ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 36, 2020-07-21 14:00

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום לכולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ועדת הפנים והגנת הסביבה בדיון מהיר – "מהיר" לא בהכרח שאנחנו עושים את זה מהר פה, אבל מהיר בתגובה על הבקשה – בנושא מקרי אלימות מצד שוטרים בעקבות אכיפה מוגברת של תקנות החירום בעניין נגיף הקורונה, של חברי הכנסת יוליה מלינובסקי, קטי שטרית, אורלי פרומן, אוסמה סעדי, ינון אזולאי, אופיר סופר ויעקב טסלר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבקשה לדיון המהיר באה בעקבות מקרים לא מעטים שנחשפו בתקשורת, שבהם תועדו שוטרים או פקחים נוהגים באלימות כלפי אנשים שנתפסו בלי מסכה או עוברים על תקנות התו הסגול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו כאן על מנת לבחון את המקרים האלה ולבדוק מה ניתן לעשות על מנת שלא יישנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המצב רגיש, המצב מאתגר, מצד אחד אנחנו מאוד-מאוד חרדים להתפרצות המגפה ולהדבקות, ומצד שני גם צריך להבין את הקושי של הציבור להתמודד עם כל ההגבלות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לכן צריך לנסות למצוא את הדרך המתאימה איך באמת אנחנו מצליחים לאכוף את ההנחיות, אבל לא מגיעים למצבים שראינו, שבהם הופעל כוח, לפעמים בלתי סביר ובלתי מובן כלפי אזרחים ואזרחיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מבינים שהמצב הזה כאן כדי להישאר והמטרה שלנו היא למנוע כמה שפחות אירועים אלימים וקשים שמשאירים אותנו לפעמים בהלם כשאנחנו רואים את ההתנהגות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו לא מייחסים כוונה רעה לשוטרים, אנחנו מבינים לגמרי את מורכבות התפקיד שהם ניצבים מולו בימים אלה, אבל צריך תמיד גם להפעיל שיקול דעת במצב המורכב הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נתחיל איתך, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

משה ארבל: בהסכמת המציעים, ביקשתי פתיחה קצרצרה ואז לעבור למציעים.

משה ארבל: הם הסכימו באדיבותם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, חבר הכנסת משה ארבל.

משה ארבל: בפתיחת הדיון אני מבקש לפנות, דרך ערוץ הכנסת, לאנשי לשכתו או לחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' בעצמו, שבמופע הטרלה מקצועי מתכנן להביא לכנסת מחר בקשה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא אלימות המשטרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלפי חרדים.

משה ארבל: נכון.

משה ארבל: חבר הכנסת סמוטריץ', יש אפשרות להגיע לכנסת גם ביום שלישי ולעבוד קשה ולהגיע לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, שמקיימת דיון כאן, ולהיות נוכח בכנסת ולעבוד עבודה פרלמנטרית ולא להטריל במליאה.

משה ארבל: יש לך אפשרות לבוא לכאן, הדיון רק התחיל.

משה ארבל: ביקשתי להתחיל את הדיון בנושא הזה כדי שתבוא ותעשה עבודה פרלמנטרית אמיתית.

משה ארבל: אם תרצה להמשיך לפקח, אני אלך איתך יחד, גם לאולמות בתי-המשפט, כדי לפקח ולהמשיך עבודה פרלמנטרית.

משה ארבל: לא מעלים בימי רביעי למליאה הטרלה וכל מיני אמירות על ועדת חקירה פרלמנטרית כשלא באים לעשות עבודה פרלמנטרית מאומצת וקשה.

משה ארבל: גם ביום שלישי הכנסת פתוחה ואתה מוזמן לבוא.

משה ארבל: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מצטרפת להזמנה וקוראת לחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', אם אתה נמצא פה בכנסת והנושא הזה חשוב לך ואתה רוצה להביע בו את דעתך, אתה מוזמן להגיע לישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חבר הכנסת משה ארבל.

יעקב טסלר: גברתי היושבת-ראש, גם אני מצטרף לקריאה, ואני פונה אליך, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', הדבר הזה בוער.

יעקב טסלר: בשבוע שעבר ראיתי את כל ההתלהמות ואת הרצון לשקיפות ולמצות את הדין עם כל אחד ואחד.

יעקב טסלר: אנא, תבוא הנה, אלינו, תצטרף אלינו ותשמיע את קולך מכאן ונחסוך את המטרד הזה שעלול להיות לנו ביום רביעי.

משה ארבל: הטרלה.

משה ארבל: הטרלה זה המונח החדש.

יוליה מלינובסקי: איזה יופי.

יוליה מלינובסקי: את רואה, הצלחתי ליצור פה קונצנזוס בין המפלגות החרדיות.

יעקב טסלר: תמיד את מצליחה, יוליה.

יוליה מלינובסקי: חברים, למה ביקשתי דיון מהיר?

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שיש לנו בזום את הנציגים של כל הגורמים הרלוונטיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בהחלט יש.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נמצאים באירוע מתמשך.

יוליה מלינובסקי: זה לא גל ראשון, לא גל שני, לא שלישי.

יוליה מלינובסקי: זה אירוע שילווה אותנו הרבה זמן.

יוליה מלינובסקי: אני ממש לא רוצה שהמשטרה והפקחים העירוניים יהיו אויבי העם.

יוליה מלינובסקי: אין לנו משטרה אחרת, אין לנו עם אחר, בסוף נצטרך לחיות ביחד.

יוליה מלינובסקי: עקב התלהמות יתר וחוסר בהנחיות ואי-הבנות – שוטרים הם לא אנשים רעים, גם האזרחים לא אנשים רעים, אבל בבלבול שנוצר פה אנחנו רואים תמונות מאוד-מאוד-מאוד מחרידות.

יוליה מלינובסקי: היה לי קשה לראות את הילדה המסכנה הזאת בירושלים, בת 13.

יוליה מלינובסקי: מה רצו ממנה?

יוליה מלינובסקי: את יודעת מה, גברתי היושבת-ראש, השוטר לא צריך להיות שוטר רע.

יוליה מלינובסקי: אפילו אם הוא תופס אזרח בלי מסכה, כמה שזה חשוב, צריך קודם כול להציע לאזרח את המסכה, קודם כול להסביר.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שאדם שכח, יכול להיות שלאדם אין, שהוא לא קנה, חסר, אלף ואחד דברים.

יוליה מלינובסקי: המטרה שלנו זה לא ליצור חיכוך לא בריא בין משטרת ישראל והאזרחים.

יוליה מלינובסקי: משהו מאוד אישי - תפסתי את עצמי, חבריי, שאני מסבירה לבן שלי, בן 13, שיוצא עם חברים, עם מסכה וכו', שאם פתאום יהיה לו איזשהו מגע עם שוטרים, שחס וחלילה לא יתווכח ולא ידבר ולא יענה לשום דבר , כדי שזה לא יגיע לאלימות.

יוליה מלינובסקי: מקסימום שילך לתחנת משטרה ויבקש להתקשר לאבא ולאימא.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, במקום שילדים ובני הנוער יראו במשטרה ובשוטרים ידידים שיכולים לעזור, שאפשר לפנות אליהם, הם מפחדים, הם בורחים מהם בתוך השכונות.

יוליה מלינובסקי: בנוסף לכך, נכנסו לתמונה פקחים עירוניים.

יוליה מלינובסקי: השאלה שלי היא איך המדיניות של הממשלה יורדת לרמת השטח, מה ההנחיות.

יוליה מלינובסקי: שמעתי למשל שהשר אוחנה אמר שהם יאכפו פחות ברחוב ויותר בפנים.

יוליה מלינובסקי: האם זה הגיע לאותו שוטר סיור שאמור לבצע את זה?

יוליה מלינובסקי: זה מאוד חשוב, כי כולנו יודעים שמה שפתוח – יותר בטוח.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, הבעיה שלנו אינה הרחוב, הבעיה שלנו זה המרחבים הסגורים.

יוליה מלינובסקי: זה הדבר הראשון.

יוליה מלינובסקי: איך אותו דבר עובד אצל הפקחים העירוניים?

יוליה מלינובסקי: היום הם קיבלו סמכויות לתת דוחות ולאכוף את התקנות האלה.

יוליה מלינובסקי: אני מקבלת הרבה פניות לגבי בעלי עסקים, שבעת הזאת מאוד קשה להם כלכלית ואנשים שורדים בקושי.

יוליה מלינובסקי: איך ההנחיות לגבי קנסות?

יוליה מלינובסקי: האם יש מודעות לגבי אנשים עם מוגבלויות?

יוליה מלינובסקי: למשל, היום אדם שהולך בלי מסכה צפוי לקנס.

יוליה מלינובסקי: על פי התקנות, אם האדם מבחינה בריאותית – פיסיולוגית או פסיכולוגית – יש לו אישור מרופא, הוא פטור מהמסכה.

יוליה מלינובסקי: אבל המשטרה לא מודעת לכך, לא הסבירו מספיק.

יוליה מלינובסקי: הם לא אשמים, פשוט לא הסבירו להם.

יוליה מלינובסקי: כלומר, גם משטרת ישראל, גם השלטון המקומי באמצעות הפקחים, האירוע שראיתי ומאוד לא אהבתי של אלימות משטרתית נגד עיתונאים, הצלם המסכן הזה שעף שם כמו כדור בהפגנה בביתר עילית – אנחנו צריכים לבדוק ולשאול איך האירוע הזה, הקורונה, לא יפגע באמון הציבור, שגם בלי זה יש בעיות, וביחסים בין האזרחים והמשטרה.

יוליה מלינובסקי: לאחרונה היה דיון בוועדת החוקה של הכנסת – למרות שזה לא המקום הטבעי לדיון הזה, כי הוועדה הפרלמנטרית שאמורה לפקח על התנהלות המשטרה והשלטון המקומי היא ועדת הפנים – והיו כמה מסקנות.

יוליה מלינובסקי: השאלה היא אם המסקנות האלה של הוועדה יושמו.

יוליה מלינובסקי: עברו כבר שבועיים, זה היה אמור לקרות.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, המסקנה שההנחיות צריכות לרדת לשטח, לכל שוטר – האם המשטרה כבר הוציאה הנחיות כאלה ברמת השוטר והשטח?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בואי ננסה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יוליה, את פה כדי לשאול את השאלות.

יוליה מלינובסקי: יש לי הרבה שאלות, כתבתי אותן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מצוין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עוד מעט נעלה את כל האנשים שאמונים על מתן התשובות ותוכלי לשאול אותם השאלות.

יוליה מלינובסקי: אני מדברת לא רק על המסכות, אני מדברת גם על ההתנהלות בהפגנות.

יוליה מלינובסקי: זה לא פחות חשוב, כי העצבים שם - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא פחות חשוב, אבל זה לא ממש הנושא של הדיון שלנו היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ניהלנו על זה דיון ועוד ניגע בזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מציעה שננסה למקד את הדיון שלנו, כי זה דיון מהיר, ואין לנו יותר מדיי זמן.

יוליה מלינובסקי: בסדר, אני סומכת עלייך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נמצאת איתנו בזום חברת הכנסת קטי שטרית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את רוצה את רשות הדיבור עכשיו או יותר מאוחר?

קטי קטרין שטרית: כן, אני אשמח לדבר עכשיו.

קטי קטרין שטרית: מה שלומכם?

קטי קטרין שטרית: אני בבידוד כבר שבועיים.

קטי קטרין שטרית: לצערי הרב, לפני שבוע ישב בוועדת החינוך חולה קורונה מאומת שבמקום להישאר בבית ולחכות לתוצאות הבדיקה שלו, בחר להגיע לכנסת.

קטי קטרין שטרית: זה לא להגיע לקניון, זה להגיע לכנסת, אז מי שהיה בסמיכות אליו נאלץ להיכנס לבידוד.

קטי קטרין שטרית: אני צריכה להיות שבועיים בבידוד, וזה מאוד-מאוד קשה.

קטי קטרין שטרית: אני אחזור בעוד שבוע, ביום שני, ב-27 לחודש.

קטי קטרין שטרית: קשוחים במשרד הבריאות, לא ויתרו לי אפילו לא על יום אחד.

קטי קטרין שטרית: אבל הכול לטובה ומקבלים הכול באהבה רבה.

קטי קטרין שטרית: הנושא הזה מאוד-מאוד חשוב.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להביא דווקא את הפן היותר חינוכי.

קטי קטרין שטרית: אין צל של ספק שעבודת המשטרה היא חשובה מאוד-מאוד, גם לביטחוננו וגם לבריאותנו.

קטי קטרין שטרית: בתקופה האחרונה המשטרה פועלת לפי החלטות הממשלה.

קטי קטרין שטרית: בשבועיים האחרונים אנחנו רואים את העבודה הסיזיפית שלהם, גם בחום, גם בכל ההפגנות שיש בכל מקום מהצפון ועד הדרום, והם משתדלים לעשות את עבודתם נאמנה.

קטי קטרין שטרית: אבל יש לנו בעיה, היא נובעת דווקא מהקטע שבו האכיפה המוגברת בשבועות האחרונות חשפה את המשטרה למקרים שלצערנו הרב גם תועדו.

קטי קטרין שטרית: אני לא יודעת אם זה לצערנו הרב, אבל הם תועדו ברשת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני דווקא חושבת שזה לשמחתנו שהם תועדו, כי אם הם לא היו מתועדים לא היינו יודעים עליהם.

קטי קטרין שטרית: אני אגיד לך למה הם גם לשמחתנו ולמה זה גם לא הכי שמחה, כי בחרו לתעד קטעים.

קטי קטרין שטרית: אף אחד לא בחר לתעד את הצד השני שדוחף ומכה וכו'.

קטי קטרין שטרית: אז מצאנו את עצמנו הרבה פעמים רואים רק את הצד האלים של המשטרה.

קטי קטרין שטרית: אני חוזרת שוב, בדרך חינוכית תמיד אפשר להגיע למצב טוב יותר.

קטי קטרין שטרית: אני מצפה מהמשטרה, שמעבירה את התהליך הזה, להנחות איך פונים לציבור, איך מדברים.

קטי קטרין שטרית: זה צריך לחלחל עד אחרון השוטרים.

קטי קטרין שטרית: בגלל התקופה הזאת, שהיא תקופה מאוד-מאוד לא יציבה, השוטרים חייבים להבין שחייב להיות פה שיתוף פעולה עם הקהילה.

קטי קטרין שטרית: אין צל של ספק שהסברה היא דבר חשוב מאוד-מאוד.

קטי קטרין שטרית: השוטר צריך לדעת גם להסביר את עצמו, גם אם אנחנו נוסעים ומדברים בפלאפון וכו'.

קטי קטרין שטרית: הרבה פעמים נתקלתי בשוטרים שאמרו "זה מסוכן", "זה לא טוב", תדעי לך, זה פוגע" וכו', לצד האכיפה.

קטי קטרין שטרית: היה איזשהו הסבר ולכן קיבלתי תמיד, כל פעם ששוטר - לא הרבה.

קטי קטרין שטרית: חברים יקרים, לא הרבה, אבל בפעמים שקיבלתי דוח השוטר שעמד לפניי ידע להסביר.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שזה חלק מהתהליך שהוא עבר בקורס שהוא עשה.

קטי קטרין שטרית: כרגע, בצל המגפה, צריך פשוט להסביר לשוטרים שקודם כול יסבירו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': להסביר לשוטרים שיסבירו לציבור.

יעקב טסלר: זו לא בושה.

קטי קטרין שטרית: אני לחלוטין לא מפרידה.

קטי קטרין שטרית: תפקידו של השוטר הוא לא רק לתת דוחות או לעצור.

קטי קטרין שטרית: לא, ההפך.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת ששוטר כבר הפך להיות יותר דמות קהילתית.

קטי קטרין שטרית: כדמות קהילתית הוא גם צריך לחנך, הוא גם צריך להגיד: חברים יקרים, יש סכנה לבריאות שלכם, אנא תשמרו מרחקים, אנא תחבשו מסכות.

קטי קטרין שטרית: אני מאמינה שלא כל השוטרים נוהגים כך, אני מאמינה שחלק מהשוטרים לוקחים את כל הסיטואציה הזאת ומפעילים כוח מוגבר.

קטי קטרין שטרית: אני פונה גם לשר, שאני מעריכה אותו מאוד-מאוד, אני יודעת כמה אמיר אוחנה הוא שר גם מחנך, הוא גם שר שיודע להביע את הדברים בצורה הטובה ביותר, כדי שאנשים יבינו.

קטי קטרין שטרית: אני בטוחה שזה יחלחל גם לקצונה במשטרה, להסביר לאותם שוטרים שיוצאים לשטח: אנא מכם, תסבירו.

קטי קטרין שטרית: לפני שאתם מתחילים באכיפה, תסבירו – כרגע עברת עבירה – מה האדם עשה לא נכון, מה האדם הזה עשה לא טוב.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שיהיו לזה תוצאות מאוד טובות.

קטי קטרין שטרית: הקורונה לא עומדת לעזוב אותנו, לפחות לא בשנה הקרובה.

קטי קטרין שטרית: הלוואי שאני אתבדה.

קטי קטרין שטרית: כרגע אנחנו, גם כנבחרי ציבור, וגם השוטרים – אני מסתכלת עליהם באותו לבל – צריכים לשמור על הציבור.

קטי קטרין שטרית: התפיסה של המשטרה צריכה להיות לשמור על הציבור ולא עוד מעצר, עוד אכיפה, עוד דוח וכו'.

קטי קטרין שטרית: השינוי בתפיסה יכול לשנות הרבה מאוד.

קטי קטרין שטרית: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה.

יעקב טסלר: הייתי מתמקד פחות במה שהיה, מסיבה פשוטה מאוד: לא שכחנו.

יעקב טסלר: לפעמים, כדי להזכיר נשכחות צריך לחזור אחורנית ולספר את המקרה שהיה ומשם להמשיך הלאה.

יעקב טסלר: כולנו חווינו את זה, כולנו – הציבור, בפרט במגזר החרדי – נמצאים תחת הטראומה הקשה שחווינו.

יעקב טסלר: זה השליך לאו דווקא על אנשים שהיו באזורי הסגר בערים השונות, אלא זה השליך בכל רחבי הארץ, היכן שמתגוררים אנשים מהמגזר החרדי.

יעקב טסלר: כמו שאמרתי, מה שהיה, מיותר לומר.

יעקב טסלר: לשמחתנו ראינו את התיעוד של הדברים וכל מילה מיותרת.

יעקב טסלר: אני רוצה להתמקד יותר במעשי, בשטח.

יעקב טסלר: אני יודע לומר שבעקבות האירועים האלה התקיימה פגישה בעניין עם השר לביטחון פנים ונאמר שם שמתכוונים לרדת לשטח, להנחות בשטח, להסביר לשוטרים, להסביר להם את הרגישות של הדברים.

יעקב טסלר: אני לא יודע אם זה קרה בפועל.

יעקב טסלר: אני אגיד לכם למה אני לא יודע, יכול להיות שכן, יכול להיות שלא, ואני אסביר את עצמי.

יעקב טסלר: בעצם האמון של הציבור במשטרה אף פעם לא היה מי יודע מה – זה לדיון אחר למה זה כך – ובעקבות הדברים האלה זה עוד יותר.

יעקב טסלר: מאותם סגרים שהיו בירושלים, בביתר עילית ובבית שמש, לא שמענו על עוד סגרים.

יעקב טסלר: לא היה סגר, לא היו דברים שגירו את ההתפרצויות ולכן אני לא יודע לומר אם יהיה סגר באיזשהו מקום – מקווה מאוד שלא.

יעקב טסלר: אני אישית חושב שהסגר לא נותן את המענה וצריך לעשות הרבה צעדים לפני שחושבים לעשות סגר – שאכן במשטרה הפנימו, הבינו.

יעקב טסלר: היות שזה לא קרה, אני לא יודע לומר.

יעקב טסלר: לכן הייתי רוצה לשמוע מהמכובדים שנמצאים איתנו כאן – אנחנו מתחנכים לדון כל אדם לכף זכות, וכפי שאמרו חבריי, אין ספק שתפקיד המשטרה לעשות את עבודתה, ובאופן כללי הם אכן עושים עבודה מצוינת, ואנחנו צריכים לאכוף ולשמור, אבל יש את הגישה, יש את הדרך, יש את הרגישות, יש את הרחמנות.

יעקב טסלר: תוך כדי אני נזכר שלפני כמה ימים קיבלתי שיחת טלפון מאדם שגר בירושלים – גברתי, אצלנו במשפחה נשארה הצלקת, הטראומה – שנולד לו ילד בשערי צדק.

יעקב טסלר: הוא הגיע משם באמצע הלילה לרחוב שמגר.

יעקב טסלר: על היד שלו היה התג של בית החולים.

יעקב טסלר: שוטר עמד שם והוא אמר לו שהוא גר במקום.

יעקב טסלר: לא הייתה לו תעודת זהות, זה היה במוצאי שבת.

יעקב טסלר: הוא הראה לו את התג, את השם שרשום על התג ואמר מאיפה הוא מגיע.

יעקב טסלר: הוא התחנן אליו כמו ילד קטן, אבל השוטר לא אפשר לו להיכנס.

יוליה מלינובסקי: לאן הוא לא אפשר לו להיכנס?

יעקב טסלר: הביתה.

יעקב טסלר: אוקיי, איך אומרים, פראייר הוא לא היה, הוא ניסה ממקום אחר.

יעקב טסלר: שם עמדה שוטרת, נחמדה, הוא הסביר לה, והיא אפשרה לו להיכנס.

יעקב טסלר: איך שהוא נכנס פנימה לתוך החצר, השוטר שם לב שהוא הצליח ובריצת אמוק – כך הוא אומר, אני לא יודע אם זה נכון.

יעקב טסלר: הוא אמר לי שהוא הולך להגיש תלונה במשטרה – פשוט פירק לו את הצורה.

יעקב טסלר: מה קרה?

יעקב טסלר: התחרפנו?

יעקב טסלר: אם השוטרים שעושים את עבודתם היו עוצרים לדקה וחושבים למה הגענו לפה, מה המטרה, מה הסיבה ששמו את האנשים האלה בסגר, מה אנחנו רוצים להרוויח מזה, להבין את הקשיים, להבין את הקושי שיש לילדים, לבית ולכל הסביבה כתוצאה מזה – נראה, כמו שאמרה קודם חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, שלא הסבירו להם והם לא הפנימו את הדברים, אחרת הם היינו רואים דברים אחרים לגמרי.

יעקב טסלר: לכן הייתי רוצה מאוד לשמוע מה קורה בשטח, אם חידדו את הנהלים.

יעקב טסלר: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת סונדוס סאלח, ואחריה – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת בקצרה, כדי שנספיק למצות את הדיון.

סונדוס סאלח: השוטרים נכנסו למשבר הקורונה ואכיפת החוקים עם רקורד אלים כלפי מפגינים, כלפי ערבים, כלפי אוכלוסיות מיוחדות, כך שאם לא עשו את הסטופ הזה, שבמשבר הזה צריך להתנהג אחרת, לחשוב איך לנסות לסייע לאנשים, בתקופה האחרונה אפשר לראות יותר ויותר תלונות, יותר אכיפה, יותר קנסות ופחות חינוך והסברה.

סונדוס סאלח: הם לא עושים את זה, אנשים לא מקבלים אזהרה ורק ביממה האחרונה חילקו 1,500 דוחות, כפול 500, מה שמכניס כ-800,000 שקלים.

סונדוס סאלח: האנשים מרגישים שהממשלה מחליטה לתת להם סיוע וביד השנייה, שזה המשטרה, היא לוקחת את הכסף הזה שהיא נתנה לאנשים.

סונדוס סאלח: אין חינוך והסברה וגם לא מזהירים את האנשים.

סונדוס סאלח: אני לא רוצה שישתמע מדבריי שאני קוראת לאנשים לא לשמור על ההנחיות.

סונדוס סאלח: הפוך, אני רוצה שכולנו נשמור על ההנחיות ועל הבריאות שלנו ושל הציבור בכלל, אבל ההתנהגות של המשטרה היא אלימה, ממשיכה להיות אלימה ואינה מעודדת אנשים.

סונדוס סאלח: אני קוראת לוועדה להמליץ להמיר את הקנסות בשעות עבודה ותרומה לחברה ולא ענישה כספית.

סונדוס סאלח: לאנשים אין כסף לשלם.

יוליה מלינובסקי: האמת היא שזה מאוד נכון, לאנשים אין כסף לשלם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אני אתחיל בדבר פשוט: "שופטים ושוטרים תיתן לך בכל שעריך".

ישראל אייכלר: אומרת המשנה: "אלמלא מוראה של מלכות איש את רעהו חיים בלעו", ולכן "הוי מתפלל בשלומה של מלכות".

ישראל אייכלר: זה היסוד הראשון, שבלי משטרה לא נוכל להתקיים פה וצריך שיהיו פה שוטרים.

ישראל אייכלר: עד היום חשבנו שהשוטר הטוב והשוטר הרע, זה הונאה.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: תוך כדי הדיבור שלי עכשיו אני חושב שהשוטר הטוב והשוטר הרע הם באמת שני תפקידים שהוא חייב לעשות.

ישראל אייכלר: אם הוא צריך לתת דוח, הוא צריך לתת דוח כדי שתהיה הרתעה, כדי שאני אסע כחוק.

ישראל אייכלר: אבל הוא צריך להיות גם השוטר הטוב כאשר הוא צריך להיות טוב.

ישראל אייכלר: יש דוגמאות רבות מכל העולם של שוטרי מקוף שהיו העובד הסוציאלי של כל העיירה או של כל השכונה.

ישראל אייכלר: מה שקרה במדינת ישראל – אני ממש עובר על כל ההפגנות, מהאתיופים, ערבים, חרדים, שמאלנים, ימנים – כל מי שנתקל במשטרה גילה את השוטר הרע ולא גילה את השוטר הטוב.

ישראל אייכלר: אני יודע שיש מעשים טובים שעושים שוטרים, אבל גם קרה למשל ששלושה חברי כנסת עוכבו בסגר שהיה לאחרונה בירושלים ונאסר עליהם לעבור במחסום, למרות שהם הראו שיש להם חסינות, אחד מהם אפילו היה חולה והראה שיש לו תור לרופאה, ולא נתנו להם לעבור רק בגלל שהם חרדים.

ישראל אייכלר: הם לא היו מעזים לעשות את זה לאף חבר כנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איפה זה קרה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא מכירה את המקרה הזה.

יוליה מלינובסקי: צריך לפנות לקצין הכנסת.

ישראל אייכלר: לפחות חלק מהם פנו לקצין הכנסת.

ישראל אייכלר: אני לא מציין את שמותיהם כי אני לא בטוח שהם מעוניינים.

ישראל אייכלר: אחד מהם הייתי אני, את זה אני כן יכול להגיד.

ישראל אייכלר: במוצאי שבת עיכבו גם את הרב ליצמן בעת לוויה.

ישראל אייכלר: הוא נאלץ לחכות באוטו כדי שמפקד משטרת ירושלים ייתן הוראה לתת לו לעבור.

ישראל אייכלר: כך גם הרב מאיר פרוש ואני.

יעקב טסלר: זה בניגוד להנחיות.

ישראל אייכלר: זו לא שאלה אישית, אלא רק בגלל שאנחנו בעלי פאות וזקנים.

ישראל אייכלר: זה השוטר הרע במרעו, כי הם יודעים את החוק.

ישראל אייכלר: אמרתי לו: אתה יודע שעל פי ההנחיות של משרד הבריאות אתה חייב לתת לעבור אם צריך טיפול רפואי, בלי קשר אם אני חבר כנסת או לא.

ישראל אייכלר: אמרתי: יש לי פה חולה שבעוד עשר דקות יש לו תור לרופאה.

ישראל אייכלר: לא, לא בא בחשבון.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: כי הוא מרגיש שזה עם חסר זכויות.

ישראל אייכלר: היום אני מבין הרבה יותר את האתיופים, שהיו עדה הכי שקטה - - -

יוליה מלינובסקי: יהודים יוצאי אתיופיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מעדיפים את הכינוי "ישראלים".

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישראלים יוצאי אתיופיה.

ישראל אייכלר: ישראלים יוצאי אתיופיה שכל השנים היו הכי שקטים ופתאום ראינו כזאת התפרצות.

ישראל אייכלר: שאלתי את עצמי מה קרה להם, מילא לחרדים יש כבר היסטוריה של 100 שנות מאבק מול המשטר החילוני, אבל מה יש ליוצאי אתיופיה להתמרד ככה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש להם הרבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מהיכרות עם הנושא הזה, יש להם הרבה.

ישראל אייכלר: זה לא המשטרה, אלא המשטר.

ישראל אייכלר: עצם הטלת הסגר היה פשע מצד המשטר ולא מצד המשטרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, חבר הכנסת אייכלר, אני מבינה, אבל אנחנו חייבים להתקדם ואתה לוקח אותנו למקום אחר.

ישראל אייכלר: אני לא ארחיב על זה.

ישראל אייכלר: דיברתי גם עם ראש המל"ל, עם כולם: הסגר לא מרפא קורונה.

ישראל אייכלר: לכן, ופה באה הנקודה של המשטרה, כשמטילים על משטרה מעשה אלים נגד אזרחים חפים מקורונה, מה אתה מצפה מהשוטר כאשר הממשלה מצווה עליו לעשות את הסגר.

ישראל אייכלר: בכל זאת אני מצפה מהשוטר להיות אדיב, לעשות סגר נושם, כמו שנהגה אותה השוטרת שנתנה להיכנס ולא כמו השוטר שלא נתן להיכנס.

משה ארבל: כשיש לי ביקורת, ויש לי ביקורת על המשטרה, היא נאמרת ואני לא חוסך אותה.

משה ארבל: יחד עם זאת, אני רוצה להזכיר לכולנו שעוד בתקופת כהונתו של השר הקודם, גלעד ארדן, ציינתי במליאת הכנסת שוטר שהגיע למאה שערים בתחילת משבר הקורונה וטיפל באוכלוסיות חרדיות, עם זקנים ופאות, וכשראה נער שמפר את הסגר ונמצא בבית הכנסת, שאל אותו מה הוא עושה שם.

משה ארבל: הוא ענה שהוא מנקה בתי כנסת לצורכי חתונתו.

משה ארבל: השוטר הוציא מכיסו 100 שקלים ונתן לו.

משה ארבל: הבסיס האנושי של משטרת ישראל הוא טוב, הם אנשים מסורים וטובים והמציאות שנכפית עליהם היא מציאות קשה עד בלתי נסבלת.

משה ארבל: לכן חייבים לראות את התמונה בכללותה.

יעקב טסלר: חבר הכנסת ארבל, לא היינו מקיימים את הדיון הזה אם היינו חושבים שאין לנו עם מי לדבר.

יעקב טסלר: היות שהמהות והבסיס הם טובים, אם יש ביקורת – אנחנו אומרים אותה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז הנה, יש לנו עם מי לדבר.

יוליה מלינובסקי: מצד אחר, סיפרו לי ששוטר נתן קנס למישהו שישב בלי מסכה לבד ברכב.

יוליה מלינובסקי: נו?

יוליה מלינובסקי: אלה בדיוק השאלות שאני רוצה לשאול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יסלחו לי נציגי ארגוני זכויות אדם, אני אתן לכם לדבר בהמשך, בשלב הזה אני מבקשת לעבור לנציג המשטרה תנ"צ אילן פרץ, סגן ראש אג"ם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תנ"צ פרץ, שמעת את הטענות שהובעו על ידי חברי הכנסת, אני מתארת לעצמי שאתה סופג לא מעט פניות מהסוג הזה ושומע את הדברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עברנו איזשהו תהליך עם הקורונה – היה את הגל הראשון עם הסגר המאוד-מאוד משמעותי שהיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היום אנחנו במצב קצת אחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו יודעים שאנחנו מתמודדים מול גל שני שהביא אותנו לאותה אכיפה מחמירה יותר של סוגיית המסכות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שזה היה איזשהו פיק מאוד-מאוד משמעותי בהיתקלות של הציבור הרחב עם השוטרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בנקודת הזמן הזאת, כשאנחנו מבינים שעכשיו אנחנו הולכים לשחק משחק עם הקורונה, כאשר כל פעם מגבירים קצת את ההגבלות, קצת מורידים אותן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הגמישות הזאת דורשת גם מכם לפתח איזשהו מנגנון אחר של התמודדות מול הציבור שאתם עומדים מולו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אשמח אם תחלוק איתנו את ההשגות שלכם, את המחשבות שלכם, המסקנות שלכם, אלו הוראות ניתנות היום לשוטרים בשטח, אם זה השתנה מלפני כמה ימים אחרי שראינו את אותם אינסידנטים אלימים עם אנשים שנתפסו בלי מסכות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

תנ"צ אילן פרץ: גברתי היושבת-ראש, אני מודה לכם על ההזדמנות לאפשר לנו להציג, גם להתייחס לאירועים שקורים, גם קצת לתת זווית הסתכלות על ההתמקדות של משטרת ישראל גם עם המשבר ובמאבק הזה על בריאות הציבור, וכן הסיוע של משטרת ישראל במאמץ הלאומי למניעת התפשטות המגפה.

תנ"צ אילן פרץ: אני אנסה לעשות את זה בקצרה.

תנ"צ אילן פרץ: גם לנו המציאות הזאת היא מאוד מורכבת, היא מאוד מיוחדת, כמו לכל הציבור ולכל הגופים.

תנ"צ אילן פרץ: צריך להגיד שאנחנו נדרשנו למשימה הזאת.

תנ"צ אילן פרץ: זו משימה שאינה משימת שיטור קלאסית.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו עדיין מתמודדים גם עם תופעות של פשיעה, תאונות דרכים ומשימות אחרות לצד משימת הקורונה.

תנ"צ אילן פרץ: כמו שציינתי, נדרשנו למשימה הזאת ועשינו את זה בהתגייסות מלאה, עם תחושת שליחות גדולה שאנחנו באמת מסייעים למאמץ הלאומי כדי למנוע את התפשטות המגפה.

תנ"צ אילן פרץ: למדנו את זה תוך כדי תנועה ואנחנו עדיין לומדים, גם את ההתמודדות שלנו החוצה וגם ההתמודדות שלנו פנימה.

תנ"צ אילן פרץ: חשוב לומר שאנחנו מכירים את המציאות הקשה בציבור, אנחנו חלק מהציבור.

תנ"צ אילן פרץ: זה לא פוסח על אף אחד, לא בהיבטים הבריאותיים ולא בהיבטים הכלכליים והחברתיים.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו חלק מזה.

תנ"צ אילן פרץ: זו מציאות של חוסר ודאות, של שינויים תכופים, של אירועים שמייצרים גם מתח נפשי מאוד גדול.

תנ"צ אילן פרץ: אין ספק שמלבד המתח זה מייצר גם רגשות של תסכול ומציף אצלנו רגשות עזים.

תנ"צ אילן פרץ: את נגעת בנקודה מאוד חשובה, כי אני חושב שאחרי הגל הראשון, שהיו בו איסורים והגבלות מאוד ברורים וגם משמעותיים, בעצם כל ההגבלות הוסרו.

תנ"צ אילן פרץ: היה נדמה שמשטרת ישראל נותרה עם האכיפה כמוצא אחרון אל מול התמודדות עם גל תחלואה שני.

תנ"צ אילן פרץ: אני חושב שזה הציף גם המון מתח בציבור, לכאורה יש פה איזושהי מדיניות אכיפה מוגדרת, כאשר את המשימות שלנו אנחנו מקבלים מהדרג הממונה, וכפי שציינתי גם נדרשנו למשימה הזאת.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו רואים את עצמנו משרתי ציבור, אנחנו לא באים להעניש ציבור - - -

יוליה מלינובסקי: אילן, סליחה, לפני שבועיים הופעת בפני ועדת החוקה של הכנסת.

יוליה מלינובסקי: שמעתי את הנאום שלך המצוין, אבל דבר איתנו קצת יותר לעניין.

יוליה מלינובסקי: לפני שבועיים התחייבתם שיהיו הנחיות ברורות ושתביאו אותם לידיעת כל שוטר וכל פקח.

יוליה מלינובסקי: זה קרה?

יוליה מלינובסקי: אל תספר לי את ההיסטוריה של הקורונה, אנחנו חיים אותה יום-יום.

יוליה מלינובסקי: זה קרה או לא קרה?

יוליה מלינובסקי: היום השוטרים יודעים שאם אדם יושב לבד ברכב הוא לא צריך לשים מסכה ולכן לא נותנים קנס?

יוליה מלינובסקי: האם שוטר יודע מה שהבטיח השר לביטחון פנים שהאכיפה ברחוב היא פחות רלוונטית מאשר אכיפה במרחב סגור?

יוליה מלינובסקי: האם הם יודעים שיש אנשים שמסיבות בריאותיות לא יכולים לעטות מסכה וצריך להתייחס לזה?

יוליה מלינובסקי: למשל אדם עם בעיות בריאותיות או פסיכולוגיות, זה אישור מרופא?

יוליה מלינובסקי: אנשים עם מוגבלויות, ילדים, המקרה שהיה בירושלים עם הילדה?

יוליה מלינובסקי: למרות שהיא בת 13, כביכול אפשר לאכוף, אבל היא עדיין ילדה.

יוליה מלינובסקי: בוועדת החוקה התחייבתם שהשוטר או הפקח יפעילו קודם כול שיקול דעת.

יוליה מלינובסקי: כלומר, הקנס והאכיפה זה מוצא אחרון.

יוליה מלינובסקי: קודם כול, מעשה הסברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כשהיו את אותם מקרים, גם של ילדה צעירה וגם אישה קשישה ועוד כמה מקרים של אלימות בעקבות אותו נער צעיר בחולון שהיה אקט ממש אלים נגדו, דיברתי עם השר לביטחון פנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא אמר לי שהנטייה היא פחות לחלק דוחות באוויר הפתוח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איפה אתם עומדים עם זה היום, זה בהנחיות, זה בהוראות, האם זה לשיקול דעת שניתן לכם?

משה ארבל: בהמשך לשאלה של היושבת-ראש, איך אתם יכולים להתרשם אם אדם באמת נמצא בפעילות ספורטיבית?

משה ארבל: ציבור חרדי רחב לא נוהג לעשות פעילות ספורטיבית עם נעלי ספורט.

משה ארבל: הוא יוצא עם הבגדים שלו, עם החליפה שלו, עם הז'קט שלו ועם הנעליים השחורות שלו, וככה הוא עושה פעילות ספורטיבית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל למה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לעשות ספורט, צריך נעלי ספורט.

משה ארבל: לא שינו את שמם ואת לבושם...

משה ארבל: ולכן כך הם עושים פעילות ספורטיבית.

ישראל אייכלר: אצלנו הולכים בתשעה באב עם נעלי ספורט.

משה ארבל: כך הם עושים פעילות ספורטיבית.

משה ארבל: איך ניתן להתרשם ועל סמך מה להחליט שבאותו רגע הוא לא עושה פעילות ספורטיבית.

יוליה מלינובסקי: לפני שבועיים הבטחתם שיהיו נהלים ברורים.

יוליה מלינובסקי: עם מה אנחנו עומדים כרגע?

תנ"צ אילן פרץ: אני אשמח להתייחס.

תנ"צ אילן פרץ: אני שמח שגברתי קראה את הפרוטוקול של ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני חושב ששאר החברים אולי לא נחשפו לזה והיה חשוב לי לתת הקדמה, שלצערי היא גם מאוד-מאוד רלוונטית ולצערי לא אפשרת לי לסיים אותה.

תנ"צ אילן פרץ: היא מסבירה את הפלטפורמה שעליה אנחנו נשענים באופן כללי.

תנ"צ אילן פרץ: אני אנסה להיות יותר ממוקד אם אתם חושבים שזה לא רלוונטי.

תנ"צ אילן פרץ: המדיניות שנקבעת כמובן נגזרת מהתקנות.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו נותנים כלים לשוטרים לקבל החלטות ולהפעיל שיקול דעת.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו נותנים להם את הכלים במנעד הרחב.

תנ"צ אילן פרץ: אני אוכל לתת לכם כמה דוגמאות רק כדי שתבינו את המנעד – זה משנה אם אתה נמצא באוויר הפתוח, זה משנה אם אתה נמצא לבד, זה משנה אם אתה נמצא עם המשפחה הגרעינית שלך, זה משנה אם אתה באזור מוגבל והוכרז כאזור אדום עם תחלואה גבוהה, זה משנה אם אתה בקרבת אנשים אחרים.

תנ"צ אילן פרץ: יש המון פרמטרים שהגדרנו בצורה ברורה מאוד, כתובה, שמועברת גם בתדריכים, גם ביום-יום, גם במסרונים ישירות לפלאפון האישי של השוטרים, בתדריכים האישיים, בלומדות, בסרטונים, בתרחישים ותגובות, אנחנו צופים במצלמות הגוף.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו מדגישים את כל ההנחיות האלה, עם המנעד של שיקול הדעת, כדי לתת את הכלים לשוטר לקבל החלטה נכונה.

תנ"צ אילן פרץ: הרעיון כאן אינו להעניש את הציבור.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו קודם כול מסבירים ומנחים.

תנ"צ אילן פרץ: מאז תחילת ההנחיה או התקנה שחייבה אנשים להסתובב עם מסכות בחוץ חילקנו יותר מ-250,000 מסכות.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו מעדיפים את זה, זו לא משימה נעימה וזו לא משימה נוחה.

תנ"צ אילן פרץ: יחד עם זאת, אנחנו כן רואים חובה להתייחס לכל הפרה ברחוב, אם בהערה בעל-פה, אם במתן מסכה והנחיה, כך שלא ייווצר מצב שבו הציבור רואה שוטרים שעוברים לידם כשהם עוברים על התקנות ובעצם אנחנו לא מתייחסים.

תנ"צ אילן פרץ: חלק גדול מהציבור גם מצפה שהשוטרים יעשו את זה, כי אנשים מתביישים להעיר לאנשים אחרים שמסתובבים בלי מסכה.

תנ"צ אילן פרץ: כשאני מסתובב ברחוב ורואה אדם בלי מסכה, אני מעיר לו גם כשאני לא על מדים.

תנ"צ אילן פרץ: לי זה לא נעים, אני לא רוצה שיסכנו אותי.

תנ"צ אילן פרץ: יש פה עניין שהוא גדול מכולנו.

תנ"צ אילן פרץ: זו אחת מהמשימות שלנו ובלית ברירה אנחנו מבצעים את המשימה הזאת שהיא גם קצת כפוית טובה.

תנ"צ אילן פרץ: לגבי שימוש בכוח – אני יכול לתת לכם נתונים רק מהחודשיים האחרונים, זה חודש ועוד 20 ימים.

תנ"צ אילן פרץ: 1.5 מיליון שיחות מהציבור לקבלת עזרה התקבלו במוקדי ה-100, מתוכן נפתחו כ-400,000 אירועים.

תנ"צ אילן פרץ: ב-350,000 אירועים נשלחה ניידת.

תנ"צ אילן פרץ: מלבד זאת, ניתנו כ-80,000 דוחות.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו נפגשים כל כך הרבה, כל כך הרבה עם אזרחים ולהגיד שבגלל מספר אירועים בודדים אנחנו מכפישים את כל המשטרה ואומרים שיש אלימות משטרתית?

תנ"צ אילן פרץ: הסמכות שקיבלנו מהמחוקק היא להשתמש בכוח סביר כדי למנוע עבירות, כדי להגן על השוטר עצמו וכדי לאכוף את החוק.

יוליה מלינובסקי: אתה מודע לזה שזה כבר ברמת הפחד?

יוליה מלינובסקי: אתה יודע שנערים מפחדים ממפגש עם שוטר?

תנ"צ אילן פרץ: אני רוצה להתייחס לכל ההערות שלך, גברתי, את נגעת בנקודות מאוד חשובות, גם בהתמודדות עם קטינים, גם בהתמודדות עם אנשים עם מוגבלויות.

תנ"צ אילן פרץ: אגב, אנחנו לא אוכפים, התקנה אומרת שאנחנו לא אמורים לאכוף מול אנשים עם מוגבלויות.

יוליה מלינובסקי: אבל זה אם אתה רואה שהוא מוגבל פיזית.

יוליה מלינובסקי: לא תמיד אתה יכול לזהות בעין אדם מוגבל .

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחד הדברים שלמדנו במהלך הדיונים כאן בוועדה, מאז שהיא הוקמה, זה סוגיית המגע של כוחות האכיפה עם אנשים בעלי צרכים מיוחדים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש כאן איזשהו קושי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו גם יודעים שהמשטרה עושה על כך עבודה ונקדיש דיון על הסוגיה של ההתמודדות עם בעלי מוגבלות.

תנ"צ אילן פרץ: אני חייב להגיד משהו ברמה האישית, משהו שמאוד מפריע לי.

תנ"צ אילן פרץ: יש לנו שוטרים מצוינים שעושים עבודת קודש.

תנ"צ אילן פרץ: הם עושים אותה ברגישות גבוהה ובסבלנות ובהבנה.

תנ"צ אילן פרץ: יכול להיות שבכמות המקרים שבהם אנחנו מתחככים עם הציבור, יש גם חריקות.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו לא חפים מטעויות ואנחנו יכולים לעשות גם טעויות מקומיות, אבל כמות המפגשים והחיכוך שלנו עם הציבור לעומת כמות האירועים – שחלקם שנויים במחלוקת – היא כמעט אפסית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם ההנחיות שלכם כתובות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש נוהל כתוב?

תנ"צ אילן פרץ: גברתי, אני יכול לשלוח לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נשמח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה מבקשת לקבל את ההנחיות שהופצו.

יעקב טסלר: ומתי הופצו.

משה ארבל: אני לא מדבר רק על מקרים שהם שנויים במחלוקת, אני מדבר על שוטר שמבצע פעולת שיטור בלי תג שם, שזה אירוע שאתם צריכים להוקיע אותו מיידית.

יוליה מלינובסקי: ומצלמת גוף פתאום לא עובדת.

משה ארבל: זה לא מקובל.

משה ארבל: מצלמות גוף למשל, שלצערי הרב עדיין לא הותקנו על מג"ב יס"מ, וכבר פניתי לשר בשאילתה בנושא.

משה ארבל: תהליכים כאלה יהיו תהליכים בוני אמון.

משה ארבל: בסוף-בסוף-בסוף פעולות השיטור לא ישיגו שום מטרה בלי אמון של הציבור.

משה ארבל: אם המדינה והממשלה רוצות לבצע פעולות שיטור, חייבים שיהיה בסיס אמון.

משה ארבל: אגב, המשטרה עושה את זה במגזר הערבי עם ניצב חכרוש, שהוא מהמגזר הערבי, ומקימה תחנות בתוך המגזר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז צריך ניצב חרדי, משה ארבל, אולי הגיע הזמן.

משה ארבל: רב ניצב.

משה ארבל: .. בסוף-בסוף צריך לבנות אמון, זה היסוד שצריך להוביל את כולנו.

תנ"צ אילן פרץ: אני רוצה לומר עוד משהו בהמשך לדברים שלך, זה מאוד קשור.

תנ"צ אילן פרץ: זה לא רק אמון, יש פה עניין של שיתוף פעולה, יש פה עניין של אחריות ציבורית.

תנ"צ אילן פרץ: אני חושב שאחד מחברי הכנסת נתן דוגמה לזה – הרבה פעמים לשתף פעולה עם השוטר, להציג תעודת זהות, להזדהות בפניו, זו פעולה אלמנטרית.

תנ"צ אילן פרץ: חלק מהמקרים שהסתיימו בחיכוך, וזה הופך לסאגה מתישה, הם לפעמים התנהגות מתריסה שהופכת את האירוע המאוד קטן והמינורי הזה לסיוט לשוטר.

תנ"צ אילן פרץ: כל הזמן בודקים את הגבולות שלו, עושים שיימינג לשוטרים ברשתות, הופכים את זה לסיוט לשוטרים.

יוליה מלינובסקי: תסביר לי בבקשה, אדוני תת-ניצב, את ההליך שקורה כששוטר נפגש ברחוב עם אזרח בלי מסכה.

יוליה מלינובסקי: מה סדר הפעולות שהשוטר צריך לעשות לפי ההנחיות שלכם?

תנ"צ אילן פרץ: אם אזרח מסתובב בלי מסכה והוא נמצא במדרכה לבד, כשאין מסביבו אנשים, השוטר צריך להעיר לו, להגיד לו: אדוני, תעטה מסכה.

תנ"צ אילן פרץ: אם אין לו – הוא אמור לתת לו.

יוליה מלינובסקי: על פי ההנחיות, אם אני לבד באוויר הפתוח, אני לא צריכה להיות עם מסכה.

תנ"צ אילן פרץ: אני לא מכיר את התקנה הזאת כפי שאת מציינת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לצערי אני חושבת שזה לא נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באופן אישי אני חושבת שזה בעייתי, אבל זה לא נכון, זו לא ההנחיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההנחיה היא לעטות מסכה בכל מקום, גם בחוץ.

יוליה מלינובסקי: זה מה שמשרד הבריאות אמר לי, שאם אדם נמצא במרחב הפתוח, באוויר, לבד, הוא לא צריך להיות עם מסכה.

יעקב טסלר: יש בלבול בעניין הזה.

ישראל אייכלר: רק בפעילות ספורט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בדיוק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש החרגה של פעילות ספורט, אבל– כמו שאמר חבר הכנסת משה ארבל – חרדים שעושים ספורט לבושים כרגיל.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, נניח שהשוטר רואה אותי בלי מסכה, הוא מעיר לי שאני צריכה לשים מסכה, אבל אין לי מסכה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם את לבד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם את עומדת ליד אנשים, זה מה שמשנה את התמונה?

תנ"צ אילן פרץ: כן, גם.

תנ"צ אילן פרץ: אם את עומדת עם אנשים או שבמדרכה יש המון אנשים ואת נמצאת בלי מסכה, אז כן, צריך להעיר לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה יגרום לשוטר לבקש ממישהו תעודת זהות ובהמשך לזה להטיל עליו את הקנס?

ישראל אייכלר: ראינו הפגנות המוניות שמפגינים היו בלי מסכות ואף שוטר לא אמר מילה לאנשים.

משה ארבל: או לחלופין, שוטרים שמבצעים פעולות שיטור בלי מסכה.

יוליה מלינובסקי: כן, גם זה ראינו.

יוליה מלינובסקי: אני אסביר לך למה אני חותרת – רואה אותי שוטר בלי מסכה.

יוליה מלינובסקי: אם הוא בא אליי ואומר גברת את בלי מסכה, תקבלי קנס של 500 שקל – זה סיפור אחד.

יוליה מלינובסקי: אם על פי ההנחיות שלכם כשהוא רואה אותי הוא אומר: גברתי, זה לא בסדר, את צריכה להיות עם מסכה.

יוליה מלינובסקי: יש לך מסכה?

יוליה מלינובסקי: אין לי, יצאתי מהבית, שכחתי.

יוליה מלינובסקי: אם אני משתפת פעולה – אני רוצה שקודם כול זה יהיה בטוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברירת המחדל צריכה להיות - - -

תנ"צ אילן פרץ: ברירת המחדל שלנו היא לעשות הסברה, היא לבקש מהאזרח לעטות מסכה ושהוא יעטה מסכה מבלי שנצטרך להתערב.

תנ"צ אילן פרץ: ברירת המחדל היא לא אכיפה.

תנ"צ אילן פרץ: האכיפה היא רק בשלב האחרון של המפגש בין השוטר לאזרח.

תנ"צ אילן פרץ: אני ציינתי את זה גם בישיבה הקודמת.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו יכולים לשלוח לכם את כל ההנחיות שיורדות לשוטרים כדי שתראו את זה גם שחור על גבי לבן.

תנ"צ אילן פרץ: לשוטרים יש שיקול דעת, זה יכול להיות באזור אדום, באזור מוגבל, יכולים להיות הרבה תרחישים שעשויים לצוץ, אי אפשר להיכנס לכל אירוע ואירוע.

תנ"צ אילן פרץ: אני רוצה לגעת בכמה דברים שאנחנו כן עושים, בנוסף להעברת הנחיות.

תנ"צ אילן פרץ: אגב, קיצרנו את אופן העברת ההנחיות באמצעות הטלפונים הסלולריים האישיים של השוטרים.

תנ"צ אילן פרץ: יש לנו אפליקציה משטרתית שבאמצעותה השוטרים מקבלים את המסרים בצורה ישירה.

תנ"צ אילן פרץ: עשינו גם הכנה מנטלית לטובת העניין, זו תודעת משימה אחרת, זו לא תודעה שיטורית קלאסית.

תנ"צ אילן פרץ: יש פה משימה אזרחית, היא לא שיטורית קלאסית, ועשינו גם את ההכנה המנטלית לזה.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו עומדים על המאפיינים הייחודיים של המשימה זאת אל מול משימות אחרות; יש כוחות ייעודיים שמתעסקים במשימה הזאת.

תנ"צ אילן פרץ: נכון שכל השוטרים שנמצאים ברחוב, גם אם הם לא מהכוחות הייעודיים האלה, והם עושים פעילות קורונה כפעילות אגבית אם הם נתקלים באירוע, הם נדרשים להתייחס אליו.

תנ"צ אילן פרץ: יש כוחות שמתודרכים, מיומנים, שמכירים את המדיניות בצורה עוד יותר מדויקת, עם הנחיות ברורות, עם תדריכים מסודרים.

יוליה מלינובסקי: כלומר, אם היום אני אפגוש שוטר, יש בטלפון הנייד שלו הנחיות ברורות, ואני יכולה להגיד לו: אדוני השוטר, תיכנס לטלפון שלך ותבדוק מה ההנחיות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הסוגיה של ההנחיות היא חשובה מאוד בעיניי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': קיבלתי את נוסח חוק בריאות העם, אגב הוא מאוד חד-משמעי לגבי זה שכולם צריכים להיות עם מסכות כל הזמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אקרא: "לא ישהה אדם במקום שאינו מקום מגוריו מבלי שהוא עוטה מסכה".

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה הסעיף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סעיף קטן (א) קובע את החריגים: קטין מתחת לגיל 7; אדם שמחמת מוגבלות נפשית, שכלית או רפואית מתקשה באופן משמעותי או שנמנעת ממנו עקב מוגבלותו האמורה, לכסות את הפה ואת האף כאמור; אדם השוהה במקום סגור או מופרד בלא אדם נוסף או אדם השוהה במקום עם האנשים הגרים באותו מקום איתו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לעניין זה, "השוהה במקום סגור או מופרד" – אדם השוהה בכלי רכב – כלומר, אם אתה שוהה בכלי רכב, אתה לא צריך להיות עם מסכה – במבנה, בחלק ממבנה הכולל מחיצה בגובה שני מטרים לפחות או בתא עבודה בחלל פתוח או אדם שמשתתף בשידור באמצעי תקשורת או שני עובדים העובדים בקביעות בחדר אחד במקום עבודה או אדם שמבצע פעילות ספורט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אלה החריגים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, לפי החוק הזה כל אדם מחוץ לבית צריך להיות עם מסכה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לכן מעניין אותי אם ההנחיות של השר, כפי שדיברתי איתו ואמר לי שהוא שוקל את הסוגיה של עטיית מסכות בחוץ וקנסות לאנשים שלא הולכים איתן בחוץ, האם ההנחיות שלכם שונות במשהו מהחוק הזה?

תנ"צ אילן פרץ: אמרתי, יש טווח שיקול דעת של שוטר והשוטר משתמש בו.

תנ"צ אילן פרץ: אני רוצה להעיר הערה, חברת הכנסת מלינובסקי, אני מרגיש כאילו שעכשיו אני אצא לרחוב וכל מפגש כזה יצטרך להסתיים רק בהסברה.

תנ"צ אילן פרץ: אנחנו גם מבצעים אכיפה איפה שצריך לבצע אכיפה ואני לא חושב שהשוטר צריך להתנצל שהוא רשם דוח איפה שהוא חשב שהוא צריך לרשום דוח.

תנ"צ אילן פרץ: עדיין יש פה נגיף שמשתולל, המשטרה נדרשה למשימה הזאת ולשמור על בריאות הציבור.

יוליה מלינובסקי: זאת בדיוק הבעיה.

תנ"צ אילן פרץ: להגיד בצורה נחושה שעכשיו אני אצא לרחוב ואם אני אקבל או לא אקבל - - -

יוליה מלינובסקי: סליחה, אדוני, המטרה שלך היא לא לחלק דוחות.

יוליה מלינובסקי: המטרה שלך היא לשמור על האזרחים.

יוליה מלינובסקי: זה ההבדל, זה בדיוק ההבדל בגישה.

יוליה מלינובסקי: אני רואה בשוטר חבר, ידיד שבא לעזור.

יוליה מלינובסקי: אז לעזור זה לא לתת דוח 500 שקל ואני אמשיך ללכת בלי מסכה, כי אין לי אותה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל את יודעת, יוליה, שיש אנשים שמגיע להם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה, לא תתני דוחות תנועה?

יוליה מלינובסקי: אבל זה צריך להיות מוצא אחרון.

יוליה מלינובסקי: זה בדיוק מה שאני אומרת, זה מוצא אחרון.

תנ"צ אילן פרץ: גברתי, חזרתי על זה חמש פעמים ואת עדיין מתעקשת, ולמרות שחילקנו 250,000 מסכות ולמרות שהשוטרים מחלקים הרבה אזהרות ולמרות ולמרות ולמרות - - -

יוליה מלינובסקי: יופי, זה בדיוק מה שאני רוצה לשמוע ממך.

יוליה מלינובסקי: אתה לא אמרת את זה קודם.

ישראל אייכלר: אם זה נכון מה שאתה אומר, אדוני הקצין, מדוע השוטרים מגיעים גם סמויים אם לא בשביל לנסות לתפוס אנשים ולתת להם דוח?

תנ"צ אילן פרץ: שוטרים לא מתחבאים.

ישראל אייכלר: אני אומר סמויים.

תנ"צ אילן פרץ: ציינתי את זה גם בעבר, שוטרים לא מתחבאים מאחורי עצים כדי לתפוס אדם בלי מסכה ולרשום לו דוח.

תנ"צ אילן פרץ: זו לא המדיניות המשטרתית.

ישראל אייכלר: ואני מקבל פניות מאנשים על כך שבאו שוטרים סמויים לתפוס אנשים.

קטי קטרין שטרית: רגע, אבל למה אנחנו מתערבים בעבודת המשטרה?

ישראל אייכלר: כי אם אומרים שהמטרה היא הסברה, שוטר סמוי לא בא להסביר, הוא בא להכשיל.

קטי קטרין שטרית: סליחה, אני נמצאת בבידוד ואני לא יכולה להתפרץ כל דקה לשיחה.

קטי קטרין שטרית: אתם מדברים ומדברים כי אתם יושבים פיזית בוועדה.

קטי קטרין שטרית: אני גם בין אלה שזימנתי את הדיון.

קטי קטרין שטרית: קודם כול, נכון, צריך לחדד את ההנחיות.

קטי קטרין שטרית: צריך לחדד את ההוראות לשוטרים כדי שלא יהיה שימוש מופרז בכוח.

קטי קטרין שטרית: אני מסכימה עם כל חבריי בנקודה הזאת, אבל לנו, כנבחרי ציבור, יש עלינו אחריות.

קטי קטרין שטרית: שימו לב מה קורה לאחרונה – יש חבר כנסת שאומר לצאת מהסגר ולהתנגד לסגר; יש חבר כנסת שקורא למרד.

קטי קטרין שטרית: חבר'ה, עבודתנו כנבחרי ציבור - - -

יעקב טסלר: קטי, את משווה את זה?

יעקב טסלר: את משווה קריאה של חבר כנסת שאומר שהסגר לא מוצדק לקריאה של חבר כנסת שקורא למרד?

יעקב טסלר: באמת.

קטי קטרין שטרית: לא, אבל שימו לב מה קורה לנו.

קטי קטרין שטרית: עכשיו אנחנו מתערבים בעבודת המשטרה ולמה יש סמויים.

יוליה מלינובסקי: כן, זה בדיוק התפקיד הפרלמנטרי שלנו.

קטי קטרין שטרית: נו, באמת, יש סמויים כי - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': התפקיד שלנו הוא גם להקשות ולשאול שאלות כשהדברים לא ברורים וכשאנחנו רואים בשטח תוצאות של אלימות מוגברת ובלתי מוסברת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז התפקיד שלנו גם לשאול את השאלות, קטי, יש פה שני צדדים.

קטי קטרין שטרית: אז התפקיד שלנו הוא גם לפנות למשטרה ולהגיד לה, בזרקור: שימו לב, יש שימוש מופרז בכוח, בבקשה תחלחלו את זה לאחרון השוטרים, תורו להרפות מהכוח הזה.

קטי קטרין שטרית: לא תמיד כוח הוא דבר חיובי, כוח נותן לך שליטה ואתה מרגיש וואו, שאתה יכול לעצור, אתה יכול לתת דוח וכו' וכו', אבל אנחנו יודעים שאם שוטר עוצר אותך כי לא חגרת או כי דיברת בפלאפון, אז הוא קודם כול שומר על הבריאות שלך.

קטי קטרין שטרית: לכן אנחנו צריכים קודם כול לצאת מנקודת הנחה שהשוטרים רוצים לשמור על הבריאות שלנו.

קטי קטרין שטרית: חד-משמעית.

יעקב טסלר: כולנו חושבים כך.

קטי קטרין שטרית: לגבי השוטרים – יש סטיגמות לגבי אוכלוסיות מסוימות.

קטי קטרין שטרית: איינשטיין, שהביא לתודעת העולם את פצצת האטום, אמר שפצצת אטום אפשר לפרק, סטיגמה אי אפשר לפרק.

קטי קטרין שטרית: יש אוכלוסיות במדינה שיש אובר שימוש כוח כלפיהם.

קטי קטרין שטרית: אני מציעה לכם, הסברתית-חינוכית, זו לא בושה להגיד לאחרון השוטרים שלכם להסתכל על כל האוכלוסיות שווה בשווה.

קטי קטרין שטרית: זה לא משנה אם זה חרדי, חילוני, ערבי.

קטי קטרין שטרית: זה לא משנה, צריך לתת את אותו יחס לכולם.

קטי קטרין שטרית: זאת הבעיה שאני מזהה היום עם כל התהליך הזה של הקורונה, שמתייחסים לאוכלוסיות מסוימות עם שימוש מופרז בכוח ואילו לאוכלוסיות אחרות לא.

קטי קטרין שטרית: תעשו את זה שווה בשווה ולא תהיה שום בעיה, כך גם תחזירו את האמון לציבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << יור >> תודה רבה, קטי שטרית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לתת רשות דיבור לכמה מהנציגים של התנועות למען זכויות בני אדם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עו"ד תומר נאור, מהתנועה למען איכות השלטון, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << יור >>

משה ארבל: אני לא יודע עד כמה הם תנועה לזכויות אדם, אבל אנחנו נשמע אותם בכל זאת.

תומר נאור: אבל אנחנו תנועה שיודעת לדבר עם שוטרים, לצערנו הרב.

תומר נאור: תודה רבה, אני אקצר כי אנחנו בדיון מהיר.

תומר נאור: דווקא כאחד שמסתובב לא מעט בעולמות המחאה וגם כצעיר עם חזות מזרחית וראסטות, יוצא לי לא מעט לדבר עם שוטרים.

תומר נאור: לכן אני מעיד על עצמי כמי שיודע לדבר עם שוטר שפונה אליו ברחוב.

תומר נאור: לצערי הרב – בעצם לשמחתי – רוב האזרחים במדינת ישראל הם אזרחים נורמטיביים והם לא יודעים בדיוק איך להגיב לשוטר שפונה אליהם באסרטיביות, לפעמים בצורה לא נעימה.

תומר נאור: אני לא אומר את זה כביקורת, אבל מה לעשות, כבר קרה לי לא מעט ששוטרים פנו אליי ברחוב והדבר הראשון היה שהם האשימו אותי שיש לי משהו בכיס, שאני עושה משהו לא בסדר.

תומר נאור: לא כי עשיתי משהו לא בסדר, פשוט כי זו הדרך שלפעמים שוטרים פונים לאנשים שבעיניהם הם חשודים.

תומר נאור: נוצרה פה סיטואציה מאוד מעניינת, אזרחים נורמטיביים לחלוטין שמעולם לא פנה אליהם שוטר, מוצאים את עצמם על תקן של עבריינים לכל דבר ועניין, ומהצד השני עומד שוטר שבעל-כורחו נמצא עכשיו בחיכוך גבוה הרבה יותר עם אזרחים מאשר הוא הוכשר לו, מה שהוא תודרך לו, מה שהוכן לו.

תומר נאור: הוא הורגל לתפוס אדם שעובר על החוק בצורה, מה שנקרא מובנית ובנויה, ופתאום כל דודה או סבתא או אדם מבוגר או ילדה בת 13 הופכים להיות עבריינים ולפעמים היחס הוא זהה, וזה לא בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שאתה עומד על נקודה מאוד חשובה.

תומר נאור: יש פה גם פער בהדרכה של שוטרי משטרת ישראל.

תומר נאור: חברת הכנסת מלינובסקי נגעה באיזושהי נקודה והיא לא מקבלת פה את ההתייחסות.

תומר נאור: לא מדובר פה רק במשטרה, מדובר גם בפקחים של הרשויות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון, אתה צודק מאוד.

תומר נאור: מדובר פה גם בפקחים של רשויות מקומיות.

תומר נאור: אגב, זה נושא שהיה אמור להיות מוסדר בחוק המסגרת – וגם כתבנו על כך – כי מתן הכוח לפקחים של רשויות שלא עוברים לא את תהליך הסינון ולא את תהליך ההכשרה, לא תקין.

משה ארבל: עו"ד נאור, ושלא לדבר על זה – אני אומר את זה לצערי – שברשויות מקומיות ספציפיות ומסוימות, אני לא חושב שכולן, עלול להיות מצב שבשכונות מסוימות, משום מה תוצאות ההצבעה בקלפי היו לרעת ראש העיר, שם פתאום תהיה אכיפה מוגברת.

יוליה מלינובסקי: הכול יכול להיות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כבר מכירים את זה, אפרופו העדויות של אתמול, מיקי.

תומר נאור: אני לא נכנס לזה.

תומר נאור: אני חושב שיש פער בהבנה – ואני לא מתיימר לומר למשטרה איך לעשות את תפקידה ואני מכבד מאוד שוטרים, וכשאני פוגש שוטרים בהפגנות ובמחאות אני הראשון לדבר איתם – פער בין מפגין, מוחה, אדם שנמצא בחיכוך עם שוטר לבין אזרח רגיל, ומהצד השני יש פער בין שוטר שיודע לעבוד מול אוכלוסיות מסוימות לבין האוכלוסיות שעכשיו נדרשות להיות בחיכוך ובמגע עם המשטרה.

תומר נאור: אני חושב שהפער הזה לא גושר עדיין.

תומר נאור: אגב, אני פונה גם למשטרה, אין סיבה שלא לכבד שוטרים שבאים לשמור עלינו, קצת פנייה לציבור, להשקיע ביחסי ציבור מהבחינה זאת.

תומר נאור: אני חושב שצריך לפתור את הנקודה הזאת.

תומר נאור: אני מודה על הדיון.

תומר נאור: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אתה יכול לשלוח אלינו את המסמך הזה שהכנתם לגבי הפקחים בשלטון המקומי?

תומר נאור: בוודאי.

תומר נאור: אני אעביר אליכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נשמח לקבל את המסמך הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עכשיו אני רוצה לפנות למועצה לשלום הילד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עו"ד כרמית פולק כהן, בבקשה.

כרמית פולק כהן: תודה, גברתי.

כרמית פולק כהן: קודם כול, חשוב לי להגיד שאנחנו עובדים הרבה עם המשטרה ואנחנו יודעים לעבוד עם המשטרה ועם מחלקת הנוער במשטרה וגם מעריכים את עבודת המשטרה.

כרמית פולק כהן: בהקשר הזה חשוב לומר כמה דברים.

כרמית פולק כהן: אנחנו בהקשר של אירועים שקרו עם קטינים – אגב, כל מה שנאמר כאן זה מקל וחומר על קטינים.

כרמית פולק כהן: דיבר הנציג של התנועה לאיכות השלטון על אזרח שפונה לשוטר.

כרמית פולק כהן: דמיינו לכם ילד שפונה לשוטר – והסרטון שראינו גם די מדבר בעד עצמו.

כרמית פולק כהן: פנינו למפכ"ל בשני הקשרים ואני חייבת לומר, במחילה, שהתגובות שקיבלנו היו תגובות קצת לא מסברות את האוזן.

כרמית פולק כהן: אני אומרת לנציג המשטרה, מבחינתנו כן חשוב שהמשטרה גם תיקח אחריות.

כרמית פולק כהן: יש פעמים שלהגיד שהכול שנוי במחלוקת ולא רואים את זה מהצד הנכון וכו', זה פוגע באמון הציבור, ובטח באמון שצריך להתבסס בין קטינים ובני נוער לבין המשטרה.

כרמית פולק כהן: אני אומרת כאן שוב, אמרנו את זה גם בדיון בוועדת החוקה, גם העברנו את המכתבים שהפנינו למפכ"ל וגם ביקשנו להתוות איזושהי מדיניות.

כרמית פולק כהן: אתה אומר שהתוויתם איזושהי מדיניות.

כרמית פולק כהן: א', לא כל דבר הוא באמת מדיניות, יש דברים שהם היגיון ושכל בריא.

כרמית פולק כהן: אולי גם על השכל הבריא הזה וההיגיון צריך לדבר עם השוטרים כסוג של התוויית מדיניות.

כרמית פולק כהן: בסופו של דבר, מעבר להנחיות והנהלים, כן, שוטר צריך להפעיל שיקול דעת, אבל אולי גם לדבר על אוכלוסיות מיוחדות.

כרמית פולק כהן: כמובן שלא כל השוטרים מוכשרים לעבוד מול בני נוער וילדים ולפעמים ההשלכות הן הרות גורל.

כרמית פולק כהן: ראינו את ההשלכות ואת המשמעויות ונכון שאחר כך היה קאמבק ותיקון ספציפית עם אותה קטינה, אבל יש גם הרבה מפגשים עם קטינים שלא מגיעים, כמו שאתה בעצמך אמרת, אלינו הציבור או שאנחנו לא נחשפים אליהם ויכול להיות שהיו בהם כשלים.

כרמית פולק כהן: מבחינתנו, ההשלכות והסוגיה של אמון הציבור מול קטינים ובני נוער היא מאוד-מאוד חשובה והיינו שמחים – כמובן אם יש לכם אפשרות שנראה את ההנחיות – לראות את ההנחיות ולהבין איך המשטרה מתמודדת ביחס לקטינים.

כרמית פולק כהן: מבחינתי אין ספק שהשיח פה הוא אחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עו"ד אן סוצ'יו, האגודה לזכויות האזרח, בבקשה.

אן סוצ'יו: תודה רבה על קיום הדיון.

אן סוצ'יו: אני רוצה להתחיל לדבר מנקודה קטנה בעניין הקורונה.

אן סוצ'יו: נאמר פה על ידי נציג המשטרה שאכיפת מסכות היא לא משימת שיטור קלאסית.

אן סוצ'יו: העמדה שלנו היא שזו לא משימת שיטור.

אן סוצ'יו: נקודה.

אן סוצ'יו: אנחנו חושבים שזו משימה שהיא יותר משימת פיקוח שמתאימה לגורמים אזרחיים, כמו פקחים של משרד הבריאות.

אן סוצ'יו: לא הגיוני ששוטרים שמאובזרים מכף רגל ועד ראש בטייזר ובנשק ובאמצעים נוספים אוכפים את ההוראה הזאת מול ילדים, מול קשישים ומול אזרחים בכלל שלא אמורים לא בסיטואציה כזאת.

אן סוצ'יו: העמדה שלנו היא שראוי, וככול שהדבר הזה יימשך ראוי לשקול להעביר את הסמכויות האלה לידי גורמים אזרחיים, לידי פקחים של משרד הבריאות למשל.

אן סוצ'יו: ברור שעדיין לא ערוכים לדבר כזה, אבל לטעמנו זה הדבר הנכון לעשות.

אן סוצ'יו: אם אני אשים את האצבע על הבעיה העיקרית של התופעה הזאת שנקראת "אלימות שוטרים", אני חושבת שהבעיה העיקרית היא שהמשטרה לא מודה שיש כאן תופעה.

אן סוצ'יו: מזה שנים השיח הוא שיח פרטני, של מקרים פרטניים ולא שיח של תופעה שצריך לפתור באופן מערכתי, באופן הרבה יותר רחב מאשר טיפול אחד לאחד בכל מקרה ומקרה.

אן סוצ'יו: אני לא הראשונה שאומרת את זה, זה נאמר כבר לפני עשרים שנה בדוחות ביקורת שעסקו בנושא הזה וקבעו שצריך לקיים באופן שגרתי תהליך של הפקת לקחים, איסוף ועיבוד נתונים כדי להתחקות אחרי דפוסים בעייתיים.

אן סוצ'יו: יש כאן דפוסים בעייתיים.

אן סוצ'יו: דובר כאן על פרופיילינג ועל הפעלת שיטור יתר כלפי אוכלוסיות מסוימות.

אן סוצ'יו: דוח פלמור אמר את זה.

אן סוצ'יו: ועדה בין-משרדית זו כבר אמרה את זה ביחס לאתיופים.

אן סוצ'יו: אנחנו רואים שזה קיים גם כלפי חרדים וגם כלפי אוכלוסיות נוספות.

אן סוצ'יו: גם כאן, המשטרה צריכה להודות שיש בעיה.

אן סוצ'יו: כמו שלכולנו יש הטיות וסטריאוטיפים - - -

יוליה מלינובסקי: אבל כל עוד האגודה לזכויות האזרח מדברת על אזרחים ישראלים ומכנה אותם אתיופים, אז אנחנו בבעיה.

יוליה מלינובסקי: קודם כול תתקני את לשונך.

יוליה מלינובסקי: קודם כול תתחילי מעצמך.

יוליה מלינובסקי: כל עוד את והאגודה לזכויות האזרח מכנים את היהודים יוצאי אתיופיה "אתיופים", אז מה את מצפה משוטר?

יעקב טסלר: לוקח זמן עד שמתרגלים לזה.

אן סוצ'יו: אני מתקנת.

יוליה מלינובסקי: מה את מצפה משוטרים?

יוליה מלינובסקי: אתיופים, רוסים, חרדים.

אן סוצ'יו: יוצאי אתיופיה.

אן סוצ'יו: זה היה קיצור לא מתאים.

אן סוצ'יו: יוצאי אתיופיה, זו לא הנקודה כאן.

יוליה מלינובסקי: אתיופים, וזו האגודה לזכויות האזרח.

אן סוצ'יו: אני חושבת שאי אפשר לשכוח את רוח המפקד שעומדת מאחורי כל הדבר הזה.

אן סוצ'יו: כשאנחנו שומעים את השר לביטחון הפנים אומר שכל מי שיבוא לתקוף שוטר חייב לדעת שדמו בראשו, אני חושבת שזה מעביר מסר מאוד-מאוד בעייתי לשוטרים.

אן סוצ'יו: צריך לעבור משיח כזה לשיח הרבה יותר רגיש, ששם את האצבע על התופעה ונותן פתרונות פרקטיים, כמו לדוגמה אותה ועדה שעסקה בהתמודדות עם שיטור יתר כלפי יוצאי אתיופיה, כך גם צריך לשקול הקמה של צוות בין-משרדי לגיבוש תוכנית פעולה להתמודדות עם התופעה הזאת של אלימות שוטרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מסכימה איתך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מסכימה גם עם האמירה שזה נושא גדול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מכירה אותו, עסקתי בו בהרחבה גם בעבודתי העיתונאית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין ספק שעדיין לא הצלחנו להגיע למצב שבו הסוגיה זאת נדונה ומטופלת בצורה הרחבה כפי שצריך להיות, במיוחד סביב תופעות של פרופיילינג ושיטור יתר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רות לוין-חן, עמותת "יוזמות אברהם", בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אפשר התייחסות קצרה .

רות לוין-חן: צוהריים טובים ותודה על זכות הדיבור.

רות לוין-חן: אני מנהלת שותפה של מיזם קהילות בטוחות בעמותת "יוזמות אברהם" יחד עם עולא נג'מי-יוסף.

רות לוין-חן: ברור לנו שבחודשים האחרונים, בצל משבר הקורונה, נוכחות כוחות הביטחון מורגשת ביישובים הערבים ובערים המשותפות יותר מאשר בימי שגרה ופעילות גופי הביטחון השונים, בראשם משטרת ישראל ופיקוד העורף, לאכיפת ההנחיות של הריחוק החברתי מובילה למפגש תכוף יותר של האזרחים הערבים עם הגורמים האלה.

רות לוין-חן: אנחנו חושבים שהמלחמה המשותפת בקורונה, שלא מבחינה בין ערבים ויהודים, עשויה הייתה דווקא להפוך לנקודת מפנה חיובית ביחסים בין הצדדים ולאפשר למשטרה להיתפס כמי שבאמת דואגת לחייהם ולבריאותם של האזרחים הערבים.

רות לוין-חן: כמובן שגם אנחנו לא חולקים על הצורך באכיפה יעילה של הוראות משרד הבריאות במטרה לקדם את בריאות הציבור.

רות לוין-חן: אולם יחסיהם של האזרחים הערבים עם גורמי הביטחון מורכבים וטעונים ואכן ראינו כמה וכמה מקרים של חיכוכים ועימותים.

רות לוין-חן: אני אגיד שלפי מדד הביטחון האישי של "יוזמות אברהם" לשנת 2019, שפרסמנו ממש לאחרונה, עוד לפני משבר הקורונה בשנת 2019, רק 17.4% מהאזרחים הערבים ציינו שהם רוחשים אמון במשטרת ישראל.

רות לוין-חן: רק 16.2% מהאזרחים הערבים ציינו שהם מעריכים את המשטרה כמי ששומרת על חיי האזרח הערבי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תחזרי שוב על הנתונים – מה האחוזים שמביעים אמון?

רות לוין-חן: מבחינת האמון במשטרה – רק 17.4% מהאזרחים הערבים ציינו שיש להם אמון או אמון מלא במשטרת ישראל.

רות לוין-חן: ביחס לתפקוד של משטרת ישראל כמי ששומרת על חיי האזרח הערבי – רק 16.2% מהאזרחים הערבים ציינו שהם מרגישים שהמשטרה שומרת על חיי האזרח הערבי.

רות לוין-חן: ביחס לזה אנחנו יכולים לראות איך משבר הקורונה והחיכוכים ההולכים ונשנים מערערים עוד יותר את האמון של האזרחים הערבים במשטרה וממילא גם הפשיעה והאלימות – לצערנו אלה תופעות שלא נחות בתקופת משבר הקורונה – עוד יותר מעצימות את היעדר האמון.

רות לוין-חן: אני רוצה לציין כמה צעדים שלדעתנו על המשטרה לנקוט כדי לצמצם את החיכוכים בין המשטרה לאזרחים הערבים: בראש ובראשונה אזרוח של המשטרה, גם בתקופה הזאת ובכלל.

רות לוין-חן: על המשטרה לנטוש את התפקידים הביטחוניים שלה, כמו אבטחה של הרס בתים ביישובים הערבים ולתפקד בהקשרים אזרחיים בלבד, שבמסגרתם המשטרה מספקת לאזרחים הערבים שירותי שיטור יעילים, מפענחת פשעים ודואגת לביטחונם האישי; אנחנו חושבים שצריך להמשיך את התיאום של פעילות גורמי המשטרה ביישובים הערבים עם ראשי הציבור הערבי, על נבחריו גם ברמה הארצית וגם המקומית.

רות לוין-חן: התהליך הזה הוא תהליך מבורך שצריך להימשך; צריך לבצע תדרוכים ייעודיים לשוטרים שעובדים ביישובים הערבים ובערים המעורבות, כדי להדגיש את החשיבות של האיפוק, הרגישות והאינטראקציה עם התושבים; כפי שציינו קודם לכן, ברור שיש פה גם ממד פרסונלי של מי השוטר או השוטרת שבאים במגע עם האזרחים.

רות לוין-חן: לכן חשוב להקצות שוטרים ותיקים שמנוסים בטיפול במצבים מורכבים ומצטיינים בהפעלת שיקול דעת למשימת האכיפה ביישובים הערבים.

רות לוין-חן: עבודת שיטור רגישה ושוויונית כלפי החברה הערבית בתקופה הזאת תוכל להוביל לשיפור אמון האזרחים.

רות לוין-חן: זה מה שאנחנו רוצים לראות ולא אכיפה מפלה וכוחנית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סבב סיכום קצר של חברי הכנסת, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: גברתי היושבת-ראש, אני חוזרת ואומרת, אני רוצה לראות את ההנחיות של המשטרה.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לראות אם מה שהבטיח שר הבט"פ לנו, שיהיו הנחיות יותר נוחות בנושא האכיפה בחוץ ובפנים ומה תפקיד המשטרה, שזה לא רק הקנסות.

יוליה מלינובסקי: המטרה של משטרת ישראל אינה להטיל קנסות, אלא לעזור לנו להתמודד עם הקורונה ולא למלא את קופת המדינה.

יוליה מלינובסקי: אם הנתונים שבידי נכונים, לאחרונה חולקו 86,000 דוחות, סך הכול 38 מיליון שקל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': 86,000 דוחות בתוך כמה זמן?

יוליה מלינובסקי: בתקופת האכיפה של המסכות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה כלום, זה כמה שבועות.

יוליה מלינובסקי: כן, 86,000 דוחות, שזה 38 מיליון שקל בסך הכול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מעניין.

יוליה מלינובסקי: המטרה שלנו זה לא אימה, לא לקנוס, לא להכות את האזרח ולא לעשות את החיים שלו יותר קשים.

יוליה מלינובסקי: יש צדק בדברים, למשטרה, כמו כל גוף ביטחוני, יש לה את כיוון האכיפה, אבל דווקא פה הכוחניות והפעלת הכוח – שזה בעצם תפקידם, הם עובדים עם האוכלוסיות האלה – הם לא יעילים וצריך לעשות סוויץ' בראש.

יוליה מלינובסקי: אני פונה לנציגי משטרת ישראל שרואים אותנו בזום ואיתנו בדיון, ההנחיות צריכות להיות שקודם כול עוזרים לאזרח שתהיה לו מסכה.

יוליה מלינובסקי: אם האזרח מתנהג באלימות, אם הוא לא עומד בהנחיות, אם הוא מאתגר את השוטר – זה כבר סיפור אחר, אבל 99.

יוליה מלינובסקי: 9% מהאזרחים לא שם.

יוליה מלינובסקי: נערים בני 13 לא צריכים לפחד ממפגש עם שוטר בגלל מסכה והם לא צריכים לראות את הסרטונים האלה.

יוליה מלינובסקי: הילדים חיים בזה, הם רואים ויודעים הכול.

יוליה מלינובסקי: זה מפחיד אותם, השוטרים מפרקים להם את הצורה.

יוליה מלינובסקי: זה מה שאני שומעת בתוך הבית.

יוליה מלינובסקי: לכן אני מבקשת גם לקבל את דף ההנחיות, כדי שנוכל לבחון אותם; לראות אם ההנחיות של השר חלחלו פנימה; גם להסביר לשוטרים שאין לנו עם אחר, אין לנו משטרה אחרת, אנחנו ביחד.

יוליה מלינובסקי: גם ככה החיכוך הוא לא יודע מה וזה גורם נזק להרבה שנים קדימה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה.

יעקב טסלר: שמעתי את כולם בקשב רב, את המשטרה והאחרים שהשתתפו בדיון.

יעקב טסלר: יש תמימות דעים בין כל החברים שבמקרים שהיו הייתה אלימות.

יעקב טסלר: יחד עם זאת, שמעתי גם את נציג המשטרה תנ"צ אילן פרץ שהסביר שלפעמים בחיכוך עם האזרח הוא לא מסביר את עצמו, הוא לא מבין בדיוק את השוטר ולכן זה מייצר חיכוך.

יעקב טסלר: אני חושב שברגע שהמשטרה תבין שלא צריך להסתכל עלינו, כל האזרחים בכל הערים, לא כעל עבריינים – החיכוך הזה עם השוטר הוא לא על שוד, לא על ניסיון פריצה, לא על משהו אחר – שכן כל האזרחים במדינת ישראל נמצאים במצב לא שגרתי.

יעקב טסלר: אף אחד לא בחר בזה ואנחנו מאחלים ומייחלים שנהיה במצב הזה פחות משנה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יחד עם זה, כולנו צריכים לזכור שכל אחד מאיתנו יכול להיות פצצה מתקתקת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו צריכים לזכור את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם אנחנו, כאזרחים, צריכים לנהוג באחריות.

יעקב טסלר: אני מסכים איתך לחלוטין, אבל אני לא יכול לומר שהאדם הוא עבריין ובכוונה הוא לא רוצה ללכת עם מסכה.

יעקב טסלר: כמו שציינו פה קודם, יכול להיות שהאדם שכח את המסכה, יכול להיות שאנשים לא מבינים בדיוק את השפה וכששוטר ניגש אליהם הם נכנסים לפחד מסוים.

יעקב טסלר: אם הגישה תהיה אחרת, לא נראה מה שראינו.

יעקב טסלר: לסיום, גברתי היושבת-ראש, ביקשת את ההנחיות.

יעקב טסלר: אני רוצה לראות מה הן ההנחיות, אם הן הורדו לשטח, אם כן – מתי הן הורדו לשטח.

משה ארבל: ממש לפני נעילה, אני אבקש מגברתי היושבת-ראש שתשקול בחיוב - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סמוטריץ' לא הגיע...

משה ארבל: אבל כדי שבדיון במליאה מחר, לכשתעלה ההצעה המטרילה שמבקשת להקים ועדת חקירה בעוד כחודשיים - - -

יוליה מלינובסקי: לא, לא, מוקדם יותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר בעוד חודש.

יעקב טסלר: לפי מה שקורה בשטח.

יעקב טסלר: בואו נראה את המעשים בשטח.

משה ארבל: כאשר יהיה פה דיון מעקב נוסף, אני סמוך ובטוח שוועדת הפנים והגנת הסביבה בראשותך יודעת לעשות עבודה פרלמנטרית טובה.

משה ארבל: אני מקווה שלדיון המעקב חבר הכנסת סמוטריץ' יטרח להגיע.

יוליה מלינובסקי: יש פה שיתוף פעולה מדהים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו יודעים לשתף פעולה בנושאים החשובים לכולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו אות ומופת לאזרחי מדינת ישראל בדוגמה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית, דברי סיכום, בבקשה.

משה ארבל: קטי, את דיברת על איינשטיין.

משה ארבל: את יודעת שהוא היה מרוקאי?

משה ארבל: קראו לו אלברט...

קטי קטרין שטרית: הנה עוד סטיגמה, משה, מרוקאים, אתיופים.

קטי קטרין שטרית: זה אפרופו הסטיגמות.

קטי קטרין שטרית: הרבה פעמים חשבתי מה בעצם העם – אני בכוונה מדברת על העם, כי אני מדברת על בוגרים, על הורים, על ילדים, על הכול – מבקש מאיתנו.

קטי קטרין שטרית: מה שהם מבקשים מאתנו, שזה אומר גם המשטרה – אילן, אני לוקחת אותנו ואותכם באותה סירה.

קטי קטרין שטרית: כולנו באותה סירה.

קטי קטרין שטרית: אפרופו, כשצ'רצ'יל התמנה ב-1940 להיות ראש ממשלה, זה היה שלושה ימים אחרי שהוא הבין שהמצב לא טוב.

קטי קטרין שטרית: בנאום המפורסם שלו הוא אמר: צריך דם, יזע, דמעות ועמל.

קטי קטרין שטרית: אחר כך אנחנו יודעים שזה הפך להיות דם, יזע ודמעות.

קטי קטרין שטרית: אני לא יודעת לאן הלך העמל.

קטי קטרין שטרית: מה בעצם העם הזה מבקש – העם הזה מבקש מאה אחוז מאמץ כדי שהנגיף הזה ייעלם; שותפות הדדית או ערבות הדדית, או איך שתרצה לקרוא לזה, וכנות.

קטי קטרין שטרית: אין לי צל של ספק שמה שניסית או אמרת או התכוונת היום בשיח שלך הוא באמת לכנות, שהמשטרה רוצה לשמור על ביטחונם של התושבים.

קטי קטרין שטרית: אמרת יפה שגם לכם, המשטרה, יש ילדים, בני נוער, בני זוג, וכולנו רוצים את אותה מטרה.

קטי קטרין שטרית: מה שאני אומרת, חוזרת ואומרת, שצריך להסביר לשוטרים שהמטרה היא לגרום לציבור למלא אחר התקנות.

קטי קטרין שטרית: אתם אותו הדבר, כמו כל אחד, כמו נבחרי הציבור, כמו הממשלה, כמו הכנסת, כמו כולם, ואתם צריכים פשוט להסביר את זה.

קטי קטרין שטרית: אני מבטיחה לך שכשתסבירו, אנשים יבינו אתכם.

קטי קטרין שטרית: היו פה כמה חברים שנאמו – רות לוין, אם אני לא טועה – לגבי מה שקורה במגזר הערבי.

קטי קטרין שטרית: אני מובילה היום דיון מאוד רציני לגבי השירות האזרחי.

קטי קטרין שטרית: אולי כדאי שגם תשנו קצת את הדיסק ותבקשו מהציבור להתגייס לשירות האזרחי וכך גם למנות מפקחים, כי שירות אזרחי זה בבריאות, זה בשיטור, זה בכל מיני מקומות.

קטי קטרין שטרית: אולי אם נראה את אותם אזרחים טובים שירצו להצטרף לשירות האזרחי, נראה אותם בקרב התושבים, אולי הנושא הזה יהיה קצת פחות קשה.

קטי קטרין שטרית: לגבי פקחי עירייה – חברים יקרים, כמי שעבדה 15 שנה בעירייה, אתם עושים עוול לפקחי העירייה.

קטי קטרין שטרית: יש פקחי עירייה מצוינים, מעולים, שיודעים לעבוד נהדר.

קטי קטרין שטרית: אין לי צל של ספק שבמשבר הזה צריך שיתוף פעולה של השלטון המקומי עם השלטון המרכזי.

קטי קטרין שטרית: זה מה שאני מובילה כל הזמן.

קטי קטרין שטרית: ראשי ערים יודעים בדיוק מה האזרחים שלהם באותה עיר צריכים והם יסייעו.

קטי קטרין שטרית: לגבי השאלה איך אנחנו תופסים את השוטרים – חברים יקרים, מי פה יכול להיות להגיד לי שאם הוא פונה ימינה ברכב שלו והוא רואה שוטר עם ניידת, הוא לא נכנס רגע ללחץ לראות אם יש לו חגורה, איפה הטלפון וכו'.

קטי קטרין שטרית: כולנו חוששים וזה בדיוק התפקיד של המשטרה.

קטי קטרין שטרית: כן, התפקיד של המשטרה זה גם לגרום לכך שתהיה לנו רתיעה מלעבור על החוק.

קטי קטרין שטרית: לכן בואו נחשוב גם על הקטע הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין ספק, הנושא של ההרתעה הוא חשוב, אבל צריך לשמור שההרתעה תהיה הרתעה ולא צריך לנצל כל הזדמנות.

קטי קטרין שטרית: אמרתי את זה כבר בהערות הקודמות שלי לגבי שימוש בכוח.

קטי קטרין שטרית: הייתה נציגה שדיברה על השר.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לומר לה, גם כחברה באותה תנועה של אותו שר שהיא דיברה עליו וגם כחברת כנסת, אנחנו מכירים את התקשורת ואם אותו שר היה אומר אנחנו לא מגבים את השוטרים, אז הכותרות היו: השר לביטחון פנים לא מגבה את השוטרים.

קטי קטרין שטרית: אז בואו נפסיק להאשים אחד את השני, שכל אחד מאיתנו ייתן דוגמה אישית וישמור על הסדר החברתי, כי יש לנו נגיף אלים שלא מתכוון לעזוב אותנו.

קטי קטרין שטרית: אם לא יהיה שיתוף פעולה, כפי שאמרתי, מאה אחוז מאמץ, שותפות גורל וכנות, לא נוכל לגבור על הנגיף הזה.

קטי קטרין שטרית: תחשבו על זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חברת הכנסת קטי שטרית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אסכם את הדיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להודות לחברי וחברות הכנסת יוזמי הדיון וגם להודות לכם על ההשתתפות; הוועדה מבקשת ממשטרת ישראל להעביר לידיה את נוהל ההנחיות שהופצו לשוטרים בעניין אכיפת אי-עטיית מסכות וכן את ציון המועד שבו הופץ הנוהל; הוועדה מבקשת מהתנועה לאיכות השלטון להעביר לידיה את המסמך שהם חיברו, הממפה את הפערים בין המשטרה לבין האזרחים בכל הנוגע לאכיפת ההנחיות הנובעות ממשבר הקורונה; הוועדה תפנה למשרד לביטחון הפנים בבקשה לבצע הבחנה בין פנייה לאזרח שמפר את החוק, בין אם בנהיגה, בהפרת הסדר הציבורי, לבין אזרחים נורמטיביים שכל חטאם היה שלא עטו מסכה; כמו כן, הוועדה מבקשת לפעול מול השוטרים להדגשת נושא ההסברה והחינוך מול האזרחים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מודה לכם, סיימנו.

יוליה מלינובסקי: תודה, ושיהיה דיון מעקב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הישיבה נעולה.