא הרפז.

יעקב טסלר: בבקשה.

גיא הרפז: תודה רבה על ההזמנה.

גיא הרפז: אני איש סגל בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית ואני גם דיקן הסטודנטים ואני משמש מחודש מאי כיו"ר הפורום של דיקני הסטודנטים בארץ.

גיא הרפז: אני חושב שאני יכול להעיד על עצמי בחוסר אובייקטיביות שאני יכול לשרטט תמונה מדויקת משום שמצד אחד כל תפקידי הוא בעצם לדאוג לסטודנטים ולקבל תלונות של סטודנטים ומצד שני אני בשר מבשרה של המערכת, אז יש לי גם תמונה יותר מערכתית ואולי גם יותר שקולה ומאוזנת.

גיא הרפז: לגבי הסטודנטים, אם יורשה לי להעיר, ראשית התסכול והמרמור והקושי שלהם הוא מאוד מאוד מובן ומאוד מוצדק במובן הזה שהם עברו סימסטר מסויט, היה להם קשה, לאלה שמלכתחילה היה קשה היה עוד יותר קשה, למשל סטודנטים ערבים וחרדים.

גיא הרפז: הסטודנטים מרוטים ולחוצים, היו שינויים בדקה האחרונה ומדובר בגוף סטודנטיאלי של קרוב ל-350,000 סטודנטים, כך שאם לא היו תלונות הייתי מאוד מופתע ומודאג והתלונות הן אך טבעיות וחלקן גם מוצדקות, וחלק מהתשובות שסטודנטים מקבלים אני חושב שהן באמת תשובות לא ראויות.

גיא הרפז: כנגד זה חשוב לי להדגיש שיש השתדלות עצומה מצד האוניברסיטאות, היה לנו סימסטר מסויט, אני לא יודע אם אתם רואים במצלמה את השקים פה, עברנו במעבר חד מאוד להוראה בזום, יותר מאוחר בשנה האחרונה עברנו במעבר חד מאוד לבחינות מקוונות וגם אנחנו מכינים את הסימסטר הבא במציאות של אי ודאות.

גיא הרפז: הסטודנטים צודקים וגם אנחנו מאוד מאוד מאותגרים.

גיא הרפז: רציתי להתייחס בצורה הרבה יותר ממוקדת לדברים שנאמרו.

גיא הרפז: ראשית, אני יכול להעיד על האוניברסיטה העברית אבל אני שומע דברים מאוד דומים מהקולגות שלי במוסדות מתחרים מרכזיים, קיום הבחינות בקמפוס הוא מזערי, הוא מזערי, הוא עומד על כ-2%-3%, הוא רחוק מאוד מה-10%, ויותר מזה, ואני מקווה שהדברים שלי מוקלטים כי אני עומד מאחוריהם, אנחנו מספקים באוניברסיטה העברית במידה רבה תכנית כבקשתך.

גיא הרפז: יש סטודנט שמתבקש להבחן מקוון ואומר 'לא, לא, אני רוצה להגיע לקמפוס מסיבה כזאת או אחרת', אז אנחנו בדרך כלל תופרים לו את החבילה.

גיא הרפז: לעומת זאת אם סטודנט אמור להיות בקמפוס ומבקש לא להיות בקמפוס, נגיד משום שהוא משתייך לקבוצת סיכון או כי בן משפחה שהוא גר איתו בקבוצת סיכון אז אנחנו דואגים לו או למטלה חלופית, או למועד מיוחד או לבחינה מהבית, ואם מישהו ממכם חובב בדידות הוא מוזמן להגיע לקמפוס שלנו לחדרי הבחינות, המקומות שוממים, נטושים, יש בודדי בודדים, זה מקום מאוד עצוב ובודד ולכן התיאור הזה של היותר מ-10% אין לו שום קשר למציאות.

גיא הרפז: הקמפוסים וחדרי הבחינות הם מאוד מאוד - - -

יעקב טסלר: אתה מתייחס לכל המקומות או ספציפית באוניברסיטה העברית?

גיא הרפז: אני יכול להעיד בעדות ישירה עלינו ובעדויות שמיעה על הקולגות שלי מהמוסדות המרכזיים.

גיא הרפז: רציתי להתייחס בצורה יותר ממוקדת לחלק מהדברים שעלו פה, ואני לא בא להתנצח, זה הכל מאהבה ומעבודה משותפת.

גיא הרפז: ראשית לגבי השקיפות, יש שקיפות מלאה, כל סטודנט מקבל תמונה מלאה של מפת הבחינות שלו.

גיא הרפז: לגבי השאלה שאנחנו לא עונים לסטודנטים, אז יש 350,000 סטודנטים ויש מיליוני מיילים, אני לא אגיד שאנחנו עונים לכולם, אבל אם תגיעו לחדר שלי תראו שמי שממתין לתשובות זה אני ולא הם.

גיא הרפז: מי שפונה אלי מקבל תשובה מידית ואני בדרך כלל ממתין יום או ימים למענה שלו.

גיא הרפז: אנחנו מספקים בנסיבות מאוד קשות מענים מאוד מאוד אפקטיביים.

גיא הרפז: עכשיו לגבי השאלה למה לא כמו בקיימברידג', אז אני ביליתי חמש שנים בקיימברידג' ואגיד בגילוי לב ובזהירות שאנחנו לא בקיימברידג'.

גיא הרפז: העבודה שלנו באוניברסיטה, אני מדמיין את הסטודנטים שלנו כיהלומים ואנחנו בעצם שמאי יהלום שמספק תעודה שמעיד כמה היהלום הזה שווה.

גיא הרפז: אנחנו לא נהיה שווים דבר ותעודות שלנו לא תהיינה שוות דבר וגליונות הציונים שלנו לא יהיו שווים דבר בלי שהם יהיו אמינים לחלוטין, ולכן אנחנו צריכים גם לצד ההכלה והרגישות והאהבה והעדינות, צריכים גם להיות קצת זהירים.

גיא הרפז: ח"כ להב שאל למה לבקש מסמכים.

גיא הרפז: אז אם אדם אומר שהוא חולה ופונה למס הכנסה לקבל פטור או לביטוח לאומי או לכל מוסד אחר, הוא צריך לספק מסמכים.

גיא הרפז: גם אנחנו מבקשים מסמכים מאוד מאוד מינוריים, הם מועברים אליי ולקבוצה מאוד קטנה תחת חסיון מוחלט, כדי שנבדוק.

גיא הרפז: יש לנו מענים ואתם חייבים להאמין לי ומי שלא מאמין מוזמן אלי, יש לנו מענה לא רק לסטודנטים שמשתייכים לקבוצות סיכון, בראייה מאוד של בית הלל, מאוד מאוד בית הלל, אלא אנחנו גם דואגים למשפחות שלהם ואנחנו מחויבים לדאוג למשפחות שלהם, לכן אם מישהו יעיד שהוא גר עם סבתא שלו והוא בקבוצת סיכון בגלל סבתא שלנו אז אנחנו נתפור חבילה מיוחדת עבורו, למרות שתסלחו לי על הציניות, בחודש האחרון גיליתי, התנדבתי בבתי הורים וראיתי המון זקנים בודדים, פתאום גיליתי שכל הסטודנטים גרים עם סבא וסבתא אז הופתעתי לטובה, אז אנחנו כן מספקים פתרונות הולמים לסטודנטים שמשתייכים לקבוצות סיכון, כולל זה שאנחנו מגובים ברופאים תעסוקתיים שתופרים לכל סטודנט את הפתרון שלו.

גיא הרפז: אם נסתכל בתמונה יותר רחבה לגבי הוועדה והטיפול בתלונות, אם מותר לנצל את ההזדמנות בראייה יותר רחבה, אני אומר עוד פעם, יש המון תלונות וחלקן גם מאוד מוצדקות, ובכל מוסד יש דיקנט של יחידה ויש דיקנט סטודנטים ויש נציב תלונות סטודנטים, ויש את הרקטור, ויש את המל"ג, זאת אומרת יש שרשרת מאוד רחבה ומאוד אמינה של אנשים שבודקים תלונות.

גיא הרפז: לצערי אני מקבל גם תלונות צודקות.

גיא הרפז: צריך לזכור שהרקע של הסטודנטים, תסלחו לי על העברית, הם מטורללים, הם עברו סימסטר מסוייט.

גיא הרפז: הם מרוטים, הם עייפים, הם לחוצים, הם עברו סימסטר מול זום.

גיא הרפז: , הם לחוצים מהפן הכלכלי, הם לחוצים מהפן הבריאותי וזה אך טבעי שהם יתלוננו והאמת צריכה להיאמר, חלק מהתלונות מוצדקות.

יעקב טסלר: תודה בשלב הזה פרופ' גיא.

יעקב טסלר: מה שאני מבין ממך, אדוני, שבעצם בפניות שקיבלנו, אין בזה שום דבר מהמציאות, שמפורסמים הנתונים, כל סטודנט מקבל, כנראה שהסטודנטים ששלחו את המכתבים היו משועממים או לא יודע, מתוסכלים, מבולבלים, אז הם החליטו, או שלבוא לומר שספציפית אותם סטודנטים ששלחו לנו את הפניות האלה הם ספציפית לא קיבלו את זה וזו תקלה, זה יכול להיות.

גיא הרפז: אני לא רוצה להתייחס באופן פרטני, אני קראתי אותם, חלקם נראו לי מאוד מוצדקים חלקם פחות.

גיא הרפז: יש לנו תקלות, אנחנו בני אדם, אנחנו בסביבה מאוד מאותגרת והסטודנטים לא ממציאים דברים.

גיא הרפז: יש תקלות וטוב שהם מציפים אותן.

יעקב טסלר: לפני שאעביר את רשות הדיבור ליוראי, מי מפקח בקמפוסים לגבי התו הסגול?

יעקב טסלר: יש נציג משרד הביאות או שאתם אחראיים לזה?

יעקב טסלר: מי מפקח במקום?

יעקב טסלר: פשוט ממך התחלתי להבין קצת יותר פרטים, מה שלא שמעתי עד עתה, ואתה בקיא כל כך בדברים, אז אני מרשה לעצמי לשאול אותך, אולי אתה יודע לומר לי מי אחראי לתו הסגול.

יעקב טסלר: אם זה 2% או 3% או 4% אני לא נכנס, אבל מי אחראי?

גיא הרפז: אני אתן לדבורה ואמשיך אחריה.

יעקב טסלר: אז לפני שדבורה תענה אני רוצה שתשמעו את יוראי.

יעקב טסלר: תודה.

יוראי להב-הרצנו: פרופ' הרפז תודה על הדברים שלך.

יוראי להב-הרצנו: הגישה שלך בעיני יוצאת דופן והלוואי וכל המוסדות היו מתנהלים לפי הגישה שלך של השקיפות והנגישות והפתיחות.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שכדי להרגיע את הסטודנטים למול מה שאמרת נסיבות הרקע, אני חושב שנכון אולי לפרסם לכולי עלמא את הרשימה של הבחינות שהוחרגו כדי שבאמת כל סטודנט ידע שהחוק נשמר והם עומדים ב-10%, לי אין ספק שהמוסדות עומדים ב-10%, אבל בוא תפרסם את זה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מבין למה לא.

יוראי להב-הרצנו: אתה דיבר על מסמכים רפואיים.

יוראי להב-הרצנו: יש מסמך רשמי של לשכת סגן הרקטור של אוניברסיטת בר אילן שלא רק אומר שצריך לצרף משהו מינימלי אלא הם דורשים לשלוח למוקד אנונימי, כללי, בצירוף מסמכים רפואיים תומכים הכוללים התייחסות מפורשת להיותו של הסטודנט בקבוצת סיכון ומנוע מלהיבחן בכיתה עם אחרים.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת הוא צריך ללכת לרופא שיאשש את העובדה שיש לו מחלות רקע שלפיכך הוא לא יכול להבחן עם אנשים אחרים.

יוראי להב-הרצנו: אני לא יודע איך זה עולה בקנה אחד עם חוק זכויות החולה כי הוא גם צריך בהתאם לצו בריאות הציבור שמחריג את זה, גם לשלוח את זה לגבי ההורים שלו.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת שאם אבא שלי ואני מתגורר עם אבא שלי, עם סבתא שלי, ולה יש מחלת רקע, אז אני צריך לצרף מסמכים שלה למוקד הכללי.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת זה לא משהו מקל.

יוראי להב-הרצנו: זה משהו מפורש שצריך לייצר במיוחד לטובת העניין הזה, כשיש להם מבחן עוד יומיים שהם לא יודעים אם הוא מקוון או נמצא בקמפוס.

יוראי להב-הרצנו: התמונה שאתה מייצג יכול להיות שהיא נכונה לגבי האוניברסיטה העברית בירושלים, היא לא נכונה לגבי יתר המוסדות האקדמיים בישראל, ואני חוזר לשאלה של היו"ר, מי הגורם שמפקח על העובדה שהרוח שנושבת באוניברסיטה העברית בירושלים נושבת בכל המוסדות בארץ כי כך צריך להיות.

יוראי להב-הרצנו: ואני חושש, בגלל שרוב התלונות לא הגיעו מהאוניברסיטה העברית אלא ממוסדות אחרים, שהרמה שאתה מייצר וזאת רמה שהיא בעיני יוצאת דופן וראויה, לא מתקיימת במוסדות אחרים ועל כך אני מלין ומודאג.

יעקב טסלר: דבורה בבקשה

דבורה מרגוליס: אני מבינה שיש גם איתנו נציג מכללות אז אולי אפשר התייחסות שלהם כי אני מניחה שהבעיות הן לא רק באוניברסיטאות.

דבורה מרגוליס: בכל מקרה - - -

יעקב טסלר: אז אני מפסיק אותך, אני פונה למכללות ואחזור אלייך.

יעקב טסלר: פרופ' שמעון גפשטיין בבקשה.

שמעון גפשטיין: שלום.

שמעון גפשטיין: אני נשיא מכללת כנרת, ונבחרתי להיות יו"ר הור"מ הבא.

יעקב טסלר: הרבה הצלחה.

יוראי להב-הרצנו: מזל טוב.

שמעון גפשטיין: תודה רבה.

שמעון גפשטיין: לגבי מה שנאמר עד כאן, אני חושב שהדברים נכונים, מה שקורה בירושלים לגבי רוב המכללות.

שמעון גפשטיין: אני רוצה להגיד כמה דברים.

שמעון גפשטיין: ראשית, נושא של פיקוח של כל הפעילות בתוך המכללה, היא על אחריות הנשיא, המנהל של המכללה, הוא עומד תחת פיקוח המל"ג.

שמעון גפשטיין: אני לא מניח שמישהו מהנשיאים, ואני מדבר בשם עצמי אבל גם כל האחרים, יקחו על עצמם לא לעמוד בצו הבריאות של העם.

שמעון גפשטיין: אז אני מציע שהנושא הזה של הפיקוח הממלכתי הרגולטורי, הוא נעשה טוב, זה לא הדבר היחידי, נמצאים תחת פיקוח המל"ג באלפי תקנונים ואנחנו כל הזמן נמצאים, ואף אחד מנשיאי המכללות או האוניברסיטאות לא ירשה לעצמו לעבור את ה-10%.

שמעון גפשטיין: אני מתחייב.

שמעון גפשטיין: דבר נוסף, אני רוצה להגיד שהדיון הזה היה יכול להתקיים בדיוק בכיוון ההפוך.

שמעון גפשטיין: כבר הזכירו את זה.

שמעון גפשטיין: אני במכללת כנרת צופה דווקא אוכלוסייה מהמגזר הערבי, שמבקשים בדיוק את המצב ההפוך.

שמעון גפשטיין: 'אנחנו לא יכולים לעמוד במבחנים מקוונים.

שמעון גפשטיין: אנחנו רוצים לבוא לקמפוס'.

שמעון גפשטיין: זאת אומרת אם היינו עושים עכשיו דיון היינו יכולים ללכת עם דיון בדיוק לכיוון ההפוך ואני מניח שאם הייתם מחפשים מכתבים כאלה, תמצאו גם מכתבים כאלה.

שמעון גפשטיין: לכן אנחנו נמצאים במצב כמעט בלתי אפשרי.

שמעון גפשטיין: הסטודנטים חלקם רוצים - - -

וליד טאהא: לא הבנתי את המשפט שלך לגבי סטודנטים מהמגזר.

וליד טאהא: אני לא אוהב לקרוא 'מגזר' אלא החברה הערבית, למה הזכרת את זה במיוחד?

וליד טאהא: אין סטודנטים יהודים למשל שירצו להבחן בקמפוס?

שמעון גפשטיין: אני אגיד לך למה, כי אני נמצא בגליל.

שמעון גפשטיין: ובגליל 50% - - -

וליד טאהא: בגליל יש גם יהודים.

שמעון גפשטיין: אני אומר, אבל דווקא אנחנו מקבלים תלונות הרבה יותר שהנושא של חוסר תשתיות של אינטרנט בכפרים של המגזר הערבי, היא בעיה יותר קשה.

וליד טאהא: חברה הערבית.

וליד טאהא: אנחנו לא מגזר.

וליד טאהא: אנחנו חברה ערבית.

שמעון גפשטיין: חברה ערבית, אני לא יודע מה, אבל התשתיות לצערי הרב, וכאן אני מצר על המצב, התשתיות של האינטרנט בגליל בכפרים של החברה הערבית, יש בעיה.

וליד טאהא: טוב, מי שאין לו ברירה כי המדינה לא עשתה את מה שהייתה צריכה לעשות, אז הוא כנראה יגיע.

יעקב טסלר: אנחנו יחד איתך, כולל פרופ' גפשטיין.

וליד טאהא: בקטע הזה אני מסכים איתך, אין יהודים שסובלים מזה.

וליד טאהא: אתה צודק.

וליד טאהא: אין גזענות בכלל בקטע הזה.

שמעון גפשטיין: אני מסכי איתך שהבעיה יותר חמורה בחברה הערבית, - - - של החברה הערבית ולכן ציינתי את זה, ואני חושב שזה היה ראוי לציין שיש לנו בעיה של תשתיות בכפרים של החברה הערבית ואנחנו צריכים לענות גם לסטודנטים שנמצאים בקושי כזה.

יעקב טסלר: ברור.

יעקב טסלר: בוא נתמקד חזרה בעצם העניין.

שמעון גפשטיין: לכן אני אומר, הנושא הזה ראשית כמו שאמרתי, כמו שיש סטודנטים שרוצים כך, יש סטודנטים שרוצים גם לכיוון השני.

שמעון גפשטיין: אנחנו בכלל, הנושא של ועד ראשי המכללות, אנחנו ביקשנו יותר מ-10% כמו כל האוניברסיטאות שלא נענינו בנושא הזה, וקיבלנו את גזר הדין של ה-10% כפי שאתם שמעתם עד עכשיו, שלא אנחנו קובעים.

שמעון גפשטיין: לכן אנחנו מנסים לעשות כמו שנאמר באוניברסיטאות, גם במכללות, מספר הבחינות הוא נמוך מ-10%, אני יכול להגיד לכם שאצלנו בכנרת בדקתי את זה, זה 6%.

שמעון גפשטיין: לעניין האכיפה, כפי שאמרתי לכם האכיפה היא אחראית בתוך המכללות כמו באוניברסיטאות שצוין.

שמעון גפשטיין: יש ראשי מחלקות, יש דיקנים, הם נותנים את הדין ואת הדיווח לנשיא המכללה שכל הדברים נעשים כדת וכדין ואנחנו עומדים בפני הפיקוח של הרגולטור שלנו שזה המל"ג.

שמעון גפשטיין: אני לא רואה בזה בעיה.

יוראי להב-הרצנו: אפשר לשאול שאלה?

יוראי להב-הרצנו: תודה.

יוראי להב-הרצנו: קודם כל ברכות על ההיבחרות שלך להיות נשיא הור"מ, זה חשוב.

יוראי להב-הרצנו: אם אכן שלחתם מייל אישי לכל סטודנט על כל המבחנים שהוחרגו, מה הבעיה, הרי יש לכם כבר את הנתונים האלה מה הבעיה לרכז אותם לכדי דף אינטרנט אחד שאומר אלו המבחנים שהוחרגו, הנתונים כבר נמצאים אצלכם, אז למה לא לעשות את האקט הנוסף, לפרסם את זה באופן שקוף לכולם.

יוראי להב-הרצנו: אין לכם הרי צורך לאסוף נתונים, כי שלחתם לכל סטודנט את המבחנים שהוחרגו, הנתונים נמצאים בידיים שלכם, למה הם לא מפורסמים?

שמעון גפשטיין: אני אומר לך למה, משום שאנחנו קיבלנו את הצו של ה-10% כשהיינו כבר תוך כדי תקופת הבחינות.

שמעון גפשטיין: לא ידענו אפילו איזה בחינות יהיו תחת ה-10%.

שמעון גפשטיין: הצו הזה לא ניתן מראש שיכולנו לשבת, היום אנחנו קיבלנו את הצו של ה-10% ותוך כדי תנועה אנחנו צריכים להחליט איזה מבחן יהיה ואיזה לא.

שמעון גפשטיין: זה המצב שנפל עלינו.

יעקב טסלר: באיזה תאריך יצא הצו?

קריאה: 9 ליולי.

שמעון גפשטיין: לכן קשה לך לקבוע.

שמעון גפשטיין: למשל אנחנו ראינו לדוגמה שאם יש כשלונות גדולים במועד א' אולי עדיף שחלק מה-10% יכנסו לאותם מבחנים של כשלונות למועד ב'.

שמעון גפשטיין: ודווקא את ה-10% להכניס יותר במועד ב' מאשר במועד א'.

שמעון גפשטיין: אנחנו גם נמצאים במצב של חוסר ודאות.

שמעון גפשטיין: לכן אנחנו ביקשנו מכל דיקן ומכל ראש מחלקה וראש תכנית שיעביר אלינו איזה אחוז של בחינות אצלו באופן ספציפי.

שמעון גפשטיין: אני רוצה להזכיר גם, נכון, 10% זה מספר כולל, נתון להחלטת המכללה.

שמעון גפשטיין: למשל אני מכללה שיש בה גם, בדומה לאוניברסיטאות, גם מדעי החברה והרוח וגם בית ספר להנדסה, ויש הבדל עצום.

שמעון גפשטיין: בהנדסה אם סטודנט לא קיבל את הקורס גשרים או לא נבחן על הקורס גשרים, אז כשהוא יצטרך לבנות גשר המעסיק לא ירצה לקח אותו.

שמעון גפשטיין: צריך לזכור שהמטרה שלנו היא שהתעודות שלנו יהיו שוות משהו, שהמעסיקים ירצו לקבל את הסטודנטים.

שמעון גפשטיין: זה לטובת הסטודנט.

שמעון גפשטיין: סטודנט שלא נבחן בצורה נכונה וטובה הוא בסופו של דבר נפגע.

שמעון גפשטיין: תזכרו שהמטרה שלנו היא ל- - - את הסטודנטים ואת התעודות שלהם.

שמעון גפשטיין: זאת הכוונה.

יעקב טסלר: אנחנו התכנסנו גם כאן היום הכל לטובת הסטודנטים, כפי שאתם אומרים, זה מה שאנחנו רואים לנגד עינינו.

יעקב טסלר: אני רוצה שוב לחדד, אולי לא הבינו אותי אז אני רוצה לחדד את עצמי שוב.

יעקב טסלר: אין לי ספק, כפי שהחברים אמרו, שאתם לא תחרגו מהצו שכתוב 10%, אני לא נכנס לזה.

יעקב טסלר: גם מה שהחליטו שאתם קובעים אלו מבחנים, אין לנו שום בעיה.

יעקב טסלר: אני רוצה להמשיך עם המשפט שאמרת לגבי התשובה לגבי למה אתם לא יכולים כרגע לפרסם את המבחנים.

יעקב טסלר: הצו יצא ב-9 ליולי.

יעקב טסלר: היום התאריך 21 ליולי.

יעקב טסלר: למה לא יכלתם להתארגן ממתי שיצא הצו עד עכשיו?

יעקב טסלר: לא יודע.

יעקב טסלר: אז אני רוצה לשאול משהו אחר.

יעקב טסלר: כמה זמן מעכשיו אתם יכולים להתארגן?

יעקב טסלר: אם אני מבין, התשובה שלך שטכנית הייתה בעיה.

יעקב טסלר: אתה יודע מה?

יעקב טסלר: בסדר.

יעקב טסלר: כמה זמן מעכשיו אתם צריכים להתארגן כדי שתפרסמו את הנתונים?

שמעון גפשטיין: אם אתה שואל אותי, אני מעריך שמיידית תוך שבוע, כל מכללה וכל אוניברסיטה יכולה לפרסם את כל נושא פירוט הבחינות.

יעקב טסלר: תודה על התשובה.

יעקב טסלר: יוראי רצית משהו?

יוראי להב-הרצנו: לא.

יוראי להב-הרצנו: אמנם תסתיים תקופת המבחנים אבל לפחות שנדע רטרואקטיבית שהדברים באמת עמדו בנהלים ובצווים, זו מהות הפיקוח.

יעקב טסלר: או.

יעקב טסלר: קיי.

יעקב טסלר: תודה לך.

יעקב טסלר: אני רוצה לפנות ליולי הלל.

יולי הלל: שלום לכולם.

יולי הלל: אני אתייחס מאוד בקצרה - - -

יעקב טסלר: איך את מרגישה בתור סטודנטית, מה התחושות שלכם?

יולי הלל: אני אגיד שאני בהחלט שותפה לחששות של הסטודנטים, זה באמת נובע ממציאות שכולנו חשופים למורכבות שלה, ובעיקר כי יש הרבה הרבה בלבול ולזה בעיקר אני רוצה להתייחס.

יולי הלל: אני לא רוצה לחזור על המתווה, נראה לי שכבר הבנו את הסיבות ומה המקרה וכולי, אבל מה שאני כן רוצה להתייחס אליו ואולי הוועדה יכולה לסייע בזה, ויש פה באמת הרבה שותפים מכובדים שהם בתוך השיחה.

יולי הלל: ההנחיות שאנחנו גם רואים אותן בטלוויזיה ואנחנו חשופים אליהן בכלי התקשורת זה לא נכון רק לציבור הסטודנטים אבל בגלל שאני מייצגת אותם ואני מדברת כרגע בשמם, זה ציבור מאוד גדול, מדובר בהרבה מוסדות ברחבי הארץ וכל הודעה שיוצאת, הדברור וההנגשה שלה והשקיפות של התהליכים בעצם מתבטאים בצורה לא מספיק טובה.

יולי הלל: אני אתן דוגמה לסטודנטים שפונים אלינו ואומרים 'רגע, יושבים במבחן ולא עוטים מסיכה, אנחנו מכירים הנחיות של משרד הבריאות שלא חייבים לעטות מסיכה בזמן מבחן', מוציאים הנחיות על איך מקיימים מבחנים, אחר כך יש את ההחרגות, פתאום ראש הממשלה מודיע שמותר להתקהל רק 10 אנשים בחלל סגור, אנחנו מתחילים לקבל פניות של 'רגע, מה זה אומר לגבי המבחנים האם זה נוגע גם אלינו', וכל הבלבול הזה והכאוס בתוך המציאות זה מה שבעיקר מעלה את החששות ואת הפאניקה.

יולי הלל: אני חושבת שאם אנחנו נשתף פעולה ונאחד את המאמצים כדי לשקף את הדברים אז גם החששות ירדו וגם הפניות ירדו.

יולי הלל: אני חושבת שפה קבור הכלב, דיברו פה על אכיפה, אני באמת חושבת שאנחנו לא צריכים להיכנס להיבט המשפטי כי הוא לא מעניין.

יולי הלל: הדיון המעניין הוא מה ראוי ומה נכון לעשות ואיך אנחנו מתגייסים ביחד כדי לעבור את התקופה הזאת באמת בצורה הכי טובה.

יולי הלל: אני מצטרפת לבקשות כן לפרסם את המבחנים, מה שקרה אחרי פרסום המתווה זה שסטודנטים כן קיבלו הודעות אבל הרבה פעמים זה קרה ברגע האחרון, יום לפני מבחן הודיעו להם פתאום שזה עבר מפרונטלי למקוון או ממקוון לפרונטלי וגם ככה תקופת המבחנים היא טיפה לחוצה, ובאמת המטרה היא לייצר כמה שיותר ודאות וכמה שיותר סדר, לעשות כמה שפחות שינויים, לפרסם את הדברים כמה שיותר באתר, לא תמיד מקבלים את המייל, לא תמיד מקבלים את הסמס, לפרסם את הדברים בצורה הכי ברורה, אם זה באתר של המועצה להשכלה גבוהה, אם זה באתרים של המוסדות, גם הנושא של המבחנים, גם הנושא של ההנחיות של משרד הבריאות, להנגיש את הדברים, להסביר.

יולי הלל: אם יש הנחיות חדשות האם הן תקפות או לא תקפות, איך הן מתחברות להנחיות של המל"ג, כל הדברים האלה אפשר בצורה מאוד פשוטה, המועצה, המשרד להשכלה גבוהה, המוסדות ביחד, יש מספיק משאבים ומספיק צוות כן לנהל את האירוע הזה.

יולי הלל: זאת הבקשה שלי לפחות עבור הסטודנטים.

יולי הלל: לגבי כל מה שקשור, דיברו פה גם על שותפות עם אגודות אז אני אגיד, פשוט מה שקורה בסוף בשטח זה שיש מוסדות שעושים את הדברים בצורה טובה, משתפים פעולה, מפרסמים, ויש מוסדות שלא, ששם עיקר הבעיות.

יולי הלל: עכשיו לפני השיחה הזאת עשיתי גם בדיקה בקרב יושבי ראש האגודות, ונכון, אז יש את מי שחשוף לנתונים של ה-10% ויש מי שלא.

יולי הלל: באוניברסיטת אריאל למשל לא חושפים את הדברים.

יולי הלל: במקומות האלה אני חושבת שכן צריך להתערב, כי אם המוסד בעצמו לא מצליח לנהל את האירוע ולהבין את המשמעות של לדבר עם הסטודנטים, בטח במוסדות שיש בהם הרבה סטודנטים, אז כן ראוי להתערב ואם זה המל"ג, ומי שצריך.

יולי הלל: לא צריך ללכת ל- - - ולפן המשפטי אלא רגע ל- - - לכל הדבר הזה.

יולי הלל: זה גם עוד בקשה אם אפשר.

יולי הלל: וזהו.

יולי הלל: שוב, בסוף המטרה היא לצמצם כמה שיותר את ההגעה של הסטודנטים לקמפוס.

יולי הלל: כל הנושא של ה-10% הוא נדרש, יש סטודנטים שלא יכולים לסיים את התואר בלי מבחן כזה או אחר במעבדה, בסיעוד, בכל מיני תחומים, ולכן הדבר הזה חשוב.

יולי הלל: אל מול זה יש מוסדות שעדיין בוחרים לעשות מבחנים שלאו דווקא הם נדרשים להגעה פרונטלית.

יולי הלל: אז שוב, אנחנו לא רוצים להתערב למוסד ולהכנס לזה, רק מבקשים באמת לעודד, כל מה שאפשר להעביר למקוון, להעביר למקוון, לעשות כמה שפחות שינויים.

יולי הלל: אנחנו מבינים שהמוסדות כבר נערכים לשנה הבאה ללמידה מקוונת מלאה, ואני חושבת שאנחנו גם צריכים להתגייס ולהתעסק בזה.

יולי הלל: אנחנו כבר בתוך תקופת המבחנים, עוד רגע באמת היא מסתיימת, לא לעשות יותר שינויים.

יולי הלל: להשאיר את זה כמו שזה ולנסות לנהל את האירוע הזה כמה שיותר טוב, להתגייס כולם לשקף לסטודנטים, לדבר איתם, אם זה פעם ביום לשלוח הודעה, כי זה מה שעושים בעת משבר, מעדכנים ונמצאים בקשר כל הזמן באופן שוטף, זו אחריות גם של המוסדות וגם של המועצה מבחינתי.

יולי הלל: תודה רבה.

יעקב טסלר: תודה רבה.

יעקב טסלר: לפני שאני מסכם את הדברים.

יעקב טסלר: יוראי בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להצטרף לאמירה הכללית שלך אדוני היו"ר בהקשר הזה שהציפיה שלנו מהמל"ג היא באמת שהם יפקחו ויוודאו שהמוסדות עומדים בנהלים ומפרסמים את הנתונים לסטודנטים, כפי שאמר גם פרופ' הרפז וגם נשיא ור"מ הנבחר, הנתונים הועברו לסטודנטים ולפיכך טכנית יש להם את הנתונים, הם פשוט צריכים לרכז אותם.

יעקב טסלר: ניתן להם שבוע להתארגן.

יוראי להב-הרצנו: אני שוב מודה לך על ההסכמה שלך לקיים את הדיון במהירות.

יעקב טסלר: ראיתי בזה דבר חשוב מאוד.

יוראי להב-הרצנו: ותודה לך על כך.

יעקב טסלר: בשמחה, בשביל זה אנחנו כאן.

יעקב טסלר: אני ברשות

יעקב טסלר: כם רוצה לסכם את הישיבה ולומר כך: המצב שאנחנו נמצאים, זה לא חידוש, וכל אחד בעבודות שונות, כל אחד מהכיוון שלו שותף במשבר הקורונה שנקלענו כולם למקום הזה לא ברצוננו.

יעקב טסלר: אנחנו לא יזמנו את זה.

יעקב טסלר: אנחנו גם לא יודעים איך להפטר מזה.

יעקב טסלר: כולנו תקווה ותפילה שנוכל מהר מאוד לחזור לשגרת החיים הרגילה.

יעקב טסלר: יחד עם זאת, במצב שכפי ששמענו עכשיו את יולי וכפי ששמעתי מאנשים פה שהשתתפו, 350,000 סטודנטים זה מספר לא מבוטל, כתוצאה מכל הבלבול שקורה, גם הם מבולבלים וגם אנחנו מבולבלים.

יעקב טסלר: לכן אנחנו צריכים לעשות הכל עד כמה שאנחנו יכולים לבוא לעזור ולסייע.

יעקב טסלר: ההתרשמות שלי מהאנשים שדיברו כאן, שבהחלט טובת הסטודנטים לנגד עיניהם והם עושים הכל כדי לבוא ולסייע.

יעקב טסלר: אחד הדברים שהגיע, ההחלטה המשותפת ל-10% גם נובע מהרצון לבוא ולהקל על הסטודנטים שצריכים לעשות את המבחנים שהם לא יכולים לעשות במקוון, לתת להם את האפשרות.

יעקב טסלר: אבל כשיש את כל המכלול יחד, אז מנסים לעשות את הכל לסייע ולהקל כדי שהם יצליחו בשנים שהם עבדו והם עובדים שעות על גבי שעות כדי להגיע ליום הזה שבו הם עושים את המבחן וכולם רוצים לעבור את זה בהצלחה.

יעקב טסלר: מה שאני שומע כאן בין הצלילים ואני לא רוצה להאריך, אני מסכם את הדיון, לא הצלחתי לשמוע ואני לא מבקש תשובות כרגע לגבי מי שאוכף את הנחיות התו הסגול במקום בפועל.

יעקב טסלר: אם אני שומע שיש סטודנטים כן עם מסכה בלי מסכה, כן צריך, לא צריך, מי נמצא במקום שנותן את ההנחיות.

יעקב טסלר: נותן ההנחיות הוא משרד הבריאות – אבל מי אוכף את ההנחיות במקום.

יעקב טסלר: לא שמעתי עדיין שיש אחראי מבוגר בכל מקום, יכול להיות שיש – אז לא אמרתי שום דבר.

יעקב טסלר: אני שמח מאוד על השתתפות

יעקב טסלר: כם וכולנו שמחים על כך שאנחנו מבינים את החשיבות בשקיפות וכפי שאמרנו, ניתן לכם זמן להתארגן, ובפרט שהדברים הם רק טכניים וכבר נשלחו לכולם, אז נמתין שבוע מהיום ואנחנו בוועדה נעקוב אחרי הדברים ואם יהיה צורך נחזור שוב.

יעקב טסלר: תודה רבה הישיבה נעולה.