ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 32, 2020-07-21 12:00

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: היום, יום שלישי, 21 ליולי 2020, כ"ט בתמוז התש"ף, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

יעקב מרגי: על סדר-היום: השלכות הקורונה על התעשייה הישראלית.

יעקב מרגי: כידוע, התעשייה הישראלית הינה אחד ממנועי הצמיחה של המשק הישראלי, ולכן ראינו לנכון שהוועדה תיתן התייחסות מיוחדת ומרוכזת לתעשייה על כל מרכיבה בעידן הקורונה ושתעמוד מקרוב על ההשלכות שיש לקורונה על התעשייה הישראלית.

יעקב מרגי: התעשייה הישראלית נהנית במירכאות כפולות מתחרות שבמובנים מסוימים היא לא הוגנת משום שאנחנו נאלצים לעיתים להתחרות במדינות שבהן לא קיימת רגולציה או שלא קיים בהם עניין של זכויות עובדים או סוגיות של קיימות.

יעקב מרגי: במובן מסוים אנחנו מדינת אי קפדנית בענייני רגולציה ותקינה, ובכל זאת אנחנו מבקשים מהתעשייה להצליח, והיא עושה זאת, וזו הסיבה שהיא מקבלת פה תשומת לב מיוחדת.

יעקב מרגי: אני שמח שנמצא איתנו מנכ"ל משרד הכלכלה, זוהי ההזדמנות לאחל לו הצלחה בתפקידו.

יעקב מרגי: חלקים מהבית הזה מקווים מאוד שהקדנציה הזו תהיה ארוכה, לא בגלל שזה נוח פוליטית אלא בגלל שישנו צורך ביציבות, במשילות ובתוכניות ארוכות טווח בתקופה זו.

יעקב מרגי: מנכ"ל משרד הכלכלה, בבקשה.

יעקב מרגי: יש לנו גם מצגת שתעלה על המסך.

דוד לפלר: אנחנו באופן שוטף נמצאים בקשר עם התאחדות התעשיינים שנציגיה נמצאים פה.

יעקב מרגי: איך פספסתי את איילת?

יעקב מרגי: איילת עשתה מחווה ובאה לדיון שלנו.

יעקב מרגי: באופן אישי אני יכול לומר שהיו לנו שיתופי פעולה.

יעקב מרגי: כחברת כנסת מטעם מפלגת העבודה היו לאיילת ארבע שנים פוריות ודומיננטיות עם נוכחות והשפעה בכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

אסף וסרצוג: היא אפילו עבדה בשיתוף עם האוצר.

יעקב מרגי: ברוך השם.

יעקב מרגי: אוי ואבוי אם לא הייתה עובדת בשיתוף.

דוד לפלר: באופן יחסי לשאר המשק, התעשייה כן המשיכה לתפקד.

דוד לפלר: מכיוון שאנחנו יודעים שהפריון, השכר והייצוא בתעשייה, מאפיינים את התעשייה יותר מאשר מגזרים אחרים, יש בעינינו חשיבות עליונה לשקם כמה שיותר מהר את מה שנפגע בתעשייה ולפתח מסלולים חדשים שיאפשרו לתעשייה גם לחזור לעצמה וגם להתפתח עוד יותר לעומת מה שהייתה.

דוד לפלר: נציג את המצגת, וכמובן שנשמח לענות על שאלות אחר כך, אם תהיינה.

נעמה קאופמן פס: אני המשנה של דוד במשרד הכלכלה והתעשייה.

נעמה קאופמן פס: הבאנו לכאן סקירה של המצב הנוכחי.

נעמה קאופמן פס: לכל אורך משבר הקורונה בחודשים האחרונים כמובן ליווינו את התעשייה.

נעמה קאופמן פס: ניתן את תמונת המצב בימים אלו ואחר כך נסביר את הפעולות שעשה המשרד ואת הפעולות שהוא עושה תוך כדי משבר הקורונה והמשאבים שהוקצו לדבר הזה.

נעמה קאופמן פס: סקירה כללית לטובת הוועדה: בשקף הראשון הראנו בשעון מחוון את התפקוד הכללי של התעשייה.

נעמה קאופמן פס: בסך הכול, התעשייה מתפקדת ועובדת.

נעמה קאופמן פס: יש ירידה בביקושים המקומיים כפי שאנחנו רואים, יש ירידה בביקושים העולמיים כפי שנפרט, זמינות העובדים גדולה.

נעמה קאופמן פס: יש תעסוקה פחות או יותר כמעט מלאה בתעשייה, ותיכף נציג את זה.

נעמה קאופמן פס: התובלה האווירית עובדת וגם התובלה הימית, כך שחומרי גלם, מטענים וכו' עובדים, נפרט את זה.

נעמה קאופמן פס: בסוף יש סקר של הלמ"ס מהימים האחרונים, מה-8 מיולי, בשאלה מה גרם לפגיעה המשמעותית בפעילות הכלכלית של התעשייה.

נעמה קאופמן פס: אנחנו רואים שיש ירידה משמעותית בביקושים המקומיים.

נעמה קאופמן פס: יש משמעויות, יש ירידה מסוימת שנובעת מהסתגלות ל"תו סגול".

נעמה קאופמן פס: זה מצריך עבודה במשמרות, רכישת ציוד מסוים וכו'.

נעמה קאופמן פס: יש גם סוגיות של תזרים מזומנים ואשראי, וכמובן הירידה בביקוש העולמי שעומדת כיום על 4.4%, וכמובן ירידות בביקושים המקומיים.

נעמה קאופמן פס: מצד אחד, אנחנו כן רואים ירידה בביקושים ברמה הכללית, ומצד שני, יש ענפים שבהם אנחנו רואים פעילות מוגברת, וזה מייצר איזשהו איזון.

נעמה קאופמן פס: פעילות מוגברת אנחנו רואים יותר בענף המזון, בענף הפארמה ובענף הציוד הרפואי.

נעמה קאופמן פס: אנחנו יודעים שהפגיעה בענף המזון, למשל, שלא יכול למכור לשוק המוסדי, התאזנה באיזשהו מקום עם המכירות לסופרים והרכישה המוגברת.

נעמה קאופמן פס: הדברים האלה מאוזנים, ועדיין - - -

יעקב מרגי: 49.8 זה לא אחרי השקלול?

נעמה קאופמן פס: זה אחרי.

נעמה קאופמן פס: זאת אומרת, סקר עדכני – כן.

יעקב מרגי: אם ענף המזון היה יורד ברמת הביקושים, היינו רואים פה תמונה יותר קשה.

אנטאנס שחאדה: זה לא ירידה ברמה, זה התעשיינים שאומרים שזו הסיבה העיקרית, נכון?

נעמה קאופמן פס: נכון, זה ירידה בביקושים כי בסוף גם הירידה במכירה לשווקים מוסדיים לא מתאזנת במאת אחוזים עם המכירה הקמעונאית.

נעמה קאופמן פס: אנחנו כן רואים עלייה ברכישה של מוצרים לבית כמו ריהוט וכו' בגלל שהם מקננים.

נעמה קאופמן פס: אנחנו יודעים שיש ירידה מאוד משמעותית בתעשיות שמוכרות מוצרים לענף התעופה, למשל, מנועים, , וזה מובן מאליו.

נעמה קאופמן פס: באופן כללי מצב התעסוקה הנוכחי – 80% מהעובדים בתעשייה מגיעים באופן סדיר.

נעמה קאופמן פס: יש עבודה מסוימת מהבית – 3%, יש עובדים מעטים בחל"ת – 3%, והשאר נמצאים בחופשות מחלה וכו'.

נעמה קאופמן פס: זאת אומרת, מצב התעסוקה בתעשייה עומד על בערך 86% תעסוקה.

נעמה קאופמן פס: אנחנו רואים שכן יש מפוטרים, וניתן לראות בגרף משמאל שזה עומד כרגע על שיעור של 5.7% שזה בערך 14,000 עובדים.

נעמה קאופמן פס: קיימת תופעה של פיטורים בממדים יותר קטנים בתעשייה לעומת ענפים אחרים, וזה כמובן נובע מהירידה בביקושים, בין המקומיים ובין העולמיים.

נעמה קאופמן פס: חלק מהאמירה שלנו שאנחנו רוצים להגביר את הביקושים בישראל, ובכלל, זה בדיוק בשביל להחזיר עובדים לתעסוקה ולפתור את הנושא הזה.

נעמה קאופמן פס: כמובן שצריכים לראות לאן המצב הולך הלאה כי התקופה יכולה גם להחריף.

נעמה קאופמן פס: בשקופית הבאה נתנו קצת סקירה על חומרי הגלם.

יעקב מרגי: אני מציע, אל תנסו להגיע עם מצגת כזו לישיבות ממשלה.

יעקב מרגי: מצגת אמורה לתת מסרים.

יעקב מרגי: את אומרת את המלל, אני לא צריך לקרוא אותו.

נעמה קאופמן פס: ניסינו לתת סקירה.

נעמה קאופמן פס: אין בעיה, מקבלת את ההערה ואת הביקורת.

נעמה קאופמן פס: נשתדל להיות קצרים.

נעמה קאופמן פס: בסוף יש תנועת חומרי גלם לארץ, האוניות עובדות, התעופה עובדת.

נעמה קאופמן פס: יש כמובן ירידה בתעופה וזה מייקר את הובלת המטענים ואת התשומות.

נעמה קאופמן פס: טיסות מטענים מתקיימות, טיסות נוסעים שבהן מובילים מטענים ירדו, ולכן יש חומרי גלם, אבל יש עיכוב מסוים של משלוחים, וזה יכול להתבטא בעליית מחירים.

נעמה קאופמן פס: נתנו דוגמאות של ענפים אבל אפשר להמשיך הלאה.

נעמה קאופמן פס: השקף הבא מתייחס למצב היצואנים וזה מאוד משמעותי.

נעמה קאופמן פס: אתן דוגמה עיקרית, ענף הכימיה והמינרלים.

נעמה קאופמן פס: הענף אחראי על 33% מייצוא הסחורות הישראלית – לא הייצוא הכלכלי, ייצוא הסחורות בלבד, התייחסנו אך ורק לתעשייה.

נעמה קאופמן פס: רוב החברות ממשיכות לעבוד כל התקופה, וזה ענף מאוד משמעותי.

נעמה קאופמן פס: בתחום התרופות המשבר עבר בצורה טובה יחסית, ורון תומר יכול להעיד מבפנים כי הוא מנהל חברת תרופות גדולה.

יעקב מרגי: כאב הראש רק גדל, לחץ הדם והסוכרת לא עברו בקורונה.

רון תומר: החרדה גדלה, זו הבעיה.

נעמה קאופמן פס: זה גם החרדה, אנשים בבית, הולכים פחות לבדיקות.

נעמה קאופמן פס: יש עלויות שגדלו, יש דרישות של משרד הבריאות לכל מיני ציוד רפואי, וכמובן שהייצור הזה גדל.

נעמה קאופמן פס: יש עלייה במחירי השילוח ועל זה דיברנו.

נעמה קאופמן פס: נתתי עוד דוגמאות לענפים, לעיונכם.

נעמה קאופמן פס: מצב ההובלה הימית – ככלל, ההובלה הימית מתנהלת באופן תקין.

נעמה קאופמן פס: משרד הכלכלה נתן פתרונות מקום שהיו בו בעיות ספציפיות מתוך תקשורת עם כל משרדי ממשלה הנוגעים בדבר.

נעמה קאופמן פס: אין עומסים חריגים, ואם יש בעיה אז לפעמים היא נובעת מאיזשהו עומס תפעולי שנובע ממשמרות וסוגים כגון אלה.

נעמה קאופמן פס: הפתרונות שלנו הם ברמה נקודתית קטנה כי הדבר הזה עובד.

נעמה קאופמן פס: כפי שניתן לראות בגרף, בסך הכול, יש ירידה של 4% בסך היקף הייבוא והייצוא, בלי רכבים.

נעמה קאופמן פס: אנחנו מוציאים את הרכבים, מדברים רק על תעשייה.

נעמה קאופמן פס: השקף הבא מדבר על שינוע מטענים – יש ירידה מסוימת.

נעמה קאופמן פס: כפי שאמרנו, פחות טיסות.

יעקב מרגי: בתחילת המשבר היו דיבורים על הסבת מטוסי נוסעים לתובלה.

יעקב מרגי: האם זה התפתח או שזה היה בשוליים?

נעמה קאופמן פס: הדבר הזה היה, ואתן לכם את הפעולות העיקריות של משרד הכלכלה.

אנטאנס שחאדה: המצגת נמצאת באתר הוועדה?

אנטאנס שחאדה: היא מאוד חשובה לעתיד.

לאה ורון: היא הועברה אליך באימייל לפני הישיבה.

לאה ורון: המשרד העביר את המצגת רק הבוקר ולכן העברנו לחברי הכנסת רק הבוקר.

נעמה קאופמן פס: נציג בגדול את פעולות משרד הכלכלה.

נעמה קאופמן פס: אנחנו בקשר יום יומי עם התעשייה והתעשיינים והתאחדות בערך מסוף ינואר.

נעמה קאופמן פס: ההתאחדות יודעת, פתחנו חדרי מצב מקומיים משרדיים.

נעמה קאופמן פס: מינהל תעשיות במשרד נמצא בקשר יום יומי עם התעשייה, זה מרמה של שיחות ודיונים, וכמובן דיונים עם הגופים המייצגים.

נעמה קאופמן פס: אנחנו מגבשים תמונת מצב שבשיא המשבר הייתה תמונת מצב יומית בתעשייה, ואנחנו כרגע מגבשים אותה ברמה דו-שבועית כדי לדבר עם התעשייה, להבין מה האתגרים והבעיות שלה, ואיך לפתור אותם ואיך לטפל.

נעמה קאופמן פס: אנחנו נותנים פתרונות נקודתיים, אנחנו, כמשרד התעשייה, רואים את עצמנו כמשרד שעובד.

נעמה קאופמן פס: אנחנו מגבשים פתרונות נקודתיים גם אם הם מצריכים מאיתנו ללכת לשורה של משרדים אחרים.

נעמה קאופמן פס: זה אומר גם "תו סגול" מול משרד הבריאות, פתרונות מול משרד התחבורה, פתרונות מול מומחים זרים לתעשייה, מול רשות האוכלוסין, וכן הלאה.

נעמה קאופמן פס: אנחנו סייענו למשרד הבריאות לאורך כל הדרך ברכש ציוד רפואי בחו"ל וגם בארץ, וכמובן בארץ בשיתוף גם עם הגופים המייצגים, ובחו"ל כדי למצוא מפעלים שייצרו ויביאו לישראל ציוד רפואי נדרש.

נעמה קאופמן פס: אנחנו לוקחים את המקום של השקעה בתעשייה וחדשנות בתעשייה והגדלת הפריון בתעשייה, והושקעו 20 מיליון שקלים גם במכון לייצור מתקדם שיביא פתרונות של חדשנות לתעשייה והתייעלות במשאבים, הבנייה של מתווה התעופה, שעליו דיברת, יושב-ראש הוועדה, להבטחת רציפות בשילוח האווירי במטענים שהיה לפי כחודש וחצי, הקלות בתוכניות של כל כלי הסיוע ברשות להשקעות שאציין ואפרט, אם תרצו, והסיוע שאני מדברת כאן על עסקים קטנים ובינוניים זה רק התעשייה הקטנה והבינונית, זה לא הסיוע הכללי לעסקים קטנים ובינוניים, גם בקבלת אשראי, גם בייעוץ וגם בחדשנות ובהטמעת חדשנות בתוך התעשייה.

נעמה קאופמן פס: בהמשך נתנו פעולות ספציפיות בתוך הכלים של הרשות להשקעות שתומכת בתעשייה.

נעמה קאופמן פס: למשל, אם מפעל הגיש תוכנית, נתנו לו למתוח את התוכנית, נתנו לו לעמוד ביעדים מופחתים, וכן הלאה.

יעקב מרגי: עשיתם התאמות.

נעמה קאופמן פס: עשינו התאמות פנימיות רגולטוריות פנימיות בתוך התוכניות שלנו, גם במסלולי המענקים, גם במסלולים המינהליים, כדי לאפשר לתעשייה בכל זאת לעמוד בתוכניות.

דוד לפלר: בעיקר מסלולים מהירים שבהם התגובות הן יותר מהירות בהרבה מזמן התגובה הרגיל.

נעמה קאופמן פס: נכון.

נעמה קאופמן פס: השתדלנו להקדים תשלומים בתוך המענקים, וזה גם מהלך מאוד משמעותי כדי שהמענקים יגיעו לתעשייה ויוכלו לעזור לה לפעול.

נעמה קאופמן פס: מסלולי תמיכה מיוחדים שנתנו פתרונות סביב המשבר, מיגון נשימתי ועורי – זאת אומרת, לאפשר למפעלים שמייצרים עכשיו וצריכים אותם לעת הזו לקבל מענקים במסלולים מהירים.

נעמה קאופמן פס: אמרנו על כל מיני הפחתות בתנאים הרגולטוריים, קליטת עובדים, וכמובן הטמעת חדשנות בתעשייה כדי לעזור לה להתייעל, לצמוח, להעלות את הפריון, כדי שהתעשייה תעמוד ותהיה יותר תחרותית.

נעמה קאופמן פס: גם במינהל סחר חוץ יש כל מיני תוכניות ליצואנים, יבואנים, פירטנו את הסכומים - 65 מיליון שקלים ליצואנים, רשתות ביטחון לחברות תעופה, וכן הלאה.

נעמה קאופמן פס: זו הסקירה שלנו, תודה רבה.

יעקב מרגי: אדוני המנכ"ל, האם אתה רוצה להוסיף עכשיו משהו או בהמשך?

דוד לפלר: בהמשך.

יעקב מרגי: אני רוצה לשאול שאלה.

יעקב מרגי: תמיד שמענו על מחסור בידיים עובדות בתעשייה הישראלית.

יעקב מרגי: האם בתקופה הזו בה יש עובדים שיצאו לחל"ת, יש לכם חשיבה לגבי תוכניות הסבה או לקליטת עובדים בתעשייה?

יעקב מרגי: נכון שיש אחוז מסוים שהולך הביתה, אבל צריך לצפות פני עתיד.

נעמה קאופמן פס: נכון.

נעמה קאופמן פס: מחר יש דיון שלם בוועדה על התוכניות שלנו בתחום התעסוקה ונציג את זה מחר.

לאה ורון: בהשתתפות השר.

יעקב מרגי: בכל זאת, על רגל אחת.

דוד לפלר: יש לנו תוכניות עם רשות החדשנות לקחת אנשים שיש להם ידע בסיסי טכנולוגי ולסבסד העסקה שלהם, כאשר חצי שנה זה יהיה מעין הכשרה ואחר כך המעסיק שיקבל את ההשתתפות בשכר יתחייב לעוד שנה וחצי העסקה של אותם אנשים.

אסף וסרצוג: אדוני היושב-ראש, אם תרצה אוכל להתייחס גם לעולם ההכשרות מקצועיות.

אסף וסרצוג: אנחנו בדיון מקביל על החוק של התוכנית בוועדת הכספים.

יעקב מרגי: קודם נשמע את התאחדות התעשיינים וגם להם יש מצגת מכובדת, ואחר כך נפתח דיון.

יעקב מרגי: חברים, זו הזדמנות שלנו לברך את נשיא התאחדות התעשיינים החדש שהחליף את שרגא ברוש.

יעקב מרגי: ד"ר רון תומר, אנחנו נאחל לך הצלחה בתפקידך זה.

יעקב מרגי: יש לכם מזל שהחבר'ה נמצאים בוועדת כספים.

יעקב מרגי: זו טבילת האש הראשונה שלך פה.

רון תומר: קודם כול, תודה רבה על הברכות.

רון תומר: מה שחשוב זה ההצלחה שלי התעשייה ולא הצלחה שלי, ובמצגת הקצרה אסביר גם למה.

רון תומר: לפני כן, אני רוצה לברך גם אותך בתור יושב-ראש חדש לוועדת הכלכלה.

רון תומר: עקבתי אחרי הדיונים מרגע שנכנסת ואני חייב להגיד שהיה צליל שהיה ערב לאוזן שלי כי שמעתי אהבה ותמיכה בתעשייה גם בדיונים אחרים, ועל כך אני אומר לך תודה, וגם על עצם קיום הדיון הזה יחסית בתחילת הדרך.

רון תומר: תודה למשרד הכלכלה על כך שהם שותפים אמיצים שלנו.

רון תומר: אומנם שר הכלכלה הנכנס לא פה, אבל פגשתי אותו בתחילת הדרך ואני חייב להגיד שהאיש והחזון בהחלט מביאים את קידום התעשייה כמרכיב הכלכלה החשוב בשביל חברה יותר נכונה, ועל כך אני מברך את המשרד ואת כל העומדים בראשו.

יעקב מרגי: קח בחשבון שיהיה פה דיון שלם על רכש גומלין.

יעקב מרגי: אני יודע שהשר מחויב לזה ורוצה את זה.

רון תומר: זה גם חשוב, אגע גם בזה.

רון תומר: לידי נמצאת סגנית היקרה חברת הכנסת לשעבר איילת ורבין נחמיאס.

רון תומר: זה חשוב שישנה אישה בתפקיד בכיר בהתאחדות, ואני אבקש גם לתת לה זכות דיבור.

רון תומר: בזום יש לנו לא מעט תעשיינים שיביאו גם מהסיפורים האישיים שלהם ואני בטוח שיהיה חשוב לחברי הכנסת לשמוע אותם.

רון תומר: נעבור למצגת.

רון תומר: חשוב לי להגיד כמה נקודות, יש המון פרטים.

רון תומר: התעשייה הוא המעסיק הגדול ביותר בפריפריה, וחשוב להגיד את זה כי לתושבי הפריפריה היקרה לכולנו, אין הרבה אלטרנטיבות חוץ מהתעשייה.

רון תומר: כ-60% מעובדי התעשייה מועסקים בפריפריה.

רון תומר: התעשייה היא כמחצית מהייצוא הישראלי כשהמחצית השנייה מתחלקת בין ענפי השירותים והיהלומים.

רון תומר: השכר הממוצע בתעשייה גבוה ב-38% מהשכר הממוצע במשק.

רון תומר: התעשייה הישראלית גם מהווה מקור לחלק ניכר מהמו"פ הישראלי.

רון תומר: השקף הבא מאוד חשוב כי הוא מראה את התפלגות השכר בתעשייה, כי תמיד, אבל בטח היום, אנחנו רוצים לא רק עובדים אלא עובדים בשכר ראוי.

רון תומר: כמו שאתם רואים כאן, חילקנו את התעשייה לארבעה חלקים: גם הטכנולוגיה המסורתית, הלואו טק, שהוא חלק מאוד חשוב בתעשייה, שאומנם משלם מעט מתחת לשכר הממוצע אבל שכר משמעותי גבוה משכר המינימום, וכל שאר שלושת הענפים בתעשייה, שזה טכנולוגיה מעורבת מסורתית, עילית, וטכנולוגיה עילית, משלמים שכר ממוצע הרבה יותר גבוה.

רון תומר: כ-65% מהשכירים בתעשייה מקבלים שכר מעל הממוצע במשק, וזה חשוב מסיבה עיקרית כי בסוף אנחנו - - -

יעקב מרגי: אנחנו זוכרים תקופות של שכר מאוד עגום בתעשייה.

רון תומר: זה היה פעם, היום התעשייה שינתה את עצמה.

רון תומר: אפשר לפתח בה קריירה ולהתקדם.

רון תומר: זה חשוב מאוד כי במיוחד בפריפריה, שאין אלטרנטיבות השתכרות, היא נותנת שכר משמעותי.

יבגני סובה: הממוצע בחודשים האחרונים עלה בגלל המפוטרים, צריך להסתייג שזה לא נתון לפני.

רון תומר: ראשית, זה לפני גל הקורונה.

רון תומר: תיכף נראה איך התעשייה הייתה האחרונה לפטר ולשמור עובדים.

יבגני סובה: זו רק הערה קטנה והסתייגות שלא מדובר בחודשים האחרונים של הקורונה.

רון תומר: לא, לא.

רון תומר: אם אני לא טועה, זה הנתון של 2019.

רון תומר: בשקף הבא אנחנו אומרים שמבחינתנו יש כמעט כ-400,000 איש שעובדים בתעשייה.

רון תומר: על כל עובד ישיר בתעשייה יש כשני עובדים נוספים בשירותים, במסחר.

רון תומר: מבחינת פיטורים וחל"ת – אנחנו רואים שהתעשייה אכן פיטרה, אבל פיטרה יחסית פחות מ-10% או שלחה לחל"ת מכוחה.

רון תומר: מבחינת מכירות – אנחנו רואים שהפדיון של התעשייה הוא כ-120 מיליארד דולר, מתוכו כ-40% הולך לייצוא, אבל 76% מהמפעלים, נכון לחודש יולי, אחרי הגל הראשון, עדיין מדווחים על פגיעה משמעותית בפדיון שלהם.

רון תומר: אני חושב שהכותרת של השקף הבא היא הכי חשובה.

רון תומר: התעשייה בחרה לשמור על עובדיה למרות הפגיעה בפדיון.

רון תומר: חשוב להסביר שבתעשייה אנחנו בצד החיובי של הפראיירים.

רון תומר: כבוד היושב-ראש, העובדים בשבילנו הם הדבר הכי קרוב למשפחה.

רון תומר: הם גם קרובים אלינו, והיחס הוא משפחתי, הם גם מאגר הידע שלנו.

רון תומר: תעשייה לא משחררת מהר עובדים.

רון תומר: אני מכיר לא מעט סיפורים של מפעלים, חלק מהאנשים פה אולי יגידו את זה, שהיו חודשים שמחזור המכירות שלהם היה יותר נמוך מהשכר שהם שילמו והם השאירו את העובדים.

רון תומר: תעשיין יקר מקרית מלאכי, שגם יעלה אחר כך, אמר לי: אני יודע לאן אני שולח את העובדים, ואין לי לב לשלוח את העובדים.

רון תומר: אני אביא כסף מהבית, לא אשלח אותם הביתה לחל"ת שיקבלו 70% מהשכר כשאני יודע עד כמה היום שלהם קשה.

רון תומר: אם אנחנו מסתכלים פה בחודשים אנחנו רואים שהתעשייה בכחול לעומת המשק, גם בעסקים שנפגעו ב-25% ומעלה, שלחה לחל"ת פחות עובדים משאר המשק.

אסף וסרצוג: אשמח להתייחס.

אסף וסרצוג: האם זה בסדר תוך כדי?

יעקב מרגי: אני מעדיף שתיתן לו לרוץ.

רון תומר: בשקף הבא אנחנו רואים שהפגיעה העיקרית שפוגעת בתעשייה שלנו היא הירידה בביקושים בשוק המקומי, וכמובן שלאט לאט אנחנו מרגישים.

רון תומר: הירידה בביקוש העולמי תגדל בהמשך, אבל הפגיעה הזו היא קשה.

רון תומר: למעשה, כ-50% מהפגיעה נובעת מפגיעה קשה בשוק המקומי ובכלכלת ישראל המתכווצת.

רון תומר: הדבר הזה משליך כמובן על דחייה או ביטול השקעות.

רון תומר: כשאתה נפגע ואתה חושש, כשהשמיים קודרים, הפגיעה בהשקעות גם ניכרת, וזה חבל כי השקעות הן לא לעכשיו, הן לקדימה.

רון תומר: אם לא נעודד וניתן ביטחון להשקיע עכשיו, נשלם על זה בריבית דריבית קדימה.

רון תומר: נעבור לשקף הבא.

רון תומר: השקף מימין הוא הכי חשוב והכי כואב לנו.

רון תומר: אם יש משהו שקצת יושב בליבי מול משרד האוצר הוא הנושא איזה סיוע ממשלתי התעשייה קיבלה מכל הסיוע המלא.

רון תומר: אם ניקח כרגע דברים כללים כמו אפשרות לקחת הלוואות, וכבוד היושב-ראש יודע שהלוואות זה טוב, והייתה תוכנית הלוואות טובה, אבל הלוואות צריך להחזיר, אי אפשר לחיות על הלוואות אם אתה עסק רציני.

רון תומר: שלושה חודשי סיוע בארנונה – אנחנו רואים שחלק גדול מהתעשייה לא קיבל שום דבר מהממשלה.

אנטאנס שחאדה: הפגיעה מתחת ל-40% זה הרף?

רון תומר: תיכף אדבר על הרף, יש פה טעות ברף, יש פה טעות במחזורים.

רון תומר: אני חושב שכל תוכנית הפיצויים היא שגויה, ותיכף אתייחס אליה.

אסף וסרצוג: פה זה באמת צועק, אני חייב להגיד.

אסף וסרצוג: בסופו של דבר, מאותו סקר שאתם לוקחים, אתם המגזר השני שקיבל הכי הרבה סיוע.

רון תומר: השאלה היא איזה סיוע.

יעקב מרגי: וסרצוג, אני ממליץ לרכז את כל התגובות.

יעקב מרגי: זה יישמע יותר משכנע.

רון תומר: אני גם יכול לענות ולהגיד מה גודלנו ומה המשמעות שלנו, אבל לא אכנס כי השאלה היא האם אתה מודד את זה באחוזים.

רון תומר: ידידי אסף וסרצוג יודע שמספרים אפשר להציג כך וכך ולא תמיד הצדק יושב במקום אחד.

רון תומר: גם נושא השפעת מענקים להחזרת עובדים מחל"ת כמעט ולא היה לא רלוונטי לרוב התעשייה כי התעשייה לא הוציאה עובדים לחל"ת.

רון תומר: התעשייה באמת הייתה צדיקה ושימרה את העובדים, ולכן גם המודל הזה נתן לה מעט מאוד כרגע כאופציה בהקשר הזה.

רון תומר: אני חייב להגיד ששני שליש מהמועסקים בתעשייה, וזה השקף השמאלי, מועסקים במפעלים שפדיונם נפגע.

רון תומר: אפרופו לשאלת האחוזים, וכן הלאה, עסק שנפגע יכול לעמוד לזמן קצר.

רון תומר: אם אתם לוקחים עסק גדול שמוכר ב-300 מיליון שקל ונפגע בפחות מ-40%, רק בשליש מהמחזור, הוא מוכר רק ב-200 מיליון שקל – אם זה לחודש-חודשיים, הוא יג'נגל.

רון תומר: הוא יקום, הוא ייקח הלוואה, הוא ימצא דרך, הוא יודע לדבר עם הבנקים – הכול בסדר.

רון תומר: לאורך זמן עסק שידע למכור ב-300 מיליון שקל, גם מרכיב ההוצאות שלו היה מותאם בהתאם.

רון תומר: הדבר הראשון, כבוד היושב-ראש, הוא יפטר עובדים כי הוא צריך לצמצם כי הוא מייצר פחות.

רון תומר: אבל קו הייצור שלו הוא עדיין באותו גודל, גם המבנה שלו הוא עדיין באותו גודל.

רון תומר: הוא לא יכול להגיד לשוכר: אני מחזיר לך עכשיו שליש משטח התעשייה.

רון תומר: האם הוא יחתוך את קו הייצור?

רון תומר: ההוצאות האחרות שלו הן עדיין באותו גודל.

רון תומר: מה שיקרה הוא שהוא ישלח חלק מהעובדים הביתה, אבל עדיין על הקו הוא צריך חמישה עובדים.

רון תומר: הוא יעבוד אז בפחות משמרות, בפחות יעילות, הפריון שלו תרד, התחרותיות שלו תרד.

רון תומר: אם זה לחודש-חודשיים אז אחרי זה הכול ייגמר והוא יחזור חזרה.

רון תומר: אבל העסק הזה והקורונה, לצערי, עדיין איתנו עד יוני, אולי עד דצמבר שנה הבאה – אני מקווה שלא, אבל אלו התחזיות בכל העולם.

רון תומר: אני רוצה שתבינו מה המשמעות של עסק מדמם.

רון תומר: אם יפצעו אתכם ביד ותדממו ולא יתנו לכם פלסטר, בסוף תמותו גם מפציעה קטנה ביד, וזה בדיוק הבעיה והתקלה.

רון תומר: זה גם מדמם, זה גם פוגע, וזה גם גורם לאופק העסקי להיות פגוע, לא להשקיע ולא לפתח ולא דברים אחרים.

רון תומר: אם לא נעשה עכשיו, נשלם ביוקר אחר כך, ואתייחס לזה בהמשך.

רון תומר: בשקף הבא אנחנו מתייחסים למסלולים.

רון תומר: אנחנו חושבים, ואני לא מסתיר את זה, שבארבעה חודשים האחרונים, עברנו שלוש ממשלות מעבר וממשלה צעירה שפה, אבל אסף פה והוא ליווה אותנו לאורך כל הדרך, ואת הביקורת הזו עם כל ההבנה למסירות של אנשי האוצר אני חייב לשים על השולחן, אני חושב שפספסו בגדול.

רון תומר: כל התוכניות שנבנו הן לא תוכניות פיצויים אמיתיות.

רון תומר: בצד ימין אתם רואים את כל התוכניות, את ה-48 מיליארד שאנחנו זיהינו עד כה שניתנו, חוץ מבחל"ת כמובן, בתוכנית סיוע, תשלומי ארנונה, דחיית תשלומים, החזר מקדמות וכו' וכו', לעומת מה היה קורה אם היו עושים מסלול שהומצא במלחמת לבנון השנייה.

אנטאנס שחאדה: זה תוכניות כלליות, לא רק לתעשייה.

רון תומר: אני מדבר על כל המשק כרגע.

רון תומר: אם היו מפצים את כל המשק, כולל עצמאים, כולל עסקים קטנים, כולל סוחרים, את כולם, במסלול שיפצה אותם על ההוצאות הקבועות – מודל לבנון השנייה, לשאלתך, 25% ומעלה, אנחנו רואים שזה פער של מעט מיליארדים.

רון תומר: יש 16 מיליארד פער, אבל הפער הזה פוגע ופוגע בתעשייה.

אסף וסרצוג: היינו חוסכים כסף.

רון תומר: כן, הייתם חוסכים כסף כי היינו מתים פשוט.

יעקב מרגי: וסרצוג.

אסף וסרצוג: אני רוצה להבין, אתה אומר שאם היינו עוברים למודל של פיצוי על מחזורים - - -

יעקב מרגי: אני לוקח את זה אישית שלא מבינים אותי.

אסף וסרצוג: סליחה.

רון תומר: אסף, יש לנו מדינה אחת ויש לנו כלכלה אחת ותעשייה אחת.

רון תומר: יהיו פה תעשיינים שידברו בזום ואתה תשמע אותם.

רון תומר: מדובר רק בעשרה כי אין מקום יותר.

רון תומר: יכולתי להביא יותר, יכולתי להביא לפה 50 ו-200.

רון תומר: אתה לא מבין שהם מדממים, שהם מפסידים, ושאתה מאבד אותם.

רון תומר: אתה תהיה צודק אבל לא תהיה חכם.

רון תומר: חוסר החוכמה הזו בסוף יביא אותנו למדינה מתפתחת, למדינת עולם שלישי, עם גירעון ענק ובלי יכולת שלך להביא את הכסף חזרה.

רון תומר: אסף, זה לא אישי, אבל כשאתה טועה אני חייב להגיד: אתה טועה.

רון תומר: השקף הבא בדיוק יראה את ההבדל בהתייחסות של ישראל לשאר המדינות.

רון תומר: אני מסתכל פה על מה משקל התעשייה בתוצר 2009 לעומת 2018 בכל המדינות.

רון תומר: הקו הכחול במדינות זה 2009, ואני מדבר לפני הקורונה, אחרי הקורונה המצב רק ילך ויחמיר, וב-2018.

רון תומר: אנחנו רואים שבכל המדינות משקל התעשייה בעשור עד 2018 עלה.

רון תומר: אתם תראו גוש היורו כדוגמה, ולעומת זה עם החץ האדום למטה, יש מדינה אחת מכל העולם שהגרף של 2018 נמוך מ-2009 – מדינת ישראל, מקום ראשון בפגיעה בתעשייה.

מתן כהנא: אולי היתרון היחסי שלנו הוא בהייטק, למשל.

רון תומר: ההייטק הוא חלק מהתעשייה, חלק ממנו גם חבר בהתאחדות התעשיינים, חלק לא.

רון תומר: ענף ההייטק הוא ענף חשוב ואני בעד לקדם אותו.

רון תומר: יש רק שתי בעיות עם ענף ההייטק: ראשית, יש גבול כמה הייטק אפשר לעשות במדינה.

רון תומר: אתה לא יכול להיות 50% מדינת הייטק, אתה חייב לתת גם מקורות הכנסה וייצור אחרים, גם מבחינת פרנסה כי לא כל העובדים במשק הישראלי יכולים לעבוד בהייטק, אבל גם בגלל העצמאות היצרנית שלך.

רון תומר: ראית עכשיו שאפילו היית צריך את המוסד בשביל להביא חתיכת מקל עם צ'ופצ'יק למעלה שקוראים לו מטוש, והיית צריך מסכות עכשיו, לייצר חזרה כלי ייצור.

רון תומר: מחר לא תהיה לך פה תעשיית פלדה ואחרות שהן לא הייטק, מדינה בלי תעשייה פלדה היא מדינה חלשה.

רון תומר: המהות היא שהתעשייה יורדת לעומת כל המדינות האחרות, ויש לנו פה את קוריאה, אירלנד, הונגריה ואחרות.

רון תומר: אני יכול לתת פה עוד הרבה מספרים, אבל אני רוצה להציג לכם את השקף האחד לפני האחרון שיגיד מה נדרש, לטעמנו, לעשות כדי לקדם גם את התעשייה, אבל גם את התעסוקה במדינת ישראל.

רון תומר: רבותיי, יש לכם פה 800,000, מיליון אנשים בחל"ת, והמצב בתעשייה הוא כזה שאתם תקבלו עוד 200,000 מהתעשייה ואתם תקבלו מהמעגלים האחרים עוד יותר ונגיע למיליון ורבע, מיליון וחצי, מובטלים.

רון תומר: התעשייה היא לא רק המקור שאסור שישחרר את העובדים כי השכר גבוה יותר, כי הוא מעסיק בפריפריה וכו', הוא הפתרון של משרד האוצר, הוא מנוע הצמיחה שנצטרך למלא את הכיסים בסוף חזרה, להקטין גרעון.

רון תומר: אין דרך אחרת, מסחר לא יתאושש בלי תעשייה.

רון תומר: בואו נדבר על מה שצריך לעשות.

רון תומר: קודם כול, חייבים לתת פיצוי לכל העסקים שנפגעו.

רון תומר: הפיצוי אומר שכל עסק שנפגע 25% ומעלה – תנו לו פיצוי.

רון תומר: עסק מעל 25% במשבר קורונה ארוך שלא יקבל פיצוי, הוא בסוף יגיע להיות עסק שנפגע ב-50% וב-60%, אבל אז יתנו לו דמי קבורה, לא דמי החייאה.

רון תומר: אם תיתן לו את זה בזמן והוא יעמוד על הרגליים, יש סיכוי שהוא יצליח לעמוד.

רון תומר: שנית, רכש מתוצרת הארץ, רכש כחול לבן, קידום רכש מקומי בתקציבים הציבוריים.

רון תומר: רבותיי, אפשר להתווכח אם הנשיא טראמפ הוא נשיא טוב או לא, אבל בדבר אחד הנשיא טראמפ לא טעה.

רון תומר: הנשיא טראמפ אמר לפני ארבע שנים, והוכיח שהוא קיים, הוא קידם רכש מקומי בכלכלת ארצות הברית, וכלכלת ארצות הברית טרום הקורונה הייתה במקום מצוין.

רון תומר: מרקל קידמה רכש תוצרת גרמניה ואירופה, וג'ונסון בניו-דיל שלו מקיים רכש מקומי.

רון תומר: יש לזה שתי משמעויות: קודם כול, כשאתה מקיים מקומי במדינה אחת, זה כלים שלובים.

רון תומר: הייצוא שלך נפגע, היצואנים שלנו, מהייטק עד לואוטק, אומרים שקשה היום פי 2 למכור בארצות הברית ובאירופה כשאתה לא מקומי.

רון תומר: כשאתה לא מתעדף את הרכש שלך ומדינות אחרות מתעדפות אז זה חוק הכלים השלובים, הכול הולך לשם.

אנטאנס שחאדה: זה מעגל קסמים שבסופו של דבר הוא יכול לפגוע.

רון תומר: אני לא יודע, אבל אני מוכן להילחם בעולם גלובלי פתוח אבל הוא לזה.

רון תומר: שנית, היום אתה צריך לייצר פה מקומות עבודה כי החל"ת, ויגידו לך האוצר, עולה 5, 6, 7, 8 מיליארד בחודש.

רון תומר: אפשר לשים את הכסף הזה על האזרחים.

רון תומר: אני מברך את האוצר שהחליט לתת רשת ביטחון עד יוני21', זה חברתי ונכון.

רון תומר: אבל עד מתי נוכל להמשיך לשלם חל"ת ואבטלה?

רון תומר: עד מתי?

רון תומר: אנחנו לא רוצים להיות פה מדינה של תלושים לאוכל, בואו נייצר פה מקומות עבודה.

רון תומר: לכן, חייבים בכסף הציבורי לקנות תוצרת ישראלית ולא לתת פה ניו דיל לטורקיה ולסין.

רון תומר: המדיניות היום היא שבכל הפרויקטים הגדולים באות חברות סיניות וחברות אחרות שקונות רכש תוצרת חוץ, וזה כסף שהולך.

רון תומר: לא באתי לפה לשכנע את וסרצוג.

רון תומר: לצערי, ייקח לי עוד הרבה שנים עד שאני אשכנע אותו.

יצחק פינדרוס: למה אתה חושב שוסרצוג מתנגד לרכש מקומי?

רון תומר: כי אני יושב עם משרד האוצר כבר המון זמן, וכל הדברים האלה שראיתם פה שאם היו עושים אותם - - - .

רון תומר: קודם כול, תשאל אותו אם הוא מתנגד להעדפת תוצרת הארץ או לא.

יעקב מרגי: הוא לא שואל אותו, הוא אמר את זה בחצי קריצה.

יצחק פינדרוס: אני בטוח שהוא לא מתנגד.

רון תומר: את כל התוכניות שאני אומר פה הצגתי למשרד האוצר, לוסרצוג, למרידור, לשי באב"ד, ולכל מי שישב כבר במרץ.

רון תומר: אמרתי להם: צפו פני עתיד.

אנטאנס שחאדה: מה הדרישה שלכם שהפיצוי יחל מפגיעה של 25% ולא 40%?

רון תומר: ובלי הגבלת מחזור.

אנטאנס שחאדה: האוצר לא מסכים.

רון תומר: לא מסכים.

רון תומר: אני אספר לך סיפור, כבוד היושב-ראש, אני חייב.

רון תומר: משרד האוצר ישב ושמע אותנו כל הזמן, אבל בין לשמוע לבין ליישם יש הבדל.

רון תומר: אני ישבתי מול אסף ושאול ואחרים בחדר ואמרתי שאנחנו חייבים מסלול פיצויים, ואמר לי שאול: לא יהיה מסלול פיצויים, המדינה לא יכולה לעמוד בזה.

רון תומר: אחרי זה פתאום נהיה מסלול פיצויים להוצאות קבועות לעסקים עד 20 מיליון שקל.

רון תומר: אמרתי: למה 20 מיליון שקל?

רון תומר: האם עסק יותר גדול לא נפגע?

רון תומר: אמרו: אנחנו לא יכולים, לא יהיה – עד 20 מיליון.

רון תומר: עלה ל-100 מיליון.

רון תומר: עכשיו אני שמח שהשר כץ כבר העלה את זה ל-400, אבל 400 מיליון לעסק שנפגע ב-80%.

רון תומר: עסק שנפגע ב-80% הוא מת.

רון תומר: קח עסק שנפגע ב-25% ו-400 מיליון, שמוכר ב-280 מיליון, ותסביר לי איך הוא חי.

רון תומר: לאורך כל הדרך אמרו לי שאי אפשר.

רון תומר: אם היו עושים את זה אז בתקופת ממשלת המעבר, היינו היום במצב אחר בכלכלה, היינו עם חצי מכמות החל"תים.

רון תומר: הפחתת רגולציה ובירוקרטיה – פה אני חייב להגיד לזכות האוצר, הם פרטנרים שלנו והם מקדמים.

רון תומר: מדינת ישראל היא מדינה שהבירוקרטיה והרגולציה שבה הורגת כל יוזמה, ובטח כשקשה לכולם חייבים לשנות את זה.

רון תומר: כבוד היושב-ראש דיבר על דבר מאוד חשוב והוא מנגנונים לנושא העסקה.

רון תומר: קודם כול, הכשרות.

רון תומר: אנחנו בשיח, גם עם משרד הכלכלה, גם עם משרד העבודה, ואני מודה שגם פה האוצר הוא פרטנר והוא מבין שזה צריך להיות, חייבים.

רון תומר: אדוני, יש לנו היום בתעשייה, ובכלל במשק, כמה עשרות אלפי משרות לא מאוישות, ויש לנו מיליון איש בחל"ת, אבל הם לא מתאימים כי החל"תנקים לא יודעים לעשות את זה.

רון תומר: בעבר תוכניות ההכשרה נכשלו.

רון תומר: גם משרד הכלכלה וגם משרד העבודה מבינים היום שצריך לעשות את זה בשיתוף עם המפעלים, לאתר את האנשים, להכשיר אותם יחד שיתאימו לעבודה, והדברים האלה יהיו.

רון תומר: מנגנון העסקה חלקית – לצערי, זה עוד דבר שמשרד האוצר מתנגד.

רון תומר: אם אני לא יכול להעסיק אותך במשרה מלאה אבל יכול להעסיק אותך בחצי משרה, אז אתן לך לעבוד בחצי משרה בשביל הכבוד שלך, בשביל השכר הנאה, ותשלם חצי חל"ת – אני לא יכול להבין את זה.

רון תומר: נעבור לשקף האחרון, ופה אני חייב להגיד מילה טובה לראש הממשלה.

רון תומר: זה מכתב של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

רון תומר: היו לי מספר שיחות עם ראש הממשלה, ושמעתם את זה גם בכמה קריאות של ראש הממשלה הציבור.

רון תומר: זה המקום של מדינת ישראל, זה ערבות הדדית.

רון תומר: הוא אמר לציבור: קנו תוצרת ישראל, רק כך נניע את גלגלי הכלכלה.

יעקב מרגי: כשאני קורא לציבור לקנות, אני קודם כול קורא לעצמי.

יעקב מרגי: הוא היה חייב לקרוא קודם כול לעצמו, לממשלה.

רון תומר: זה החלק השני.

רון תומר: אני חייב להגיד לזכות משרד ראש הממשלה שזה הוראה של מנכ"ל משרדו.

רון תומר: אני יודע, אני לא אוכל לשכנע את אגף תקציבים להעדיף תוצרת הארץ, אני שומע כל הזמן את כל הסיבות למה לא.

רון תומר: יסבירו לי שזה לא הכלכלה הנאורה, ולא זה.

רון תומר: כלכלה נאורה בארצות הברית עושה את זה, כלכלה נאורה בגרמניה עושה את זה, כלכלה נאורה עכשיו בניו דיל של ג'ונסון באנגליה עושה את זה.

רון תומר: מדינת ישראל, בואו נאורים לפחות כמוהם.

רון תומר: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: איילת, האם את רוצה לדבר עכשיו?

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני יכולה לדבר אחר כך.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה שוסרצוג לחוץ, אני מקווה שהוא יישאר לשמוע את מה שיש לי להגיד.

אסף וסרצוג: אנחנו יכולים להיפגש גם אחרי זה.

אסף וסרצוג: ברשותכם, אתייחס לכמה דברים שעלו במצגת של התאחדות התעשיינים.

אסף וסרצוג: מראש אני אומר שאין לנו שום דבר נגד ההתאחדות, אנחנו עובדים בהרבה דברים בשיתוף פעולה, תיכף אפרט על מה.

אסף וסרצוג: יש סוגיות מסוימות שאנחנו עכשיו חלוקים לגביהן, ואני חושב שהדברים שהוצגו פה לא מניחים את הדעת בהיבט הזה.

אסף וסרצוג: לגבי החל"ת – נדבר אחר כך על המודל הגרמני, המוטיב של גרמניה יחזור הרבה.

אסף וסרצוג: קודם כול, גרמניה היא היוצא מהכלל באיחוד האירופי, צריך להבין את זה, תיכף אסביר למה.

אסף וסרצוג: מודל גרמני טוב למדינות מתועשות.

אסף וסרצוג: גרמניה לא יכולה שפולקסווגן תפסיק לייצר מכוניות למרות שלא קונים מכוניות.

אסף וסרצוג: לדעתי, היא מעסיקה כ-600,00 עובדים, זה הרבה יותר רחב.

אסף וסרצוג: יש סדרה מומלצת בנטפליקס שמדברת על הדיזלגייט, זה מראה שזה מגיע עד לקצה של פולקסווגן, וגם לממשלת גרמניה שבעקיפין כאילו תומכת בזה מאותן סיבות.

אסף וסרצוג: מבחינת הנתונים היום – גם נתוני האבטלה, וגם נתוני הלמ"ס, בימים הקרובים אמור להתפרסם גם הדו-שבועי הבא, אנחנו לא נמצאים לא במיליון מובטלים ולא ב-800,000, אנחנו במספרים יותר נמוכים.

אסף וסרצוג: עדיין מספרים גבוהים שאנחנו צריכים להוריד, אבל רק שתהיה פרופורציה בעניין הזה.

יעקב מרגי: כמה עובדים יש בחל"ת?

אסף וסרצוג: הנתון האחרון הרשמי שהתפרסם שעליו מדינת ישראל יכולה להתבסס הוא נתון הלמ"ס שדיבר על 10,7% שזה כ-420,000 – 430,000 שהם או מפוטרים או בחל"ת בעקבות קורונה, כשאם מכניסים גם אנשים שספק אם להכניס או לא, אבל לצורך העניין בואו נכניס עוד כ-83,000 אנשים שהם מוגדרים ככאלה שכרגע לא מחפשים עבודה, אנחנו מדברים על כ-12% אבטלה.

אסף וסרצוג: המספר הזה משתפר.

אסף וסרצוג: יש משימה גדולה מאוד בעולם התעסוקה, וזה לדיון אחר.

אסף וסרצוג: יש חשש מאוד גדול שהמודל הגרמני יביא לכך שמעסיקים יורידו אחוזי משרה כי הם יכולים, אבל אני שם את זה בצד.

אסף וסרצוג: לגבי הטענה שהתעשייה שמרה את עובדיה – קודם כול, זה דבר מבורך, רק צריך להשלים ולומר ששאר הענפים במשק שהוציאו לחל"ת, ברובם אלו ענפים שהמדינה סגרה.

אסף וסרצוג: המדינה הגבילה את פעילותם של מסעדות, מסחר, פנאי, וכל דבר אחר.

אסף וסרצוג: אנחנו נלחמנו על התעשייה.

אסף וסרצוג: היו שיחות עם רון בימי שישי בערב על זה, וזה סביב כל דיון בממשלה, איך נלחמנו על כל טיפה בתעשייה שתוכל להמשיך להישאר ולעבוד, ובסוף זו הסיבה המרכזית שזה לא יצא.

קריאה: אני מאשר, אדוני, שמשרד האוצר - - -

רון תומר: אין סגר כרגע.

אסף וסרצוג: זו הסיבה המרכזית שלא הוציאו.

אסף וסרצוג: יש עוד עסקים שגם נפגעו ולא הוציאו עובדים.

אסף וסרצוג: בסוף עסק לא מוציא עובדים מסיבות שלו.

אסף וסרצוג: יש גם כאלה שבאמת הכניסו יד לכיס ואמרו שהם ישלמו, יפסידו כסף, אבל לא יפטרו עובדים.

אסף וסרצוג: בסופו של דבר מי שהשאיר את העובדים שלו, השאיר אותם מטעמים של ניהול העסק, וזה בסדר גמור, רק שצריך לשים את זה בפרופורציה.

אסף וסרצוג: היה שם שקף שדיבר על זה שהרבה מפעלים דחו השקעה – 74%.

אסף וסרצוג: שימו לב שהשקף לא מסתכם ל-100%, ואז כשאתה עושה את הבדיקה הזו אתה מגלה שרק 35% שוקלים לדחות את ההשקעות, שני שליש המשיכו לבצע את ההשקעות שלהם.

אסף וסרצוג: בעיניי, זה נתון דווקא די מעודד.

אסף וסרצוג: זאת אומרת, גם בתנאי חוסר הוודאות הקיימים, ועם כל המצב שרון תיאר, עדיין שני שליש יבצעו את ההשקעות.

אסף וסרצוג: זה לא אומר שהשליש האחר לא יבצע, הוא רק כרגע מתלבט האם לבצע או לא, וזה טבעי בתקופה הזו.

יעקב מרגי: הוא באי-ודאות.

רון תומר: ועדיין שני שליש מהתעשייה נפגעה – חל"ת, לא חל"ת.

אסף וסרצוג: אבל שני שליש ממשיכים.

אסף וסרצוג: אתם הראיתם שקף שמראה ששני שליש שקלו וממשיכים, אני רק מאיר את העיניים.

רון תומר: אסף, אפשר את אותם משקפיים שלך?

אסף וסרצוג: אני אשמח שתעלה שוב את השקף שלכם ותראו איך זה מסתכם.

רון תומר: אסף, יש לי רק בקשה ואפסיק להפריע, שתישאר לשמוע, אם תוכל, את עשרת התעשיינים שבזום כדי לראות את המשקפיים האמיתיות.

יעקב מרגי: רון, מרגע זה אין הפרעות.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה שהוא באמת יישב וישמע, אל תפריע לו.

רון תומר: צודק, אדוני.

רון תומר: מתנצל, אדוני.

אסף וסרצוג: אחזור על מה שאמרתי בתחילת דבריי, כמו כל עסק, כמו כל ענף, אנחנו יושבים עם כל הענפים וליבנו עם כולם.

אסף וסרצוג: הקושי שכולם מתמודדים איתו פה הוא ברור ומובן.

אסף וסרצוג: זו לא תקופה פשוטה להיות בעל עסק בישראל, ולא משנה אם אתה בעל מסעדה, בעל מפעל או משרד עורכי דין.

אסף וסרצוג: אנחנו מבינים את כולם.

אסף וסרצוג: לכן, בחדר השני יושבים עכשיו על תוכנית כלכלית שאמורה לייצר כמה שיותר ודאות ותיכף אסביר אותה, למה הרציונל הוא - - - רק מה שרון מציין.

אסף וסרצוג: לגבי הסיוע ממשלתי - רון הראה סקר למ"ס לגבי מה קיבלו התעשיינים או לא, רק שבאותו סקר צריך להגיד שהענף היחידי שכביכול קיבל יותר מהם מבחינת אותו סקר זה המסעדות.

אסף וסרצוג: עדיין היה סיוע מאוד גדול, לדוגמה, ארנונה.

אסף וסרצוג: הוא הראה בגרף ש-51% לא קיבלו סיוע, וזה למעט ארנונה שזה רכיב מאוד משמעותי למי שיש לו שטחים גדולים בתעשייה - קיבלו שלושה חודשים חינם.

אסף וסרצוג: תיכף אדבר על מה בהמשך.

שרן השכל: יש לך סכום של הכסף שהושקע?

אסף וסרצוג: אני מדבר מה אנחנו עושים בתעשייה תיכף.

אסף וסרצוג: לגבי המסלולים שנבחרו – אני אסביר ממש בקצרה את רציונל הסיוע, ותיכף אגע בזה.

אסף וסרצוג: רון הראה שקף ב-2009 כמה מהתמ"ג זה בתעשייה ואז כמה אנחנו נמצאים היום ושכל גוש היורו צמח.

אסף וסרצוג: אני רק רוצה להזכיר, 2009 שנה שהייתה אחרי איזשהו משברון קטן בעולם, והייתה צניחה מאוד גדולה ובאמת עלייה, אבל מאז כל האיחוד האירופי בצניחה מתמדת של כמה שיעור התעשייה מתוך התמ"ג, זה הנתון.

אסף וסרצוג: המדינה היחידה שעולה היא גרמניה.

אסף וסרצוג: זה לא משנה כרגע למה ומה הסיבות, זו עובדה.

אסף וסרצוג: חלקה של התעשייה בישראל מהתמ"ג הולך ויורד לאורך השנים.

אסף וסרצוג: הוא הראה שב-2009 לעומת היום, חלק התעשייה מהתמ"ג הלך וקטן לעומת מדינות אחרות באיחוד האירופי ששם זה הלך וגדל.

אסף וסרצוג: אני רק אומר שזה קצת - - -

יעקב מרגי: אסף, אם הוא היה מודד מ-2010, תמונת המצב הייתה אחרת?

אסף וסרצוג: כן, לנו יש גרפים שמראים חמש-שש שנים אחורה, ואתה תראה את הירידה שהולכת בכל האיחוד האירופי באופן סיסטמתי, למעט - - -

יעקב מרגי: אשמח לקבל את הנתון הזה.

אסף וסרצוג: אין בעיה, נעביר לוועדה את הגרפים ונראה.

אסף וסרצוג: - - - הוא נמצא בזום, זה יכול להיות אפילו עכשיו.

רון תומר: גם אנחנו נעביר לוועדה.

אסף וסרצוג: בסופו של דבר, זו תופעה שהיא לא ייחודית לישראל.

אסף וסרצוג: מדינות מפותחות עוברות מיותר תעשייה לשירותים.

אסף וסרצוג: אנחנו רואים את זה גם בייצוא בישראל, שהשירותים כבר עבר את רף מחצית מסך הייצוא, הסחורות הולך ויורד.

אסף וסרצוג: זוהי מגמה שלא קורית רק בישראל, וצריך להגיד אותה.

אסף וסרצוג: היה לנו שיתוף פעולה מהיום הראשון עם התאחדות התעשיינים.

אסף וסרצוג: שוב, זה לא אומר שמסכימים על הכול, אבל שיח היה כל הזמן.

אסף וסרצוג: כן צריך להבין, אנחנו לא קובעים איזה מגזר יצמח יותר מאחר ובמי צריך לתמוך יותר, אנחנו מנסים לסייע לכל המגזרים.

אסף וסרצוג: תיכף אדבר על התוכנית.

אסף וסרצוג: שוב, בניגוד להרבה מגזרים אחרים, התעשייה המשיכה לעבוד בלי "תו סגול", בלי מגבלות.

איילת נחמיאס ורבין: בטח "תו סגול", זה כבר טריטוריה שלי.

איילת נחמיאס ורבין: בזכותנו נהיה "תו סגול".

אסף וסרצוג: אחדד את מה שאני אומר.

אסף וסרצוג: נקטו על עצמם אמצעים בתיאום עם משרד הבריאות, לאחר מכן הפכו ל"תו סגול".

אסף וסרצוג: התכוונתי לכך שבהתחלה אפילו לא היו מגבלות שמנעו, זה הכול היה וולונטרי ובשיתוף פעולה – בסדר גמור, זו נקודה חשובה.

רון תומר: אבל היה.

אסף וסרצוג: חברת השכל לא נמצאת פה אבל היא שאלה.

אסף וסרצוג: התעשייה בישראל מקבלת כל שנה סובסידיה בהרבה מאוד כסף.

אסף וסרצוג: לדוגמה, בחוק עידוד השקעות הון, - - - הטבות מס, אנחנו מדברים על הערכה של כ-6 עד 7 מיליארד שקלים בשנה שמושקע באופן עקיף.

אסף וסרצוג: מענקים וסובסידיות של משרד הכלכלה בהיקף של כמיליארד שקלים, ועוד מענקים דרך רשות החדשנות שאני כרגע סופר בנפרד שחלקם גם מגיעים לתעשייה בעולם של הגברת כושר הייצור, הגדלת פריון, וזה ברמה ובהיקף של עוד כמה מאות - - -

יעקב מרגי: ועכשיו ספציפית לקורונה.

אסף וסרצוג: בנוסף, ספציפית לקורונה - קודם כול, עכשיו בחדר השני יש תוכנית כלכלית שמוגשת.

יעקב מרגי: ספר לנו מה קיבלה התעשייה עד היום.

אסף וסרצוג: תיכף אגיד.

אסף וסרצוג: אני מעדיף להתחיל דווקא עם זה כי זה חשוב, תן לי לפרט.

אסף וסרצוג: רון העלה את הסיפור של הסיוע הכלכלי.

אסף וסרצוג: הוא טוען שיותר נכון לפצות את כל העסקים על ירידה במחזורים.

אסף וסרצוג: קודם כול, אני חולק על המספרים.

אסף וסרצוג: לגבי פיצוי את כל ירידת המחזורים של המדינה - העלויות הן הרבה יותר גבוהות מהמצב פה.

אסף וסרצוג: זה גם לא נכון כלכלי מהסיבה הפשוטה שיש לנו משבר ריאלי, ירידה בביקושים.

אסף וסרצוג: הממשלה לא יכולה לגלגל את הדבר הזה כשאין ביקוש, כשאין מה לייצר.

אסף וסרצוג: אנחנו עושים שני דברים בתוכנית הכלכלית.

אסף וסרצוג: מאחר ורוב התעשיינים זה לא עצמאים במובן של העסקים הקטנים אלא הגדולים, אנחנו מוודאים שהעסקים יוכלו להמשיך להישאר עם ראש מעל למים עד לתקופה שבה יעבור זעם.

אסף וסרצוג: איך זה קורה?

אסף וסרצוג: אנחנו אומרים שעסק שנפגע בצורה משמעותית, ככל שהעסק יותר גדול אז - - -, אנחנו נותנים לו סיוע בהוצאות הקבועות.

אסף וסרצוג: אנחנו ממנים לו את ההוצאות הקבועות של העסק.

אסף וסרצוג: עסקים עד 100 מיליון שקל גם מקבלים אקסטרה למרות שזה מגולם, גם סיוע בארנונה, וזה אמור לתת סיוע מאוד מאוד משמעותי.

אסף וסרצוג: להזכירכם, אנחנו נותנים את הכלי של החל"ת.

אסף וסרצוג: שיפרנו את הכלי של החל"ת שזה אומר שאם זה אותו תעשיין שעכשיו צריך להוציא עובדים, אנחנו אומרים לו שהוא יכול להוציא עובדים החוצה והמדינה תספוג כאילו את עלות שכרם, משלמת להם דמי אבטלה, כשבזמן הזה עלות השכר נחסכת, וזה גם מאפשר לשרוד תקופה.

אסף וסרצוג: רון רוצה שאנחנו נמשיך להעביר כסף לתעשייה שתמשיך לגלגל את מנועי המפעלים, - -

רון תומר: לא רק תעשייה, כל העסקים.

אסף וסרצוג: - - את כל העסקים במדינת ישראל, על אף שאין פעילות בהיקף הזה.

אסף וסרצוג: צריך להבין, אנחנו מנסים לסייע למה שקורה כתוצאה מהקורונה במגבלת מה שניתן.

אסף וסרצוג: אנחנו לא יודעים לכפר על ירידת ביקושים בעולם או בארץ, למעט פתיחת - - - דבר נוסף, מה שהתקבל עד כה היום היה גם היקף סיוע בארנונה שהוא מאוד משמעותי.

אסף וסרצוג: היה לנו גם קרן הלוואות בערבות מדינה שנותנת סיוע לעסקים - - -

יעקב מרגי: האם אתה יכול להגדיל מתוך התוכנית הכלכלית כמה הלך בסך הכול לחל"ת, פיצוי?

אסף וסרצוג: צריך לעשות על זה עבודה.

יעקב מרגי: איך אתה בא לדיון כזה בלי הנתונים האלה?

יעקב מרגי: זו השאלה הראשונה שמתבקשת.

אסף וסרצוג: נבדוק.

יבגני סובה: נדמה לי ששר האוצר אמר משהו - בסביבות 90 מיליארד סך הכול?

אסף וסרצוג: לא, הוא רוצה לדעת לגבי התעשייה.

יעקב מרגי: אני מדבר לגבי התעשייה.

אסף וסרצוג: אין בעיה, צריך לעשות.

אסף וסרצוג: לדוגמה, אני לא יודע כמה סך השטחים של התעשייה בארנונה, למשל, ועד כמה זה עלה.

אסף וסרצוג: ננסה לעשות בדיקה ונעביר את זה כמובן לוועדה.

אסף וסרצוג: היו 700 מיליון שקלים דרך משרד הכלכלה שהוקצו לטובת מסלולי סיוע לתעשייה כשהמטרה שלהם היא באמת לחזק את עולם ההשקעות, לייצר ודאות והמשכיות.

אסף וסרצוג: כך גם עשינו בהייטק.

אסף וסרצוג: בהייטק יש היום חברות, מסטארטאפים קטנים עד חברות גדולות, שלצערנו נסגרות בגלל מה שקורה.

אסף וסרצוג: אבל אנחנו כן נתנו כלי מאוד משמעותי כדי שהמשך ההשקעות בענף, גם הציבורי אבל בעיקר הפרטי, לא ייפסק.

אסף וסרצוג: אם יהיה לנו, לצורך העניין בארצות הברית, המשך משבר משמעותי שיגרום לכך שתהיה ירידה בביקושים ותהיה לנו בעולם ההייטק, אני לא יודע אם נדע לפתור אותה כי אנחנו לא יודעים לייצר את הביקוש לאותו מוצר.

אסף וסרצוג: אנחנו כן יודעים לעזור לצלוח את התקופה, זה מה שאנחנו עושים פה גם לתעשייה.

יעקב מרגי: אתה אומר שלתעשייה אתה יודע לייצר ביקושים, נכון?

אסף וסרצוג: לא – רגע, תיכף נדבר על רכש גומלין.

יעקב מרגי: אני לא מנערי האוצר, אני אלמד אותך.

יעקב מרגי: אתם מתנגדים בקנאות לתת תעדוף בעיתות משבר.

יעקב מרגי: התפשרתי על תפיסת העולם החברתית שלי, אני מכמת את הגאווה הלאומית שלי עכשיו בעידן הקורונה ואני מוכן להתפשר איתך.

יעקב מרגי: דבר איתי רק על עידן הקורונה, בעיתות משבר לפחות.

אסף וסרצוג: אני אגיד מילה על רכש גומלין כי נעשה פה איזשהו מעשה בימים האחרונים.

יעקב מרגי: אל תרחיב ברכש גומלין כי בנושא זה יהיה דיון נפרד.

יעקב מרגי: רכש כחול לבן הוא לאו דווקא רכש גומלין, זה גם וגם.

אסף וסרצוג: כשאני אדבר על רכש גומלין והעדפת תוצרת הארץ אתייחס לשניהם.

אסף וסרצוג: דבר אחרון, בסוף המגמה שתיארתי קודם של ירידת התעשייה קיימת בכל העולם.

אסף וסרצוג: נאמרו פה המילים "תחרות לא הוגנת".

אסף וסרצוג: אנחנו לא יודעים לייצר ידיים עובדות יותר זולות.

אסף וסרצוג: המחייה בישראל יותר יקרה, השכר יותר גבוה – את זה לא נשנה.

אסף וסרצוג: זה נכון למלונות באילת שמתמודדים מול מלונות בעקבה, וזה נכון לתעשייה שמייצרת ברזים שמתמודדת מול תעשייה שמייצרת ברזים בטורקיה או בסין – את זה לא נדע לפתור.

אסף וסרצוג: אנחנו כן נדע לעשות שני דברים מהותיים: ראשית, לשפר את כושר התחרותיות של אותם עסקים על-ידי זה שנאפשר להם לבצע השקעות ונמנף את ההשקעות שלהם לעולם של אוטומיזציה, רובוטיקה, שיפור.

אסף וסרצוג: דרך אגב, בניגוד למה שחושבים, ואני חושב שרון יתמוך בעמדה הזו, כשעושים רובוטיקה ואוטומיזציה למפעלים זה לא מוריד משרות, להיפך – זה רק מעלה, זה משפר את רמת השכר של אותן משרות.

אסף וסרצוג: זה דבר שהוא חיובי ולכן אנחנו גם מאוד תומכים בו, כי זה מביא לפריון גבוה וזה לעסקים ולמפעלים שמתחרים, וזה דבר נכון.

רון תומר: אבל ברגע שהם חזקים.

רון תומר: כשהם חלשים, זה קשה.

אסף וסרצוג: דבר נוסף, שיפור הסביבה העסקית.

אסף וסרצוג: יש בישראל לא מעט רגולציה שמוטלת גם על עסקים אחרים, אבל גם על תעשייה.

אסף וסרצוג: בחוק ההסדרים שאנחנו מקדמים, ואני מקווה שהוא יתקדם והוא אכן יגיע למקומות האלה, יש לנו גם בעולם של רישוי עסקים רפורמה מאוד משמעותית שמקודמת שאמורה מאוד להקל, זה עולם של רפורמה ברגולציה הסביבתית שזה עול מאוד גדול בתעשייה בעולם ההתנהלות מול הממשלה בהיבט הזה, ואנחנו חושבים שאנחנו יכולים להביא לשם המון מזור.

אסף וסרצוג: אגב, אנחנו פתוחים גם לכל דבר אחר שאפשר.

אסף וסרצוג: אנחנו מאוד בעד הפחתת רגולציה, אנחנו חושבים שזה בסוף צריך להיות הכלי.

אסף וסרצוג: אם יש סביבה עסקית נכונה נדע לסייע להם בהשקעות נכונות.

אסף וסרצוג: לגבי העדפת תוצרת הארץ – קודם כול, אני רוצה להבהיר.

אסף וסרצוג: בעיניי, נעשה פה מעשה שלא ייעשה על-ידי רון בימים האחרונים.

אסף וסרצוג: היה ניסיון לצבוע אותנו, כאגף תקציבים, כמי שמתנגד לביצוע החוק הקיים או להנחיות ראש הממשלה.

אסף וסרצוג: אני רוצה להבהיר לפרוטוקול שהמכתב שראש אגף התקציבים הוציא היה מכתב שהתייחס לדרישה שעלתה מטעם ריכוז הדרישות של כחול לבן, דרישה של השר עמיר פרץ, בנושא רכש גומלין – העדפת תוצרת הארץ, דרך אגב, בלי מודל - - -

יעקב מרגי: אם האוצר מציג עמדה שזה לא - - -

אסף וסרצוג: לא, אסביר.

אסף וסרצוג: תני לי לחדד, ברשותך.

איילת נחמיאס ורבין: הוא הוציא מכתב.

רון תומר: אתה שמעת מה הוא כתב במכתב?

רון תומר: התעשייה היא הבעיה.

יעקב מרגי: רון, אתה לא מפריע לי.

יעקב מרגי: תן לי לדבר.

רון תומר: אתה צודק, אדוני.

רון תומר: כמה פעמים אני יכול להיות צודק?

אסף וסרצוג: כבוד היושב-ראש, יודע רון מה דעתי, וזה יושב הרבה זמן כי בעיניי המעשה שהוא עשה הוא מאוד בעייתי.

רון תומר: גם בעיניי המעשה של - - -

אסף וסרצוג: המכתב הוצא בכלל לפני שהיה דיון בממשלה שבו יצאה הנחיית ראש הממשלה.

אסף וסרצוג: המכתב שלנו התייחס לדרישה להרחיב את רכש הגומלין והעדפת תוצרת הארץ, ואסביר.

אסף וסרצוג: יש דרישה מתמדת של התאחדות התעשיינים להרחבת רכש גומלין והעדפת תוצרת הארץ גם לטובין, גם להגדלת האחוזים, ועוד הרבה מאוד דברים.

אסף וסרצוג: לדברים האלה יש משמעות מאוד גדולה וצריך לנהל עליהם דיון.

יעקב מרגי: יש החלטת ממשלה, מה זה?

אסף וסרצוג: רגע, אסביר.

אסף וסרצוג: זה להרחיב את מה שקיים בחוק - מעבר למה שקיים בחוק, על זה דיברנו ולזה התייחסנו.

אסף וסרצוג: ראש הממשלה והמכתב של רונן פרץ מדבר על מה שקיים בחוק.

אסף וסרצוג: אני אסביר.

אסף וסרצוג: לאגף התקציבים אין קשר למה שקשור בחוק, החוק של החשכ"ל.

אסף וסרצוג: יש חוק חובת מכרזים, מזה נגזר תקנות חובת מכרזים של העדפת תוצרת הארץ ורכש גומלין – לזה לא אמרנו שום דבר, לקיים את החוק כלשונו.

אסף וסרצוג: אם יש מכרזים שצריכים לצאת, לתת להם את הדגש, וזה מה שנאמר.

יעקב מרגי: מי אמור לאכוף את זה?

אסף וסרצוג: החשב הכללי אחראי על ביצוע מכרזים, לא אנחנו.

יעקב מרגי: בדיון הקודם שהיה דיון באמת רציני הופיע נציג החשב הכללי והוא בא עם חיוך מאוזן לאוזן, לא מפה לאוזן.

יעקב מרגי: הוא אמר: אין לי מה להוסיף על מה שנאמר על-ידי יושב ראש נת"ע וסמנכ"ל משרד התחבורה.

יעקב מרגי: אמרתי לו: באמת, אין לך שום דבר להוסיף?

יעקב מרגי: השקעות פה במיליארדי שקלים, עיכובים, מכרזים, אין לך מה לומר?

יעקב מרגי: קודם כול, אני מפנה אותו ללמוד ממך איך מגיעים לדיון, איך מתמצאים בחומר, איך אדם יודע להוסיף משלו.

יעקב מרגי: בין אם אני מרוצה, כן או לא, כך צריך להתנהל דיון.

איילת נחמיאס ורבין: הוא איש מוכשר גם כשהוא לא צודק.

אסף וסרצוג: תודה רבה, אקח את זה.

יעקב מרגי: אסף, אבל עדיין עדיין כשאתה אומר לי שהחשב הכללי צריך לאכוף את זה, אז כמו הרבה חוקים והרבה החלטות, אנחנו - - -

אסף וסרצוג: לא באתי להגיד: דברו איתי.

יעקב מרגי: לא, הוא יגיב – אל תדאג.

יעקב מרגי: אנחנו נדאג שהוא יגיב לנו.

אסף וסרצוג: אני בא להגיד מה בסמכותנו.

אסף וסרצוג: אני רק רוצה לחדד את ההבדל.

אסף וסרצוג: אין לנו שום אמירה למה שהוא במסגרת חוק – זו גם הייתה הנחייה של הממשלה.

אסף וסרצוג: דרך אגב, ההנחייה לקיים את החוק ולבצע אותו.

אסף וסרצוג: אין לנו בזה שום דבר.

אסף וסרצוג: אנחנו מתייחסים לגבי הדיון מה קורה הלאה, האם להגביר או להוריד.

אסף וסרצוג: צריך להבין, זו אותה דרישה שהייתה קיימת היום.

אסף וסרצוג: יש לה משמעויות מאוד קריטיות לגבי בכלל יוקר מחייה ודברים נוספים וצריך לנהל את הדיון הזה.

יעקב מרגי: הלוואי ולא היינו אגרסיביים כמו הסינים, אבל קצת מתקרבים לגאווה הלאומית שלהם בקטע הזה.

רון תומר: אדוני, אתה צודק.

רון תומר: האם אני יכול לענות לו?

יעקב מרגי: לא, אתה לא עונה לו.

יעקב מרגי: איילת, האם את רוצה להוסיף על עמדת התאחדות התעשיינים?

איילת נחמיאס ורבין: קודם כול, תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מרגי, מאוד התרגשתי על מה שאמרת עליי בפתח הדברים, ואני מחזירה לך את אותה תחושה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה לוועדת הכלכלה האהובה על קבלת הפנים, היא הייתה ביתי השני פה בכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אחראית על עסקים קטנים ובינוניים בהתאחדות התעשיינים.

איילת נחמיאס ורבין: המילים "קטנים ובינוניים" כאילו לא נשמעו פה בחלל האוויר, אבל צריך להבין שרוב התעשייה במדינת ישראל אינה המגה מפעלים אלא התעשייה הקטנה והבינונית, וצריך לדבר עליה.

איילת נחמיאס ורבין: זו תעשייה שהיא בערך עד 300 – 400 עובדים, מחזורים של עד 100 מיליון שקלים.

איילת נחמיאס ורבין: התעשייה הזו במציאות של ביקושים יורדים גם בשוק בישראל וגם בעולם, היא בעיקר לא תמיד יודעת להכין את עצמה ולא מסוגלת להכין את עצמה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד אוהבת באופן אישי את אסף וסרצוג, אבל מה שמדהים בעיניי בדיון הזה זה שאני באתי לפה היום בפוזיציה קצת שונה, אבל אני נאבקת בדיוק על אותם דברים שנאבקתי עליהם כשהייתי בכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מרגי, למעשה לא השתנה שום דבר.

יעקב מרגי: אם היינו מצליחים בקדנציה הראשונה, היינו הולכים הבייתה.

איילת נחמיאס ורבין: זה נכון.

איילת נחמיאס ורבין: ישנו העניין של העדפת תוצרת בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: כל כלכלות העולם מתכנסות עכשיו לתוך עצמן, וזה מה שהן עושות.

איילת נחמיאס ורבין: יושב כאן חברי הטוב דוד לפלר, מנכ"ל משרד הכלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: הוא יגיד לכם כמה היטלי היצף מוטלים בעולם חדשות לבקרים, אני מדברת איתך על עשרות.

איילת נחמיאס ורבין: במדינת ישראל לא מוטלים היטלי היצף.

איילת נחמיאס ורבין: שלא תבינו אותי לא נכון, התעשייה לא נגד ייבוא, והיא חס וחלילה לא נגד האזרחים.

איילת נחמיאס ורבין: להיפך, היא בעד אזרחי מדינת ישראל, אבל כשמדברים איתנו על זה שלא רוצים להעדיף תוצרת ישראל ולא רוצים לעשות רכש גומלין.

איילת נחמיאס ורבין: וצריך להגיד את האמת, אסף וסרצוג צדק פה בעניין הזה של החשב הכללי.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מרגי, אני ניהלתי עשרה דיונים בעזרתו של חבר הכנסת גפני בוועדת הכספים בנושא רכש הגומלין.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, הקיים בחוק לא נאכף גם בזמן שאנחנו יושבים פה.

איילת נחמיאס ורבין: אם מדינת ישראל רוצה להעביר את עצמה מהמנדט הבריטי למנדט הסיני, זה לא מסובך, אפשר לעשות את זה.

איילת נחמיאס ורבין: כל פרוייקטי התשתית היום במדינת ישראל מנוהלים על-ידי סינים.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, זה נכון לגבי התעשייה שסובלת מזה, זה נכון גם לגבי קבלני התשתית הגדולים שסובלים מזה.

איילת נחמיאס ורבין: במובן הזה אנחנו מסתכלים בדאגה גדולה מאוד על 600 – 700 אלף יוצאי חל"ת.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, החל"ת היה פתרון מהיר, והוא לא היה פתרון נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מאשימה בכלל בעניין הזה את משרד האוצר, הייתה להם כוונה טובה והם באמת גם עזרו לנו לוודא שהתעשייה תמשיך לעבוד, ואני מוקירה להם על כך תודה.

איילת נחמיאס ורבין: משבר הקורונה הוא משבר שכל הזמן יהיה בגלים, אנחנו מבינים.

איילת נחמיאס ורבין: במשבר הבא אסור ללכת לפתרון של חל"ת, אסור לנתק את הקשר בין המעסיקים לעובדים.

איילת נחמיאס ורבין: לי יש מפעל יצואני, ובשנה הקרובה לא אוכל להגיע לאף אחד משווקי היעד שלי.

איילת נחמיאס ורבין: זה צריך להטריד לא רק את משרד הכלכלה, זה חייב להטריד את משרד האוצר.

איילת נחמיאס ורבין: הם לא יכולים להיות בפוזיציה שבה הם אומרים לעצמם: טוב, נתנו קרנות הלוואה, וזה חשוב, אני לא מזלזלת בזה, אבל בכל הכבוד, בערבות מדינה של 15%.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, עם כל הכבוד, חברים, זה דבר נקודתי, טיפול נקודתי, שלא מטפל בתשתיות התעשייה במדינת ישראל, ועל כן רון ואני נמצאים פה.

איילת נחמיאס ורבין: תבינו, אנחנו סופרים את החודשים מאז שנכנסנו בשנות כלב.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת זאת מבלי להתלונן, אני אוהבת את התעשיינים שיושבים פה ומחכים ומקשיבים.

איילת נחמיאס ורבין: הם באמת באמת מודאגים מהעתיד.

איילת נחמיאס ורבין: אסף, אתה הולך, וזה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: אם משרד האוצר יסתכל כל הזמן על התעשייה בראייה של: אנחנו נתנו, ואנחנו מסבסדים אותם, וכשאני ורון שמענו את המילה הזו השתבצנו, מי מסבסד אותנו?

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו בכלל לא דיברנו על ההוצאות הנוספות שנגרמו לנו כתוצאה מנוהל המשכיות עסקית שאנחנו השתנו על עצמנו: הסעות, משמרות, בידודים.

איילת נחמיאס ורבין: רון לא דיבר על בידודים, אתמול זה היה בבג"ץ.

איילת נחמיאס ורבין: חברות וחברים, אנחנו גאים להיות תעשייה ישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: אל תגרמו לנו להרגיש שאנחנו כל הזמן צריכים להידחק לקיר.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו אוהבים את הציבור ודואגים לו, במיוחד לעובדים שלנו, דואגים להמשיך לספק את מה שאנחנו עושים.

איילת נחמיאס ורבין: אני ממש ממש מבקשת ומודה לך מאוד על הדיון הזה, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אני מודה לחברי הכנסת על הסבלנות.

יעקב מרגי: היה דיון מקדים ארוך.

יעקב מרגי: אנטאנס, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אנטאנס שחאדה: לצערי, אני חייב לצאת ולכן אדבר בקצרה.

אנטאנס שחאדה: זה דיון מאוד מאוד חשוב.

אנטאנס שחאדה: הייתה לנו שיחת טלפון עם משרד הכלכלה, ואנחנו מארגנים עכשיו ישיבה רחבה עם משרד הכלכלה.

אנטאנס שחאדה: אני דואג עכשיו לכלכלה הערבית, כמעט ואין לו תעשייה ערבית.

אנטאנס שחאדה: אין אף חבר בהתאחדות התעשיינים.

איילת נחמיאס ורבין: לא, יש הרבה.

אנטאנס שחאדה: לא, אין הרבה.

רון תומר: אדוני, ב-3 לאוגוסט אני בסיור בצפון אצל התעשיות הערביות.

רון תומר: אתה מוזמן להצטרף אליי.

יעקב מרגי: יש תעשייה.

אנטאנס שחאדה: יש תעשייה, אמרתי שכמעט ואין חברים בהתאחדות התעשיינים כי הייתה מגבלה של מספר מועסקים.

אנטאנס שחאדה: יכול להיות שזה השתנה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, עדיין יש הרבה חברים.

אנטאנס שחאדה: מצוין, זה השתנה.

אנטאנס שחאדה: בדקתי ולפני עשר שנים כמעט ולא היה אף אחד.

אנטאנס שחאדה: אני רוצה לשתף פעולה עם משרד הכלכלה ועם התאחדות התעשיינים בתוכניות הסבה.

אנטאנס שחאדה: אתם דיברתם על זה, ודיברנו על זה עם השר שמשתף פעולה באופן יוצא מהכלל, במיוחד למורים ומורות מובטלים שיש להם הכשרה מדעית בסיסית אבל אין להם עבודה ותעסוקה, וכאלו יש כמעט 11,000.

יעקב מרגי: 16,000 עובדי הוראה במגזר הערבי מובטלים.

יעקב מרגי: הבעיה היא לא הם, הבעיה היא במדינה שלא מווסתת.

אנטאנס שחאדה: נדבר גם על תעסוקת נשים ערביות ועזרה לתעשייה, כשלרוב מדובר בתעשייה זעירה ביישובים הערביים כי אין לנו אזורי תעשייה נאותים ואין לנו הון שיתמוך בתעשייה.

אנטאנס שחאדה: יש צורך שנהיה חלק גם מהענף הזה.

אנטאנס שחאדה: לגבי משרד האוצר – אנחנו יושבים גם בוועדת הכספים.

אנטאנס שחאדה: אני מבין את הבעייתיות, אני לא מאמין שבתוכנית המוצעת יש אכן פתרונות לתעשייה במיוחד, כי חסרים הרבה היבטים בתעשייה הגדולה במיוחד.

אנטאנס שחאדה: תודה, אדוני.

אנטאנס שחאדה: אני חייב לצאת, אני מתנצל.

יעקב מרגי: זה הכרח מוכר בכנסת שלא יגונה.

יעקב מרגי: יבגני, בבקשה.

יבגני סובה: קודם כול, רציתי להגיד תודה על הנתונים ועל המצגת.

יבגני סובה: חשוב לנו לדעת את זה באופן שוטף.

יבגני סובה: כמו רבים, אנחנו עוקבים ושומעים לא רק אתכם פה אלא גם בעיקר תקשורת.

יבגני סובה: משבר הוא גם הזדמנות, זה לא רק בעיה וזה לא רק פיצויים.

יבגני סובה: אסף דיבר פה על גרמניה כאחת מהמדינות המתועשות בעולם.

יבגני סובה: נזכרתי שדווקא חברת BMW התחילה לייצר תעשייה של מכוניות כי נאסר עליה לאחר מלחמת העולם השנייה לייצר מנועים למטוסים.

יבגני סובה: אני זוכר את זה כי ביקרתי במוזיאון של BMW במינכן וזכור לי שדווקא בגלל שהיה איסור, המהנדסים של החברה הכי גדולה חיפשו וחיפשו.

יבגני סובה: הייתה להם אפשרות לייצר אופנועים והם הלכו למכוניות, וכך החברה הפכה לאחת הגדולות והיוקרתיות בתחום המכוניות.

יבגני סובה: רון, האם אתה מזהה היום כיוונים של שינוי בתעשייה?

יבגני סובה: יכול להיות שאנחנו כמדינה לא צריכים להשקיע בענפים מסוימים.

יבגני סובה: למשל, לפני כמה שנים שמעתי את ראש הממשלה שמדבר על כך שאם אנחנו נצליח להעביר פסי ייצור שלנו לסין ולהודו, נביא 50 מיליארד הכנסה למדינה ובזה נפצה את האנשים של הלואוטק בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: הם עברו, אבל האם מישהו קיבל מזה כסף?

יבגני סובה: זו שאלה יפה, אבל זה מה ששמענו בכל מצגת.

יבגני סובה: לפעמים צריך להסתכל לא רק במובנים של פיצוי אלא במובן של הזדמנות כי הקורונה שינתה את העולם ואת התעשייה.

יבגני סובה: אני לא יודע מי יצליח להשתקם ומי לא יצליח, מי יחזור ומי לא, אבל תסתכלו גם בכיוון הזה ולא רק בכיוון של פיצויים.

יבגני סובה: יכול להיות שנצטרך לתת את דעתנו גם בעניין הזה, ואולי גם דחיפה בכיוון אחד, שינוי חקיקה בנושא אחר.

יבגני סובה: מאוד חשוב לקבל גם מידע כי אתה יודע את זה יותר טוב מכולנו, וחשוב לשמוע גם במפגשים הבאים ובמצגות הבאות.

יבגני סובה: בינתיים נלמד את הדברים.

יבגני סובה: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פינדרוס.

יצחק פינדרוס: קודם כול, עברתי גם על המצגת היפה עם הנתונים, לא הספקתי לשמוע את הכול.

יצחק פינדרוס: אתם מכירים התנגדות של האוצר על העדפת כחול לבן?

יצחק פינדרוס: אני רוצה לשאול שאלת הבהרה.

יצחק פינדרוס: אם תבוא מחר חקיקה, האם האוצר יתנגד?

יצחק פינדרוס: אני אומר "אם" כי תהיה לזה משמעות במחיר.

יצחק פינדרוס: יש הרבה כללים במכרזים.

יצחק פינדרוס: אתה יכול להעדיף לתת ניקוד לכחול לבן אבל אתה רוצה להוציא עכשיו את ההוצאה הממשלתית בעוד 20% בגלל העדפת כחול לבן?

יצחק פינדרוס: אז מה עשית?

יצחק פינדרוס: אתה עושה סיבוב גלגל על עצמך.

יעקב מרגי: כמחוקק אתה מנסה לאורך שנים להגיש הצעות חוק שמעדיפות תוצרת כחול לבן בצורה הכי מאוזנת שבעולם.

יעקב מרגי: לדוגמה, המדינה מוציאה עובדים לחל"ת ומשלמת סכום מסוים מהשכר שהוא לא מבוטל בעידן הקורונה.

יעקב מרגי: כשאנחנו מבקשים לתעדף תוצרת כחול לבן, אי אפשר להשעין את כל המשק על תוצרת כחול לבן.

יעקב מרגי: אני אומר לתת העדפות לפחות במה שקשור למגזר הציבורי, בהוצאה ממשלתית, בחלק יחסי.

יעקב מרגי: תקבע אחוז מסוים, הכלכלנים יגידו איפה האיזון.

יעקב מרגי: אם אני בהעדפת תוצרת כחול לבן יוצר ביקושים של 2 - 1 מיליארד לתעשייה הישראלית בעידן הקורונה אז זה החמצן הכי טוב, הוא לא היה יושב איתך פה.

יעקב מרגי: לקחתי נתונים בלי בדיקה, אבל הם יענו.

יצחק פינדרוס: יושב-ראש הוועדה, אני מציע לבוא יחד עם האוצר להצעה, ואני אומר לך שהאוצר יהיה מוכן לזה.

יעקב מרגי: ברוב ניירות העמדה של האוצר, כשמדובר על רכש גומלין ועל תוצרת כחול לבן, העמדה של אגף התקציבים היא שזה לא נכון.

יעקב מרגי: נכון, הממשלה החליטה.

יעקב מרגי: הוא אומר לך ביושר שהממשלה - - -

יצחק פינדרוס: הוועדים המקומיים בניו יורק הם מאוד חזקים.

יצחק פינדרוס: עיריית ניו יורק שיפצה את הבניין שלה.

יצחק פינדרוס: סדר גודל של שיפוץ הבניין הוא 6 – 7 מיליון דולר, אבל זה עלה 100 מיליון דולר כי הוועדים הכריחו.

יצחק פינדרוס: אני מבין שמזה האוצר חושש.

יעקב מרגי: גם אנחנו חוששים, אנחנו מדברים על נקודת איזון.

יצחק פינדרוס: יושב פה אסף, הוא אומר לך - - -

יעקב מרגי: רגע, אסף.

יעקב מרגי: אתן לך.

יעקב מרגי: גם רון רוצה להגיב על הדברים שלך.

יעקב מרגי: עמי אפלבאום, ראש רשות החדשנות, בבקשה.

יעקב מרגי: לאחר מכן נשמע כמה תעשיינים.

עמי אפלבאום: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי יושב-ראש הוועדה.

עמי אפלבאום: רשות החדשנות נכנסה לפעולה סביב הקורונה ולהתמודדות מהר מאוד, בפעולה של קריאה לקולות קוראים לחברות שיכולות להסיט את הייצור שלהם מהייצור הרגיל שלהם להתמודדות עם הקורונה.

עמי אפלבאום: חלק גדול מהפעילויות נעשה בפריפריה, כמו שנאמר פה, אם זה בדים לא ארוגים כדי שיוכלו להפוך למסכות וגם לשנות מכשירי ניטור ודיאגנוסטיקה.

עמי אפלבאום: הוצאו קול קורא ובתוך שבועיים מעל 700 חברות פנו אלינו ותוך ארבעה שבועות נתנו מעל 50 מיליון שקל, וזה היה רק השלב הראשון של התמודדות מהירה בקורונה.

עמי אפלבאום: הדבר השני שעשינו היה מענקים מהירים לאותן חברות הייטק שיש להן נכסים של IP אבל לא יכלו לשרוד במשך שנה את התקופה הקשה הזו.

עמי אפלבאום: הן מגישות אלינו בקשה.

עמי אפלבאום: אם בדרך כלל לוקח לחברה שלושה חודשים לקבל תשובה ואת הכסף, אנחנו התחייבנו שתוך ארבעה שבועות מרגע שהן מגישות בקשה אלינו, אנחנו נבדוק אותה וניתן להן כסף אם הן יראו שהם לא יכולים להחזיק מעמד במשך שנה שלימה בסיטואציה הנוכחית.

עמי אפלבאום: זה מהלך שני מאוד אגרסיבי בשיתוף עם אגף תקציבים, במימון של אגף תקציבים של 500 מיליון שקל כדי לתת לאותן חברות סטארטאפ קטנות, יכולת לשרוד שנה.

עמי אפלבאום: אנחנו עובדים יחד איתן כך שהן יוכלו להביא גיוסים.

עמי אפלבאום: הדבר השלישי שעשינו, שוב, יחד עם אגף תקציבים בדחיפה חזקה שלהם, יחד עם החשב הכללי, זה הכנסת המוסדיים להשקעות בהייטק, בחברות שכבר בצמיחה, לא בחברות סטארטאפ שבהן הסיכון גבוה, אלא בחברות שכבר צומחות וכבר מוכרות בהיקפים של 5 מיליון דולר ומעלה, שהן יוכלו לקבל השקעות מהמוסדיים בשיתוף עם V.C וחברות שיודעות להשקיע, או בעצמם - המוסדיים, או ביחד עם V.C, כאשר המדינה נותנת הגנה על ההשקעה שלהם עד 40% אם יהיה הפסד, ואחרי שמונה וחצי שנים יעשו הערכה.

עמי אפלבאום: אם ההשקעה ירדה תהיה הגנה עד 40%, ואם תהיה העלאה בערך אז הם יצטרכו להחזיר למדינה 10%.

עמי אפלבאום: אני חושב ששלושת המהלכים האלה הם מהלכים משמעותיים, ואנחנו ממשיכים לדון בשאלה איך לסייע היום לסטארטאפים כי בסטארטאפים אנחנו רואים ירידה בהשקעה שיכולה להביא לכך שהם עלולים להיעלם לנו.

יעקב מרגי: יש פער בין מה שאתה צריך לבין מה שאתה מתוקצב לזה?

עמי אפלבאום: תמיד יש פער.

עמי אפלבאום: התשובה היא תמיד כן, אבל אין פער בין מה שאני בא לבקש מאגף תקציבים ומראה להם מה אני יכול להוציא עכשיו בשנה הקרובה לבין מה שהם נותנים לנו.

יעקב מרגי: אתה לא עוצר בגלל בעיה תקציבית.

עמי אפלבאום: אני פה איתם והם איתנו.

עמי אפלבאום: בעתיד היותר רחוק, אני חושב שהצרכים יגדלו כי אתה רואה כבר היום ש-78 בחברות בהייטק נפגעו במכירות.

יעקב מרגי: עמי, תודה.

יעקב מרגי: אסף, אני יודע שאתה צריך לצאת.

יעקב מרגי: יש לי חבר כנסת בזום, האם זה אפשרי?

אסף וסרצוג: כן, בוודאי.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה.

יעקב מרגי: הוא בבידוד.

יעקב מרגי: האם אתה איתנו?

יעקב מרגי: אסף, בכבוד.

אסף וסרצוג: אתייחס לדברים שנאמרו על-ידי חברי הכנסת.

אסף וסרצוג: קודם כול, נאמר פה שכל משבר הוא הזדמנות, ואנחנו מסכימים.

אסף וסרצוג: יש 700 מיליון שקלים שהוקצו במסגרת התוכנית הכלכלית דרך מסלולי משרד הכלכלה.

אסף וסרצוג: אחד מהם הוא מסלול של 120 מיליון שקלים שתפקידו הוא בדיוק להטמיע חדשנות ומעבר להגדלת יכולת התחרות.

אסף וסרצוג: פישטנו שם מאוד את הבירוקרטיה, זה תהליך משותף עם משרד הכלכלה.

אסף וסרצוג: אנחנו מאמינים שמה שאתה אומר לגמרי נכון.

אסף וסרצוג: זה צריך להיות בהיבט של השקעה, עידוד השקעות, ולא בהיבט של חסימה.

אסף וסרצוג: לגבי ירידת השיעור מהתמ"ג - מעבר לזה שנעביר את הנתונים שביקשתם, צריך להגיד שהצמיחה של מדינת ישראל לעומת כל המדינות הייתה יותר גבוהה.

אסף וסרצוג: אם רון רוצה להגיב לדברים שלי, אשאר.

אסף וסרצוג: הצמיחה במדינת ישראל הייתה יותר גבוהה ממדינות אחרות באותה תקופה.

אסף וסרצוג: שוב, לגבי העדפת רכש גומלין – יש דיון על מה צריך, אם רוצים להגדיל מעבר, וזה דיון שצריך לעשות אותו כי הוא מכיל כל מיני רכיבים.

אסף וסרצוג: אמר פה חבר הכנסת פינדרוס: רק שזה לא יעלה את המחיר – זה מעלה את המחיר, יש לזה משמעויות בהרבה היבטים, זה כמו מכסים.

אסף וסרצוג: צריך לדון במשמעויות, להבין אותן ולקבל החלטות.

אסף וסרצוג: בסוף אנחנו והחשב הכללי מתיישרים בדברים האלה, אבל זה דיון שכרגע לא נעשה, וצריך לעשות אותו, וגם משרד הכלכלה מדבר עליו.

אסף וסרצוג: זה דיון שצריך לבצע אותו.

אסף וסרצוג: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני לא מכיר אף מדינה בעולם שכרגע הרחיבה את העדפת תוצרת מקומית או רכש גומלין שלה בתקופה הזו.

אסף וסרצוג: אומרים את זה אבל זה לא קורה, אולי למעט גרמניה.

אסף וסרצוג: מדינת ישראל התחייבה בהסכמים בין-לאומיים, שמשרד הכלכלה מכיר אותם, עד 2029 לבטל, לדוגמא, את רכש הגומלין לגמרי.

אסף וסרצוג: אנחנו אמורים להוריד אותו בהדרגה ולבטל אותו לחלוטין.

אסף וסרצוג: גם העדפת תוצרת הארץ –בגדול ניתן למדינת ישראל עוד grace כי רוב האיחוד האירופי, המדינות המפותחות, ה-OECD, לא נמצאות איפה שאנחנו נמצאים בהיקף הסיוע הזה.

אסף וסרצוג: אנחנו לא יכולים להשוות את עצמנו למדינות לא מפותחות אלא לשם.

אסף וסרצוג: צריך להגיד ביושר, בטח שההתחייבות שלנו לעולם היא ללכת ולצמצמם, ודאי לא להרחיב.

אסף וסרצוג: שוב, זה דיון נפרד.

אסף וסרצוג: היה לי חשוב לומר את הז.

אסף וסרצוג: אני צריך לצאת, אני בוועדת הכספים.

יעקב מרגי: נשמע עכשיו כמה תעשיינים.

רון תומר: חשוב לי שאסף ישמע.

רון תומר: אסף, חשוב לי שתשמע כמה תעשיינים כדי שתראה איך זה קורה.

יעקב מרגי: דב פרומוביץ נמצא איתנו?

אבנר ספקטור: אני אבנר ספקטור מחברת מדיספק.

אבנר ספקטור: היו דברים שאמרתם שהם בהחלט מקוממים.

יעקב מרגי: סימן שהצלחנו.

אבנר ספקטור: כן, כל הכבוד.

אבנר ספקטור: קודם כול, לגבי זה שמפעלים שאחזו עובדים לא ירדו בהכנסות - לי הייתה ירידה של 45 ו-76, ועדיין שמרתי על העובדים כי ככה ראיתי לנכון שצריך לפעול, ויש לזה ערכים נוספים.

אבנר ספקטור: שנית, כולם מדברים על העדפת כחול לבן אבל חוק המכרזים שזה אפילו לא במסגרת העדפת כחול לבן לא חל על מכשור רפואי, לא בבתי חולים ממשלתיים, לא במוסדות הרכש שלהם, ומה שמפתיע הוא שגם לא בבתי חולים של ההסתדרות, וגם לא במוסדות רכש של ההסתדרות.

אבנר ספקטור: זה דבר מתמיה, אפשר לעשות אותו מיידי.

אבנר ספקטור: אנחנו כיצרנים לא יכולים להציע לגופים או לוועדות כאלה לנסוע לטיול לחוץ לארץ לראות את המפעל, אני יכול להציע להם רק להגיע ליהוד, ומקסימום רק לקחת אותם לשווארמה.

אבנר ספקטור: זה בהחלט דבר שצריך לתת עליו את הדעת.

אבנר ספקטור: הדבר השני הוא עזרה לעסקים.

יעקב מרגי: על הדרך השחלת אמירה מאוד חמורה, אבל לא נורא - מותר לך.

יעקב מרגי: אומרים את זה גם על רופאי המשפחה, שפתאום הוא נותן לך תרופה גנרית ולא מקורית, ואז אתה שואל למה.

אבנר ספקטור: לא, אני לא מדבר על זה.

אבנר ספקטור: אני מודיע לך שאני מוכר בארץ בשליש מהמחיר שאני מוכר בחו"ל, הרבה יותר זול ממתחרים.

אבנר ספקטור: הפסדתי מכרזים לחו"ל כי לא יכולתי לתת את ההעדפות, אין לי שום הסבר, אבל זה נכון, אלו עובדות.

אבנר ספקטור: שנית, לתת סיוע.

אבנר ספקטור: חברת הבת שלנו בארצות הברית שמתעסקת בשיווק של המוצרים שלנו, מייד בתחילת האירוע קיבלה אישור או קיבלה את התמיכה של טראמפ שמדברת על חודשיים משכורת ו-50% מהמשכורת החודשיות להוצאות שוטפות, לא לשום דבר אחר.

אבנר ספקטור: את זה לא קיבלנו.

אבנר ספקטור: עד היום אני לא יודע מה התוכנית שאנחנו כיצרן בארץ נקבל כסיוע.

אבנר ספקטור: אם אתה לא יודע את זה אתה צריך ללכת בשמרנות.

אבנר ספקטור: בכל התוכניות שאנחנו בדקנו עד היום של המדען הראשי או של הרשות לטכנולוגיה ותמיכה בעסקים, פעילות ייצוא ודברים מהסוג הזה, אומרים לנו: חבר'ה, תגישו תוכנית יקרה, נאשר לכם, תוציאו עוד חצי שנה מה שתגישו, ואז ייקח חודשיים.

אבנר ספקטור: זאת אומרת, שבעה חודשים.

אבנר ספקטור: כלומר, אם אני רוצה לפתוח פעילות נוספת לעידוד הייצוא באיזשהו מקום ואני רוצה לקבל את הכסף, אז קודם כל אני צריך להשקיע במצב של אי ודאות כשיש לי ירידה דרסטית בהכנסות, ואז ברור שדוחים את זה.

אבנר ספקטור: האם אני אקנה עכשיו ציוד חדש?

אבנר ספקטור: לא אקנה, אין סיכוי.

אבנר ספקטור: האם אני אשקיע במשהו?

אבנר ספקטור: לא, אני רוצה לראות שהשוק מתייצב.

יעקב מרגי: מר ספקטור היקר, המסר הופנם, אנחנו מכירים את זה.

יעקב מרגי: זה כמעט חוזר בכל דיון פה, כל ענף רוצה התייחסות ספציפית לגביו, ובצדק.

יעקב מרגי: האוצר עשה תוכנית שהיא בפס רחב, ועוד מעט יבוא עידו סופר ויגיד לך: אנחנו עוזרים בחל"ת, עוזרים בארנונה.

יעקב מרגי: אתה אבא לילדים ואתה מכיר שכל ילד רוצה תשומת לב מיוחדת עבורו.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע עוד תעשיין בשם מאיר זיילר שהייתי אצלו פעם בסיור.

מאיר זיילר: שלום ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת מרגי, לחברי הכנסת, כבודו אסף, ד"ר רון תומר, אנחנו מפעל של חב"

מאיר זיילר: דניקים בנחלת חב"ד בקריית מלאכי שפתחנו במצוותנו של הרבי ז"ל.

מאיר זיילר: אנחנו מייצרים טקסטיל ואנחנו מחזיקים אנשים רק מהסביבה, ואנחנו עושים כמעט 95% ייצוא לכל העולם.

מאיר זיילר: בזמן האחרון, באפריל-מאי-יוני, במקום לשלוח אנשים לחל"ת עשינו כל ביכולתנו, כמו העולם המודרני בארצות הברית ובאירופה, להחזיק את האנשים בשכונה אצלנו.

מאיר זיילר: כל השוק בעולם, בארצות הברית ובאירופה, שאליו אנחנו מוכרים סגר, אבל האבסורד הוא שאנחנו מכרנו לסין או לטאיוואן או לקוריאה במחירים זולים.

מאיר זיילר: זה לא היה כדאי, אבל משהו יצא.

מאיר זיילר: אנחנו ירדנו בשלושה החודשים האלה בשוק הרגיל בכמעט 50% - 60%, אבל בגלל סין ובגלל קוריאה וטאיוואן ירדנו בממוצע מעל 25%.

מאיר זיילר: החזקנו את כולם, שילמנו לכולם, כמו שעושים בעולם במזרח.

מאיר זיילר: הניסיון הוא לא לשלוח אנשים לחל"ת ושהם לא יעבדו ושהממשלה תשלם, תעזרו למפעלים כמו שאתם יכולים עם הכוח שיש לכם כדי שהמפעלים יחזיקו את האנשים יום או יומיים בשבוע.

יעקב מרגי: אל תיתן להם דגים, תן להם חכה.

מאיר זיילר: אנחנו החזקנו כל השבוע, לא קיבלנו שום כסף מהממשלה.

מאיר זיילר: קיבלנו הלוואות אבל אני צריך להחזיר אותן, וזה בכלל לא הגיוני.

מאיר זיילר: אני צריך להחזיר את זה ועל זה אני צריך להתחנן.

מאיר זיילר: אנחנו צריכים עזרה ושהוועדה תפעיל את כל הכוח שיש לה.

מאיר זיילר: ראיתי שלנציג משרד האוצר לא היה זמן לשמוע תשובות, אבל אני יודע שאני לא קיבלתי שום דבר.

מאיר זיילר: אני קיבלתי הנחה בארנונה.

מאיר זיילר: תודה רבה, הארנונה כאן זה משוגע לגמרי ממילא.

מאיר זיילר: אנחנו קיבלנו ללכת לבנק ולקבל הלוואות, הלוואות צריך לשלם.

מאיר זיילר: הדבר השלישי, אנחנו מוכרים 95% לייצוא ועם השער של השקל-דולר היום זה אבסורד.

מאיר זיילר: המשקיעים כל בוקר קונים שקלים, מוכרים שקלים, וזה שוק מצוין בשביל אנשים בחו"ל להרוויח הרבה כסף על כמה אחוז של העלייה והירידה, והם לא משלמים מס על זה כאן.

מאיר זיילר: היצואנים הם אלה שנשארים.

מאיר זיילר: ההייטק יכול לצאת לאן שהוא רוצה, מתי שהוא רוצה, בתוך רבע שעה, זה מה שמחזיק את המדינה, אבל התעשייה בישראל היא זו שצריכה להחזיק את המדינה.

מאיר זיילר: אני מאוד מודה לך על הזמן , ואני מקווה שאתה תיקח את הכוח שיש לך כדי לעזור לנו.

יעקב מרגי: נשתדל, תודה רבה.

יעקב מרגי: גלעד זילברברג, בבקשה.

גלעד זילברברג: תודה על זכות הדיבור.

גלעד זילברברג: שמי גלעד זילברברג ואני מנכ"ל ובעלים של מפעל מאיר בייגל, יושב-ראש המפעלים הקטנים והבינוניים לשעבר, ויו"ר סגן יושב-ראש המועצה.

גלעד זילברברג: באתי לדבר היום על מצב המפעלים הקטנים והבינוניים.

גלעד זילברברג: חברים, אני מחובר לעשרות רבות, ואולי מאות, מפעלים שנמצאים על הקשקש, ואני רוצה להגיד לכם דבר אחד.

גלעד זילברברג: אני מדבר עם האוצר ואני מדבר עם כל החברים.

גלעד זילברברג: יש פה חוסר הבנה בסיסי של המצב שלנו.

גלעד זילברברג: קודם כול, כמו שכולם יודעים, נכנסנו למשבר במצב מאוד מאוד קשה של התעשייה הקטנה והבינונית, ואני מדבר גם על ענף המזון.

גלעד זילברברג: אני מגיע מענף המזון, אני יצרן מאיר בייגל, מפעל של בייגל, גריסיני, ואנחנו נמצאים היום במצב שגם ככה קודם היינו במצב מאוד מאוד קשה מאז המחאה החברתית עם כל פתיחת הייבוא מול טורקיה, סין ומזרח אירופה, עם יוקר מחיה מאוד מאוד גדול פה ולחצים של מחירים מאוד מאוד גבוהים, כאשר המדינה מעלה לנו כל יום את העלויות ועם רגולציה מטורפת כמו חוק ליצמן ואחרים.

גלעד זילברברג: נכנסנו פה למשבר מאוד מאוד חזק שמייצר פה ירידה מאוד רצינית בביקושים, וכן, גם במזון.

גלעד זילברברג: אנשים חושבים שמזון לא נפגע.

גלעד זילברברג: השוק המוסדי התרסק לחלוטין והוא מהווה 50% מהתפוקה של התעשייה.

יעקב מרגי: כשהמסעדות סגורות והאולמות סגורים ובתי המלון לא עובדים בתפוקה, ענף המזון נפגע.

גלעד זילברברג: גם חדרי האוכל במפעלים סגורים כי אנחנו לא יכולים להאכיל, ויש לנו עלויות עצומות שאנחנו צריכים להכיל, המון המון הוצאות כמו: הסעות לעובדים במוניות ולא רגילות, וכו' וכו' וכו'.

גלעד זילברברג: אבל קודם כול יש לנו ירידה עצומה בביקושים.

גלעד זילברברג: מסתכלים עלינו ואומרים: יופי, אתם תסתדרו.

גלעד זילברברג: שמעתי: תורידו פרופיל של החברה, תעבדו ב-60%.

גלעד זילברברג: אין דבר כזה בתעשייה, בתעשייה ההוצאות הן קבועות, חוץ מחומרי הגלם.

גלעד זילברברג: אין כזה דבר להעסיק עובד שלושה ימים, אין דבר כזה.

גלעד זילברברג: מפעל שיורד ב-20%, עובר להפסד, חד משמעית, גם הקונצרנים הגדולים.

גלעד זילברברג: שמעתי אנשים אומרים לנו: תעבדו בעצימות נמוכה של 60%.

גלעד זילברברג: מה זאת אומרת 60%?

גלעד זילברברג: מישהו מבין מה המשמעות של 60%?

גלעד זילברברג: האם אני יכול להפעיל קו אחד במקום ארבע ולהרוויח כסף?

גלעד זילברברג: אני צריך להפעיל את ההחזקה, את הטכנולוגיה, אני צריך הכול.

גלעד זילברברג: אז בא האוצר ואומר: אני אעזור לכם רק אם ירדתם ב-60%.

גלעד זילברברג: מה זה 60%?

גלעד זילברברג: אני כבר מת ב-60%.

גלעד זילברברג: לא קיבלנו כלום.

גלעד זילברברג: גם לגבי הלוואות – בפועל לא קיבלנו שום דבר.

גלעד זילברברג: גם המענקים שעליהם מדברים הם מענקים בהמשך, לא מענקים שקיבלנו אותם בפועל – בירוקרטיה, בירוקרטיה, בירוקרטיה.

גלעד זילברברג: יש לי חברת בת בארצות הברית ואני רואה מה קורה בארצות הברית, ושם חשוב לה יזמים.

גלעד זילברברג: פה יש לנו את היזמים הכי טובים בעולם, תסתכלו מה קורה לתעשייה.

גלעד זילברברג: אני אומר לכם, אנחנו הולכים להיות פה במשק סופר ריכוזי, אנחנו הולכים לאבד פה 80% מהמפעלים הקטנים והבינוניים בישראל שכולם בפריפריה.

גלעד זילברברג: עם כל הכבוד לכל הסוחרים, לכל בעלי הנכסים המסחריים, מפעל שנסגר הוא מפעל שלא נפתח.

גלעד זילברברג: ברגע שמפעל נסגר, כל העובדים בורחים, אין יותר ידע, המכונות עוצרות וקשה מאוד להניע אותן.

גלעד זילברברג: שלושה-ארבעה חודשים זה כבר חלודה, המפעל נגמר, ואנשים לא מבינים את זה.

גלעד זילברברג: סליחה, פקידי האוצר המלומדים והחכמים וששומרים לנו על הקופה, יש לנו משבר שיעבור, אבל מישהו היום צריך לקום ולשמור על התעשייה הקטנה והבינונית כי היא מנוע הצמיחה גם של התחרות וגם של הייצוא.

גלעד זילברברג: נכון, יש פה הזדמנות אדירה, ויש לנו יזמים ויש לנו חברה שיודעת לפעול בצורה מאוד מהירה, אנחנו יודעים לעשות את השינויים האלה, יש שינויים אדירים בהרגלי הצריכה, אבל אם המדינה - - -

יעקב מרגי: גלעד, המסר הובן.

יעקב מרגי: תודה.

רז רודיטי: שלום, תודה על זכות הדיבור.

רז רודיטי: אני מאוד מעריך שניתנה לי הזכות לדבר.

רז רודיטי: אני יזם מגיל 16, מייצג את חברת הסטארט-אפ Razor Labs אותה ייסדתי.

יעקב מרגי: חשבתי שבאת בתור יושב-ראש התאחדות הסטודנטים או מועצת התלמידים, ואני אומר זאת כמחמאה.

רז רודיטי: תודה רבה.

רז רודיטי: Razor Labs מפתחת פתרונות בינה מלאכותית למפעלים תעשייתיים.

רז רודיטי: אנחנו עוזרים למפעלים להגדיל את התפוקות ולהתייעל על-ידי שילוב של בינה מלאכותית.

רז רודיטי: כחברת סטארטאפ מאוד מיוחדת שלא גייסה כסף אף פעם ממשקיעים, אנחנו צמחנו על בסיס עבודה אמיתית.

רז רודיטי: כלומר, הכנסנו כסף מלקוחות והשקענו את כל הרווחים שהיו לנו בצמיחה.

רז רודיטי: מצאנו את עצמנו נכנסים למשבר הזה כשהתכנון שלנו באמת לגייס פעם ראשונה כסף ממשקיעים ביוני 2020, ובנינו תוכנית השקעות מאוד אגרסיבית עד יוני 2020 כדי להוכיח את הפוטנציאל שלנו.

רז רודיטי: השקענו מאוד אלפי דולרים בחדירה לשוק האירופאי ובדיוק הגיעה הקורונה ועצרה את כל המאמצים הללו והורידה מאות אלפי דולרים לטמיון.

רז רודיטי: אני אתחיל עם משהו טוב כי המדינה גם עושה דברים טובים וראוי לציין אותה על כך.

רז רודיטי: מענק מו"פ מרשות החדשנות, אחד המענקים שתיאר עמי, קיבלנו, וזה מאוד עזר לנו לכסות חלק מההפסדים.

רז רודיטי: עם זאת, היה לנו מאוד מאוד קשה לקבל הלוואות.

רז רודיטי: הבנק אמר לנו: אין לכם מספיק הכנסות עתידיות, איך נדע שתחזירו את הכסף?

רז רודיטי: זה בדיוק מפספס את הרעיון, הרי הלוואות אמורות לעזור לעסקים בקשיים ולא לעסקים מצטיינים שהכנסותיהם לא נפגעו בעקבות המשבר.

רז רודיטי: צורת הבחינה של הבנק שגויה.

רז רודיטי: שנית, הגבלה ל-16% מהמחזור עבור חברות ההייטק שמשקיעות כספים אדירים ונכנסו להוצאות משמעותיות ועכשיו לא יכולות לגייס כספים נוספים ממשקיעים, הלוואה של 16% היא לא מספקת, בטח אם מסתכלים על 2019.

רז רודיטי: אני גדלתי במבנה ההוצאות שלי בין 2019 ל-2020 בכמעט 100%, ולכן 16% ממחזור 2019 כמעט ולא עוזר לי.

רז רודיטי: נושא ההלוואות לא מספק במחזור כאשר מדברים על שוק ההייטק, וגם הקריטריונים באופן בחינת הבנקים אינו נכון, לטעמי.

רז רודיטי: לסיכום, אני רוצה להגיד דבר אחד במישור הטכנולוגי-כלכלי מערכתי.

רז רודיטי: אני חושב שצריך להיות יותר מענקים שמיועדים לא רק לכיסוי הפסדים.

רז רודיטי: אנחנו חברה חדשנית, יצרנית, אנחנו רוצים לשפר את היתרון התחרותי של הכלכלה הישראלית בעולם.

רז רודיטי: בין היתר, אני חושב שצריכים להיות יותר מענקים שמיועדים לצורך פיתוח היתרון התחרותי.

רז רודיטי: כלומר, מענקים להכנסת טכנולוגיות חדשות לתוך מפעלים ולתוך עסקים כאלו ואחרים, מענקים שממש מכוונים לשיפור היכולת התחרותית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יוסי אלקובי, בבקשה.

יוסי אלקובי: אדוני היושב-ראש, שלום.

יוסי אלקובי: תודה על ההזמנה.

יוסי אלקובי: בישיבה אני שומע שמדברים על תעשיינים ועל תעשיינים ועל תעשיינים.

יוסי אלקובי: אני רוצה שתבינו שהעסקים הקטנים והבינוניים לא מיוצגים על-ידי התעשיינים ולא על-ידי איילת ורבין.

יוסי אלקובי: אנחנו אלו שמייצגים את העסקים הקטנים והבינוניים, אני לא יודע מאיפה צץ תפקיד בתעשיינים שהם מייצגים – זה לא נכון, אבל לא אכנס לוויכוח הזה.

יוסי אלקובי: העסקים הגדולים שיורדים ב-100 מיליון שקל מחזור ונכנסים לבנק, הם מכתיבים לבנק, אבל כשהעסק הקטן יורד במיליון או ב-500,000 שקל, הבנק מכתיב לו.

יוסי אלקובי: לא הבאתי לכם מצגת, אבל אתן לכם נתונים קצרים: ירידה במחזור ממרץ 2020 עד למאי - 38% וזה נושק ל-5,300,000,000 מיליארד.

יוסי אלקובי: אם תחשבו את הדברים תוכלו לראות שאנחנו נושקים כמעט ל-100 מיליארד שהתעשיינים עושים.

יוסי אלקובי: ירידה בהזמנות – 52%.

יוסי אלקובי: 85% מהעסקים דחו קניית ציוד ופיתוח עקב המצב שנקלענו אליו כעת.

יוסי אלקובי: 30% מהעסקים הקטנים פיטרו עובדים, 75% - הרעה במוסר תשלומים, דוחים את התשלומים, לא משלמים, לא מקבלים בזמן, נכנסים לתזרים מזומנים לקוי.

יוסי אלקובי: הבנק גם כן לא מקבלים צ'קים לניכיון מפני שהצ'קים לא אמינים היום, והם לא נותנים לזה חלופה, לאותו אובליגו של אותו עסק קטן שמנהל בין מיליון ל-10 מיליון שקלים.

יוסי אלקובי: הוא נקלע לתזרים מזומנים לקוי והוא יכול להגיע למצב שהבנק לא יכבד לו את הצ'קים כי הבנק נזהר קצת עם עסקים קטנים בעוד שעם העסק הגדול אפשר לדבר.

יוסי אלקובי: 30% מהעסקים דיווחו שהם לא יכולים לשלם לספקים בגלל תזרים המזומנים וירידה בעבודה, 20% מהעסקים הקטנים סגורים והיום קיים מצב ש-20% מהם אכן ייסגרו.

יעקב מרגי: לסיכום, מה אתה ממליץ?

יוסי אלקובי: אני ממליץ היום לוועדה החשובה הזו כחול לבן.

יוסי אלקובי: יש 100 מיליארד רכש ציבורי.

יוסי אלקובי: תפסיקו לחפש יחסי גומלין.

יוסי אלקובי: היום זוהי שעת מבחן של המדינה, של הממשלה ושל מקבלי ההחלטות, להשאיר פה את הקנייה ולרכוש כאן מוצרים ישראלים.

יוסי אלקובי: במקום לחלק כסף בסכומים של 3,000-4,000 אני מציע לחלק תלושים שבהם ניתן יהיה לקנות אצל הקמעונאים והספקים שלנו, למשל, ריהוט ודברים אחרים.

יוסי אלקובי: אני מייצג תעשיינים שמייצרים למען ביטחון המדינה.

יוסי אלקובי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: קובי, תודה לך.

יעקב מרגי: אמרת דברים חשובים.

יעקב מרגי: אלינה פרנקל, בבקשה.

אלינה פרנק רונן: קודם כול, תודה רבה על רשות הדיבור שניתנה לי.

אלינה פרנק רונן: אני רואת חשבון, ממלאת מקום ומשנה לנשיאת לשכת רואי החשבון, יושבת-ראש פורום מנכ"לים, מנהלי כספים וחשבים שהוא הפורום שמאגד תחתיו את כל רואי החשבון בתפקידי הניהול בכל המגזר העסקי, הן בחברות פרטיות, הן בתעשיות, מסחר, יבואנים, יצואנים.

אלינה פרנק רונן: אנחנו באמת רואים תמונה כללית מאוד גדולה.

אלינה פרנק רונן: כמי שמנהל ביום יום את הפעילות בצורה עסקית, אנחנו מכווינים את הלקוחות שלנו.

אלינה פרנק רונן: סיימנו מספר ישיבות על מנת לייעץ איך אנחנו יוצאים מהמשבר, והיום הפוקוס הוא כמובן על התעשייה.

אלינה פרנק רונן: אני מצטרפת בעניין זה לרון תומר ולאיילת ורבין שהם בפירוש באים ואומרים שהתעשייה היא זו שתוביל את המשק ליציאה מהמשבר, אנחנו בטוחים בזה.

אלינה פרנק רונן: צריך לסייע להם לשמור גם על היציבות כרגע של הפעילות וגם על ההמשכיות העסקית.

אלינה פרנק רונן: הדרך הטובה ביותר להבריא את הכלכלה היא באמצעות הגדלת הייצור, ולכן המדינה חייבת לתת כרגע חמצן לכל העסקים האלה.

אלינה פרנק רונן: אם לא נותנים כרגע סיוע, לא נוכל להמשיך בזה.

אלינה פרנק רונן: הפוקוס העיקרי צריך להיות להעדפת התעשייה המקומית.

אלינה פרנק רונן: לא אחזור על הדברים, אבל אני חושבת שהדרך והאמצעי לעשות את זה, וגם כעת כשיוצא חוק ההסדרים, זה בעצם יעזור לנו לממש את הדברים האלה.

אלינה פרנק רונן: חייבים לתת הרבה מאוד עזרה.

אלינה פרנק רונן: כמו שאמר חבר הכנסת מרגי בתחילת הדברים, צריך לחשוב על היום שאחרי, והיום שאחרי אומר שאנחנו חייבים להשקיע היום.

אלינה פרנק רונן: איך אנחנו נשקיע?

אלינה פרנק רונן: באמצעות עידוד פחת מואץ.

אלינה פרנק רונן: זה יעזור לתזרים המזומנים השוטף של כל החברות האלה להזרים עכשיו את ההשקעות על מנת שהם יפעלו בדרך יותר טובה.

אלינה פרנק רונן: חייבים לעזור בכל הנושא של הפחתת בירוקרטיה ורגולציה.

אלינה פרנק רונן: יש לנו באמת הרבה רעיונות טובים ברמה הפרקטית.

אלינה פרנק רונן: נשמח כמובן לשבת איתכם ולתת לכם את הדברים על מנת שנוכל ליישם אותם כי זו המטרה העיקרית.

אלינה פרנק רונן: תודה רבה, כבודו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אתם תמיד מוזמנים להשתתף בדיוני הוועדה ולתרום מהידע הרב שנצבר אצלכם.

רון תומר: תודה, אדוני.

רון תומר: אומנם עידו פה ולא אסף, אבל אני מוכרח לומר דבר אחד.

רון תומר: בניגוד למה שנאמר פה, רכש - - -

יעקב מרגי: מהניסיון הקצר שלי הכנסת, רק 18 שנים, למדתי שהפרוטוקול תמיד נמצא.

יעקב מרגי: מבלי לפגוע באף אחד, לעיתים הוא יותר חשוב מכולם.

רון תומר: אני מקבל.

רון תומר: רכש מתוצרת הארץ כמעט ולא, ולפעמים לגמרי לא מייקר את הרכש.

רון תומר: אדוני, לדיון הבא אפשר להזמין לפה איש יקר בשם אבי דדון שהוא ראש מינהל הרכש של משרד הביטחון.

רון תומר: הוא רוכש כמעט 20 מיליארד שקל.

רון תומר: הוא שנים שם והוא מעדיף רכש כחול לבן.

רון תומר: הוא אומר: אני משלם בשוליים יותר, ברוב המקרים אני יודע לנהל את זה נכון וזה עולה לי אותו דבר, אני מביא מקומות עבודה לארץ.

רון תומר: ראשית, אני מצטער, אני יודע שקשה לי מאוד לשכנע את האוצר, אבל בינתיים יש מובטלים ואין רכש, ושמעתם את התעשיינים.

רון תומר: צריך להחליף פה דיסקט ולעשות שינוי.

רון תומר: היום כבר קל לי להגיד כי ראש הממשלה קבע את המדיניות והוא הורה גם לציבור וגם לממשלה להעדיף רכש מקומי, ואני מצפה ומקווה שכולם יתיישרו בהתאם.

רון תומר: משרד הכלכלה הוא תמיד שותף שלנו והוא תומך בנושא הזה.

רון תומר: יש לנו מחלוקת עם משרד האוצר.

רון תומר: בניגוד למה שאמר אסף, אל תאשים רק את החשכ"ל שהוא לא ואני כן.

רון תומר: בדיונים האלה יושבים כולם, וכולם פה אחד.

רון תומר: גם כששר האוצר אומר: בוא נבחן, צועקים לי מאחור: לא, אי אפשר, זה יקר.

רון תומר: אל תגידו לי אי אפשר.

רון תומר: משרד האוצר, תגידו לי מה אפשר.

רון תומר: אבטלה היא מחלה קשה לכל מדינה.

רון תומר: תעשייה ששולחת מובטלים הביתה היא לא חנות, לא פותחים וסוגרים.

רון תומר: אדוני, תודה על הדיון.

רון תומר: אנחנו נמשיך להיות פה ולהגיד שהתעשייה היא הפתרון למשבר הכלכלי.

רון תומר: אני מבקש ממשרד האוצר, ממשרד הכלכלה ומהכנסת הנכבדה, להיות איתנו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: איילת, בקצרה, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני, יש 106 מיליארד שקלים שעומדים על השולחן באנרגיה, בתשתיות.

איילת נחמיאס ורבין: עידו, אלו אותם דברים – זה כאילו לא עברו שנתיים וחצי.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות שזה יכלול רכש גומלין, זה צריך להיות מובן מאליו.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת למה באגף החשב הכללי זה נהיה לא מובן מאליו.

איילת נחמיאס ורבין: אני באמת רוצה להודות למנכ"ל משרד ראש הממשלה, זה לא טריוויאלי.

איילת נחמיאס ורבין: מכתב כזה לא יצא כשהיינו פה חברי כנסת ונלחמנו על הדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מעריכה את אנשי האוצר וגם מסמפתת אותם מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: אני בטוחה שאפשר למצוא את הדרך להגיע להסכמות על הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אסור שנצא מהמשבר הזה מבלי להגיע להסכמות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

דוד לפלר: יש מקום לשקול דעות שמקובלות תמיד ומצב חירום להסתכל עליהן קצת אחרת.

דוד לפלר: אני יכול לצטט את אבי שמחון היועץ הכלכלי לראש הממשלה שבדרך כלל יותר קיצוני מאגף תקציבים לכיוון השני.

דוד לפלר: הוא אמר שבזמן חירום מסתכלים אחרת על רכש גומלין ועל תוצרת מקומית.

יעקב מרגי: עידו, הפעם תהיה איש בשורות.

עידו סופר: אני רוצה להתייחס לדברי הציבור דווקא.

עידו סופר: ראשית, אני מתנצל שאסף יצא ואני נכנסתי.

עידו סופר: אנחנו במקביל בדיון בוועדת כספים.

עידו סופר: זה חלילה לא היה על מנת לא לשמוע.

יעקב מרגי: ברור לנו.

עידו סופר: לא שמעתי את דברי התעשיין אבנר ספקטור.

עידו סופר: חשוב להבין, כיוון שהוא גם מייצא ולכן כמובן ששומרות לו הטבות שיש לתעשייה מייצאת.

עידו סופר: ירידה של 60% במחזור כמובן מזכה במענק, וככל שיש בעיות אחרות נשמח גם ברמה הפרטנית לראות איך אנחנו נותנים לזה מענה, וזה חשוב לנו.

עידו סופר: זה נכון שפניות הציבור ושירות הלקוחות של משרד האוצר ורשות המסים וכלל משרדי הממשלה לא תמיד מספקים את המענה הנדרש, ולכן אם יש פניות ספציפיות ודברים שתקועים אז אנא תעבירו ונעשה ככל שביכולתנו.

עידו סופר: לגבי גלעד זילברברג – קודם כול, אנחנו מדברים גם בשגרה.

עידו סופר: למי שמקשיב, נציין שירידת המחזור המזכה היא לא 60%, היא ירדה ל-40%.

רון תומר: רק לעסקים עד 100 מיליון, לעסקים מעל זה זה לא.

רון תומר: רוב התעשייה שם.

עידו סופר: בסדר, אבל זה 90% ומשהו.

עידו סופר: גם התעשייה הקטנה, גם אם אתם לא מייצגים אותה, רון, היא עדיין - - -

רון תומר: אנחנו מייצגים אותה מאוד.

רון תומר: אני לא יודע מה הבלבול שעלה פה קודם מהמסך, אבל מייצגים.

איילת נחמיאס ורבין: מייצגים עד 100 מיליון.

איילת נחמיאס ורבין: עידו, אני חברה בהתאחדות התעשיינים ואני מפעל בינוני.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, מעסיקה 120 עובדים.

רון תומר: כל עסק מעל 20 עובדים אנחנו מייצגים, תבדילו בין הזעירה.

עידו סופר: נעשה סדר.

עידו סופר: מתוך 600,000 עסקים, לא כולל 213,000 עוסקים פטורים, יש סך הכול 1,800 עסקים מעל 100 מיליון שקלים, אז צריכים להבין גם את הפרופורציות.

רון תומר: אם זה קצת, תן להם.

עידו סופר: זו גם גישה.

רון תומר: לא, אי אפשר כך או כך.

עידו סופר: לגבי דבריו של רז - המסלול המהיר שיש ברשות החדשנות באמת נועד לתת מענה לחברות טכנולוגיות.

עידו סופר: אני מניח שלמענה כזה הוא התייחס.

עידו סופר: לגבי הלוואות – הוא צודק.

עידו סופר: יש קושי במתן הלוואות לחברות הייטק.

עידו סופר: אני אומר פה בכנות בוועדה שאנחנו מתוסכלים באותה מידה, ואפילו יותר.

יעקב מרגי: אתן לכם עצות איך לא להיות מתוסכלים, ואמרתי פה את זה בדיון אחר.

עידו סופר: אנחנו לא יושבים בחיבוק ידיים.

יעקב מרגי: אי אפשר לדרוש מהבנקים לעשות צעדים שהם בניגוד לתפיסה אחראית שהמפקח על הבנקים והאוצר הינחו אותם.

יעקב מרגי: בעת הזו הייתם צריכים לתת להם רצועת ביטחון כדי שתהיה להם תעוזה.

יעקב מרגי: זה חוזר על עצמו כמעט בכל דיון.

עידו סופר: מה שעשינו, בין היתר, זו אותה קרן לעסקים בענפים בסיכון גבוה ולמעשה שם יש ערבות של 60%.

עידו סופר: רז, אגב, גם שיעור הלוואות מהמחזור עלה ל-24%.

עידו סופר: אם הוא מקשיב ומעוניין לשוחח לאחר מכן גם יחד איתנו, נראה איך אפשר לסייע.

עידו סופר: לגבי הכנסת טכנולוגיות חדשות – כאן, מעט בשונה מתפיסת התאחדות התעשיינים, אנחנו חושבים שזה בהחלט הכיוון הנכון.

עידו סופר: הכנסת טכנולוגיות למפעלי תעשייה מסייעת פעמיים: ראשית, גם התייעלות של אותו מפעל תעשייה, ושנית, אפשרות אחרת גם לסטארט-אפ לבוא ולהגדיל.

עידו סופר: לכן, בהחלט שם אנחנו רואים עין בעין.

עידו סופר: אלינה העלתה סוגיות, גם של רגולציה, בירוקרטיה וגם פחת מואץ, והדבר הזה נבחן.

עידו סופר: בסך הכול, בחוק ההסדרים יש באמת צעדים שיוכלו מאוד לסייע למגזר העסקי, ואנחנו בהחלט מצפים ומחכים להתקדם עימו כמובן.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם, כמו שקורה כמעט בכל דיון שלנו.

יעקב מרגי: אני אקריא את סיכום הוועדה שעונה פחות או יותר למה שעלה כאן בוועדה.

יעקב מרגי: ראשית, אני מודה למנכ"ל משרד הכלכלה.

יעקב מרגי: זה לא מובן מאליו, היום אתה כאן ומחר השר כאן.

יעקב מרגי: כבר ראית שהוועדה מחויבת.

יעקב מרגי: נמצאת פה גם המשנה למנכ"ל ונראה לי שהיא הייתה אצלנו כבר בדיונים.

יעקב מרגי: זה ראוי להערכה, זה מראה על רצינות ואכפתיות.

יעקב מרגי: רון, זו טבילת האש הראשונה שלך ובאת ברוח סערה וברוח קרב.

רון תומר: אדוני, אנחנו בקרב.

יעקב מרגי: הבאת איתך את איילת והצלחת אפילו להאפיל על הלוחמנות שלה.

יעקב מרגי: בדרך כלל היא הייתה פה לוחמנית.

יעקב מרגי: תודה לכולם, גם לאוצר.

יעקב מרגי: כמו שאמרתי, כשמכינים דיון מרגישים שהתשובה היא מלאה ומפורטת תוך שליטה בחומר.

יעקב מרגי: היא לא מספקת - נכון.

יעקב מרגי: עידו, לא היית פה, אבל אנחנו שיבחנו את אסף ועל הדרך הערנו לנציג החשב הכללי בדיון אחר.

יעקב מרגי: הוועדה תומכת בקידום התעשייה כמרכיב חשוב בכלכלה הישראלית ככלל, ובמיוחד בתקופה הקשה הזו של הקורונה.

יעקב מרגי: הוועדה מציינת לחיוב ומשבחת את התעשייה שבחרה לשמור על עובדיה על אף הפגיעה בפדיון בגלל הירידה בביקושים בארץ ובעולם.

יעקב מרגי: נציגי התעשיינים מסרו לוועדה כי עד כה מרבית תוכניות הסיוע שהוצגו על-ידי משרדי הכלכלה והאוצר אינן רלוונטיות או שאינן נותנות מענה ראוי למפעלי התעשייה שזכו לתמיכה מינימלית.

רון תומר: אני רק אתקן שתוכניות של משרד הכלכלה מקובלות עלינו, רק שהן עדיין לא מיושמות.

יעקב מרגי: פגיעה בינונית במפעלים לאורך זמן היא קטלנית ותגרום להגברת אבטלה, בעיקר ביישובים המרוחקים מהמרכז.

יעקב מרגי: הוועדה ממליצה למשרד האוצר ולמשרד הכלכלה לגבש צעדים מעשיים ליישום המדיניות שקבעה הממשלה לקידום רכש מקומי מתקציבים ציבוריים, וכן לצאת בהסברה לציבור לרכוש כחול לבן ולרכוש מה שמיוצר בארץ.

יעקב מרגי: הוועדה ממליצה למשרד העבודה והרווחה לאתר מקרב העובדים שנמצאים בחל"ת כאלה שמתאימים להיות מועסקים בתעשייה ולהכשיר אותם כדי שיוכלו להיות מועסקים באלפי משרות הפנויות בתעשייה.

יעקב מרגי: בנוסף, ממליצה הוועדה לבחון את תוכנית החל"ת ולשקול לאפשר להוציא באופן משולב או חל"ת חלקי, מה שנקרא, עובדים בחלק מהימים לחופשה ללא תשלום, ואת אותם עובדים לשלב בעבודה בחלק מהימים.

יעקב מרגי: הוועדה ערה למאמצים הרבים שנעשים על-ידי משרדי הכלכלה והאוצר על מנת לסייע לתעשייה באמצעים שונים, לרבות באמצעות מענק קורונה שהעמיד משרד הכלכלה לתעשייה, ומשבחת אותם גם על הדיווח המקצועי שנמסר לה.

יעקב מרגי: יחד עם זאת, בגין הביקורת שנשמעה בישיבת הוועדה, היא ממליצה למשרדי הממשלה לשבת עם הנהלת התאחדות התעשיינים ונציגי התעשיינים כדי לתאם ולקדם תוכניות שיתאימו לאופי הפגיעה בתעשייה - אני חושב שזה נכון.

יעקב מרגי: תוכנית שיורה מעל לראש היעד, לא פוגעת.

יעקב מרגי: לעיתים זה בכוונת מכוון, וחבל כי בסוף זה חוזר כבומרנג.

יעקב מרגי: לא צריך לדבוק בקנאות בשיטה אחת שאין בילתה, ויש הרבה פחת בתוכניות שהן בפס רחב.

יעקב מרגי: נכון שאי אפשר לרדת לרזולוציות של כל עסק ועסק ולכל אופי של מגזר ומגזר, אבל צריך לחלק לענפים ולראות כיצד ניתן להתאים את זה עד כמה שאפשר לתעשייה הישראלית ולאופי העסקים במדינת ישראל.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם.