ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 28, 2020-07-21 10:30

רם שפע: בוקר טוב לכולם, שלום רב למי שנמצא בזום, שלום רב לחברי הכנסת המכובדים שמכבדים אותנו בנוכחותם.

רם שפע: אני פותח את הדיון.

רם שפע: התכנסנו לדיון ביוזמתו של חבר הכנסת יוסי טייב וביוזמתו של אוסאמה סעדי, שאני לא רואה פה ויגיע בקרוב.

רם שפע: הדיון מתמקד בעובדה שככל שידוע לנו, ותכף נשמע את משרד החינוך, יש היעדר נציגות גם לחברה החרדית וגם לחברה הערבית בוועדה המייעצת לעניינים פדגוגיים שזה עתה שר החינוך החליט למנות.

רם שפע: אני אוסיף שבעיניי, גם העדה האתיופית צריכה להיות מיוצגת בצוות כזה.

רם שפע: אני שמח מאוד על הנושא.

רם שפע: לצערי, ככל שאני מבין, לשכת שר החינוך לא שלחה נציג לדיון הזה.

רם שפע: אולי זה לא מספיק בוער בהם.

רם שפע: אני יודע שיש פה נציגות ממשרד החינוך אבל זה לא מלשכת השר.

רם שפע: שלום, אוסאמה, בדיוק ציינתי את שמך.

מיכל טביביאן: סליחה?

רם שפע: מיכל, אני יודע שאת איתנו, ואת גם תקבלי את זכות הדיבור, כמובן.

רם שפע: בכל זאת אני מציין את העובדות.

רם שפע: אני יודע שאת איתנו ובכל זאת אני מציין את העובדות.

רם שפע: הזמנו את חברי הוועדה אבל גם הם לא נוכחים.

קריאה: הזמנת את הוועדה שמונתה?

רם שפע: כן, הזמנתי את החברים.

רם שפע: הם לא אלה שיחליטו את מי למנות, הם חלק ממי שמונה.

רם שפע: בבקשה.

רם שפע: חבר הכנסת טייב, בבקשה.

יוסף טייב: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נודע לי ששר החינוך ביקש להקים ועדה מייעצת שתיתן מענה, עזרה והסתכלות רחבה על כל הנושא הזה.

יוסף טייב: הוועדה הזאת אמורה לכלול שמונה חברים, והופתעתי – ואני חושב שגם חבריי – לראות שאין שם נציג מהציבור החרדי ולא נציג מהציבור הערבי.

יוסף טייב: אנחנו מדברים על אוכלוסייה של כ-43% מתלמידי מערכת החינוך שהם מהציבור החרדי והערבי.

יוסף טייב: היינו רוצים לשמוע האם אולי חיפשו ולא מצאו או שכמו שאמרת, זה לא בוער לשר.

יוסף טייב: הייתי שמח לשמוע מה דעתו של משרד החינוך, של החברים, של מי שמוביל את המהלך הזה.

יוסף טייב: סביר להניח שכשהשר הקים את הוועדה זה כדי לקבל תמונה רחבה של הצרכים ושל הניואנסים השונים.

יוסף טייב: היה חשוב שהיה שם ערבי וחרדי וגם, כמו שאמרת היום, אולי גם נציג של האתיופים.

יוסף טייב: נשמח לקבל תגובה ולראות האם חיפשו ולא מצאו או זה לא עניין אותם.

רם שפע: בהחלט.

רם שפע: אני מניח שעוד מעט נקבל תשובה.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אחד היוזמים של הדיון, בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש, על קיום הדיון המהיר שביקשנו ובוקר טוב לחבריי וחברותיי חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: סבאח אל-ח'יר לג'מיעה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, הנושא הזה הוא כאוב מאוד.

אוסאמה סעדי: זה שמשרד החינוך אפילו לא שלח נציג לוועדה - -

רם שפע: יש נציגה ממשרד החינוך, לא מלשכת השר.

אוסאמה סעדי: נציגה - -

רם שפע: אני איתכם, אני רק מציין את העובדות.

אוסאמה סעדי: מלשכת השר שאנחנו מאוד מכבדים אותו ואנחנו עובדים איתו ואנחנו נפגשנו איתו.

אוסאמה סעדי: בפגישה הראשונה שלנו איתו הוא אמר משפט אחד שלדעתי הוא משפט מפתח, שהוא הולך להיות שר חינוך לכל הילדים במדינת ישראל בלי הבדל דת, מין ולאום.

אוסאמה סעדי: אנחנו כיבדנו את זה, ואמרנו שאולי זה מעיד על קו מחשבה אחר שהתרגלנו אליו בשנים האחרונות במשרד החינוך.

אוסאמה סעדי: אבל, מה לעשות, כשקראתי את זה הייתי המום.

אוסאמה סעדי: אמרתי, יכול להיות?

אוסאמה סעדי: אולי יש פה טעות.

אוסאמה סעדי: חיפשתי אולי יש ווליד, אולי יש מוחמד, אולי יש עלי, אולי יש משה.

אוסאמה סעדי: יש משה?

רם שפע: יש.

רם שפע: משה קינלי.

אוסאמה סעדי: אבל לא טייב.

אוסאמה סעדי: אני בדקתי ואמרתי, מה זה?

אוסאמה סעדי: זה צוות ייעוץ פדגוגי לשר.

אוסאמה סעדי: כמובן, זכותו של השר למנות ולבחור צוות שייעץ לו.

אוסאמה סעדי: אף אחד לא חולק על זה.

אוסאמה סעדי: אבל איך זה שצוות שייעץ לו לא כולל בתוכו נציג של החברה הערבית שהיא 20% מהמדינה ונציג של החרדים שהם עוד 25%-20%.

משה ארבל: אנחנו לא סופרים.

משה ארבל: חמסה.

אוסאמה סעדי: חמסה, חמסה.

אוסאמה סעדי: זה בערך מחצית מהתלמידים.

אוסאמה סעדי: איך זה שהצוות הזה שיש בו הרבה אנשי צבא – כנראה אנשי צבא מבינים יותר בחינוך מאשר אנשים אחרים, אבל זה, נגיד, בסדר – אבל אין אף נציג ערבי מהאקדמיה, מאנשי החינוך.

אוסאמה סעדי: ברוך השם - -

סמי אבו שחאדה: דווקא בנושא הזה יש הרבה.

אוסאמה סעדי: לא חסר, סמי, אה?

סמי אבו שחאדה: דווקא בנושא זה יש המון.

רם שפע: חד-משמעית.

אוסאמה סעדי: אני הבנתי וקיבלתי תשובה שיכול להיות שאם היו בוחרים אחד אז השני היה כועס והשלישי היה - - זה תירוץ, חבריי?

יוסף טייב: אתה אומר – חיפשו ולא מצאו.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: מרוב שיש מועמדים אמרו, אנחנו לא יודעים במי לבחור.

אוסאמה סעדי: זה תירוץ יותר פוגעני ויותר עלוב ומעליב מאשר התירוץ המקורי.

סמי אבו שחאדה: על זה נאמר, אבו-אחמד, (מדבר בשפה הערבית) – תירוץ שהוא יותר חצוף מההשפעה עצמה.

אוסאמה סעדי: תירוץ יותר חצוף מהנימוק המקורי.

אוסאמה סעדי: לכן, אני שואל, אדוני היושב-ראש, העלינו את הדיון המהיר הזה אז - -

משה ארבל: לא מזמן.

משה ארבל: נשיאות הכנסת אישרה לכם את זה די מהר, לפני שבוע וקצת.

אוסאמה סעדי: לפני שבועיים.

אוסאמה סעדי: כשהתפרסם אנחנו לא קיבלנו תשובה שיש פה טעות, שאולי יש צוות התחלתי ואולי לא שמו לב.

אוסאמה סעדי: אז עכשיו כולם שמים לב.

אוסאמה סעדי: העובדה היא ששר החינוך ומשרד החינוך מתעקשים להקים צוות שאין בו ייצוג בכלל – אם היה אחד היינו אומרים, לא מספיק, צריך ייצוג הולם.

אוסאמה סעדי: אבל אין בו בכלל ייצוג.

אוסאמה סעדי: זה לא רק שאנחנו מדברים על ייצוג הולם, לפי החוק, גם לערבים, גם לנשים, גם לחרדים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על אפס ייצוג.

אוסאמה סעדי: עם אפס ייצוג, אדוני היושב-ראש, לא נוכל להסכים.

רם שפע: חד-משמעית.

אוסאמה סעדי: זה מעיד על כוונות לא שוויוניות ולא מקדמות את מערכת החינוך בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חברי הכנסת, כל מי שנמצא פה כבר ביקש לדבר.

רם שפע: כולכם תקבלו את רשות הדיבור.

רם שפע: אני עושה את זה לפי סדר הפניות אליי וגם נשמע, כמובן, את נציגת משרד החינוך.

רם שפע: חבר הכנסת טאהא, בבקשה.

וליד טאהא: תודה, אדוני היושב-ראש, ותודה לחברי הכנסת יוסף טייב ולידידי אוסאמה שהעלו את הסוגיה.

וליד טאהא: אני דווקא חושב שהנושא הזה מעיד על תפיסה, זה לא מקרה.

וליד טאהא: לא הייתה שם תקלה וזה לא בגלל שהמראה של החרדי לא נמצא בחשיבה שלנו ולא המראה של הערבי - -

משה ארבל: אני יכול גם למצוא גם חרדים וערבים שעשו צבא אם הוא מחפש רק גנרלים.

משה ארבל: יש גם.

וליד טאהא: דווקא בחינוך אנחנו צריכים אנשי חינוך ולא גנרלים ולא אנשי צבא.

וליד טאהא: אלה שני נושאים שונים, לדעתי.

וליד טאהא: בכל מקרה, מרבית הבעיות של מערכת החינוך במדינת ישראל נמצאות דווקא בצד הלא מיוצג, בצד הערבי ובצד החרדי.

וליד טאהא: אי אפשר לקבל את ההיגיון הפדגוגי, מיכל, מאחורי בחירת צוות לייעוץ פדגוגי כאשר שתי האוכלוסיות שהכי סובלות מבעיות בחינוך לא נמצאות בצוות הזה.

וליד טאהא: אני רוצה לומר לך שהתלמיד הכי מופסד בתקופת הקורונה הוא התלמיד הערבי ואני מניח שגם התלמיד החרדי, כי לשתי האוכלוסיות האלה יש בעיות תקשורת ואמצעי קצה, כל אחד מסיבותיו שלו.

וליד טאהא: לנו בנגב למעלה משני שלישים מהתלמידים לא הייתה אפשרות ללמוד מרחוק כי חסרים להם אמצעי הקצה, חסרות להם התשתיות ביישובים שלהם.

וליד טאהא: גם כמעט שליש מהתלמידים במרכז הארץ ובצפון לא למדו מכיוון שחסרים להם אמצעי תשתית ואמצעי קצה.

וליד טאהא: על כן לא יכול להיות שדווקא אלה שצריכים את העזרה של המדינה ואת ההתמקדות של משרד החינוך לא נמצא שם.

וליד טאהא: הרי מה היועצים האלה יודעים לייעץ לגבי מערכת החינוך הערבית?

וליד טאהא: מה הם יודעים לייעץ לגבי מערכת החינוך החרדית?

וליד טאהא: הם היו שם?

וליד טאהא: הם ידעו מה הבעיות?

וליד טאהא: הם חיו את הסבל?

וליד טאהא: על כן זה לא מקרי, זאת תפיסה, ואני מודאג מהתפיסה הזאת.

וליד טאהא: כי אני מניח שאם לא ייעשו הצעדים הדרושים בשנה הבאה גם התלמיד הערבי וגם התלמיד החרדי ייצאו הכי מופסדים.

וליד טאהא: זה חבל.

רם שפע: תודה רבה לך על הדברים.

רם שפע: משה ארבל ואחרי זה נעבור לזום ונחזור לחברות הכנסת שביקשו לדבר.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, תודה רבה גם ליוזמים, חבר הכנסת סעדי וחבר הכנסת טייב על הישיבה החשובה הזאת.

משה ארבל: לבד מהנושא לגופו שהופך את הבטן על היחס המפלה לילדים בלי שום רלוונטיות למוצא שלהם ולא לאמונות שלהם כי ילדים הם ילדים – אני פונה אליך, אדוני היושב-ראש, בבקשה להתייחס לכבודה של הכנסת.

משה ארבל: תקנון הכנסת וחוק יסוד: הכנסת קובעים שוועדת הכנסת בכלל, ובוודאי כל הוועדות הסטטוטוריות, יכולות לזמן כל נושא משרה ותפקיד בשירות המדינה ברשות מקומית ובמועצה דתית בתאגיד שהוקם בחוק או בחברה ממשלתית.

משה ארבל: ההתייצבות של בעלי התפקידים הכרחית כדי לאפשר לוועדות הכנסת לאפשר פיקוח על עבודת הממשלה.

משה ארבל: אני כמי שהיה ראש מטה של שר במשך שלוש שנים, לא עלה בדעתי, אם קיבלתי זימון על-ידי ועדה מוועדות הכנסת, לא להיות כאן.

משה ארבל: הדבר הזה הוא חמור ביותר.

משה ארבל: תקנון הכנסת קובע שיש ועדה בראשות יושב-ראש הכנסת ושניים מסגניו שאמורה לטפל באי התייצבות של אנשים שהוזמנו על-ידי הוועדה והחליטו לעשות דין לעצמם ולא להגיע.

משה ארבל: הם עובדי מדינה.

משה ארבל: הכנסת מפקחת פיקוח פרלמנטרי על עבודת הממשלה וחייבת לעשות את זה.

משה ארבל: לכן אני קורא לך, אדוני היושב-ראש, לפנות ליושב-ראש הכנסת בבקשה לכנס את הישיבה הזאת.

משה ארבל: או לשלול את היתר הכניסה הקבוע של ממלא התפקיד למשכן הכנסת או לאסור את כניסתו למשכן הכנסת או לפעול מול אחראי על המשמעת במשרד החינוך או להמליץ בפני נשיאות הכנסת או בפני יושב-ראש ועדות הכנסת שהוא לא ייכלל יותר בסדר היום בוועדה מוועדותיה שמקדם המשרד.

משה ארבל: הסנקציות האלה קבועות בתקנון הכנסת.

משה ארבל: המטרה המרכזית היא שיבינו כל עובדי משרדי הממשלה – אין רלוונטיות אם אתה מהקואליציה או מהאופוזיציה – שאם זומנת על-ידי יושב-ראש ועדה מוועדות הכנסת לדיון – תעזוב הכול ותתייצב.

משה ארבל: אין לך שום פריבילגי, גם אם הבוס שלך הוא גנרל ואלוף בצה"ל, להחליט שאתה לא מגיע לדיון בוועדת הכנסת.

משה ארבל: יש כאן דיון מהיר.

משה ארבל: לא ביקשנו לזמן את השר, אנחנו מבינים שאנחנו בתקופת משבר, אבל אחד מיועציו ואנשי לשכתו יכלו להגיע וגם לא לדרוך בגבעת רם.

משה ארבל: הוא יכול היה לעלות בזום.

משה ארבל: החוצפה הזאת, הביזוי הזה לא מקובל ולא מתקבל על הדעת.

משה ארבל: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: דייקת בפרטים חשובים.

רם שפע: רשמתי לפניי.

רם שפע: בוא נראה מה יתפתח בהמשך הדיון.

רם שפע: בכל זאת נמצאת איתנו נציגת משרד החינוך מיכל טביביאן, סמנכ"לית ומנהלת אגף בכיר תכנון ואסטרטגיה.

רם שפע: היא אמנם לא מלשכת השר אבל כן מהמשרד.

רם שפע: אולי תשפכי אור על העובדות שכולנו ציינו פה, בבקשה.

מיכל טביביאן: תודה רבה לך, יושב-ראש הוועדה.

מיכל טביביאן: אני סמנכ"לית במשרד החינוך והעמדה שלי מייצגת את משרד החינוך אבל נשלחתי על-ידי השר כדי לתת את התשובה, כלומר היא עמדה שמקובלת גם על השר.

מיכל טביביאן: במובן הזה אני מייצגת גם אותו בדיון הזה.

מיכל טביביאן: דבר ראשון, השר קשוב לקולות שנשמעים בוועדה וגם נשמעו בציבור הרחב.

מיכל טביביאן: לכן צוות היועצים שפורסם – מבחינתו הוא עדיין בבנייה ובהמשך יתוספו חברים.

רם שפע: לא הבנתי את הטיעון הזה.

משה ארבל: מושכלת יסוד – למה להתחיל בכלל בפרסום של צוות כאשר מגזרים משמעותיים שהם למעלה מ-40% לא מיוצגים?

משה ארבל: אם בונים אותו תשאירו אותו בבנייה בלי לפרסם את זה עד אז, עם כל הכבוד.

מיכל טביביאן: אוקיי.

מיכל טביביאן: דבר שני שאני רוצה לומר, והוא חשוב - -

משה ארבל: אני מבין שאין תשובה לשאלה הזאת.

אוסאמה סעדי: אין תשובה.

מיכל טביביאן: אני מבקשת לסיים את דבריי.

מיכל טביביאן: שר החינוך מבקש ומתכוון להקים בקרוב את ועד החינוך כפי שמחויב בחוק.

מיכל טביביאן: ועד החינוך הזה יוקם לפי חוק ועל-פי ייצוג הולם כפי שזה מחויב.

מיכל טביביאן: הוא יעמוד בכל הדרישות ובכל הכללים ויאפשר לו לקבל החלטות, כפי שנדרש, בצוות הייעוץ כפי שמתבקש בחוק.

מיכל טביביאן: בסוף אני רוצה להגיד שהשר וכל צמרת משרד החינוך עסוקים כרגע בפתיחת שנת הלימודים הבאה בצורה מסודרת ועם מענים מותאמים לכל אוכלוסייה.

מיכל טביביאן: בימים האלה גם הפקנו לקחים, ונאמר פה בצורה נכונה - יש כאן אוכלוסיות שנפגעו יותר מאוכלוסיות אחרות.

מיכל טביביאן: בהקשר הזה אנחנו עובדים כדי לייצר מענים גם מותאמים גם לאוכלוסייה החרדית וגם לאוכלוסייה הערבית.

מיכל טביביאן: בזה אנחנו עסוקים מאוד.

מיכל טביביאן: יש קשב מאוד גדול לצרכים ולדרישות וללקחים שהופקו ביחס לשתי האוכלוסיות האלה ובזה ניתן מענה.

מיכל טביביאן: אנחנו גם קשובים לדרישה שעולה כאן בוועדה.

רם שפע: מיכל, אני מניח שכל מי שנמצא איתנו יסכים איתי.

רם שפע: זה בסדר גמור שאתם קשובים אבל אני מרדד את מה שאמרת: א', אין כרגע נציגות לא של החברה הערבית וגם לא של החברה החרדית וגם לא התחייבת שתהיה.

רם שפע: אני צודק?

מיכל טביביאן: אני אומרת שכרגע אנחנו בוחנים את זה בהתאם ההערות שנשמעו.

רם שפע: יכולתם להגיע לדיון ופשוט להגיד "טעות שלנו".

משה ארבל: ולהגיד: רבותיי, אתם צודקים מתאריך איקס יהיה.

משה ארבל: אני גם לא אומר שמאתמול היה צריך להיות.

משה ארבל: אפשר להגיד שמ-1 באוגוסט תיערכו יחד לפתיחת שנת הלימודים עם כלל האוכלוסיות.

אוסאמה סעדי: איך אתם קשובים לרחשי הציבור הערבי והחרדי כאשר בצוות הפדגוגי שמתכנן את פתיחת שנת הלימודים אין אפילו נציג אחד.

מיכל טביביאן: אני חושבת שהתשובה היא - - - נכונה בצורה חד-משמעית.

מיכל טביביאן: אנחנו מייצרים תהליכי תכנון עם השטח, עם קבוצות מיקוד, עם נציגי אגפי חינוך גם חרדים וגם ערבים.

משה ארבל: אבל גברתי מבינה את ההיררכיה?

משה ארבל: מדובר בהיררכיה של יועצי השר הפדגוגיים, הגנרלים, המטכ"ל – סליחה אם אני משתמש במונחים צבאיים.

משה ארבל: הם יודעים טוב יותר מכולם: עבור הילד מחורה ועבור הילד מרהט.

משה ארבל: הם באמת יודעים טוב עבורו ואין אף אחד שיכול לשמש פה שיכול לשבת סביב השולחן ויכול להיכנס ללשכת השר ולהביא את הקולות מן השטח.

משה ארבל: לא אם הוא יהיה בדואי מהדרום ולא אם הוא יהיה חרדי מבית"ר עילית.

משה ארבל: ההתנשאות הזאת, הפטרונות הזאת מלבד שהיא, לדעתי, לא חוקתית, עדיף היה לא לחזור עם תשובות כאלה מאשר לבוא לוועדה ועוד לומר שאת מייצגת את השר.

משה ארבל: תסלחי לי, אני מאוד מכבד אותך.

מיכל טביביאן: אני מבקשת לענות לזה.

משה ארבל: אם אין תשובה בוודאי שלא תעני.

סמי אבו שחאדה: אני רק רוצה לשאול שאלה: אמרת שהצוות בהקמה ואתם עדיין בונים אותו.

סמי אבו שחאדה: הצוות שבהקמה התחיל לעבוד?

סמי אבו שחאדה: הייתה לו ישיבה?

מיכל טביביאן: תנו לי רגע לסיים את דבריי.

מיכל טביביאן: ביקשתם את תגובת המשרד.

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: נתתי לך לסיים את דברייך.

רם שפע: אם לא סיימת תסיימי, בבקשה, והשאלה של חבר הכנסת אבו-שחאדה.

מיכל טביביאן: תנו לי רגע לסיים את דבריי.

מיכל טביביאן: יש כאן שני היבטים שונים, ואני מבקשת לא לערבב ביניהם: יש היבט אחד שאתם אומרים שאין נציגות בוועדה.

מיכל טביביאן: אני אומרת לכם כאן שקיבלנו את הטענה הזאת, אנחנו בוחנים אותה ואנחנו נראה איך אנחנו מרחיבים - -

משה ארבל: למה צריך לבחון אותה?

משה ארבל: אני לא מבין.

משה ארבל: אתם מתגזענים.

משה ארבל: אתם אומרים "אנחנו בוחנים את זה".

אוסאמה סעדי: התשובה הזאת היא תשובה חצופה.

סונדוס סאלח: איך לבחון?

סונדוס סאלח: אם זה גבר או אישה?

סונדוס סאלח: DNA?

אוסאמה סעדי: התשובה הזאת היא תשובה חצופה.

מיכל טביביאן: - - -

אוסאמה סעדי: אתם מדברים על 40% מהציבור, ואתם אומרים שאתם עדיין בוחנים את זה?

אוסאמה סעדי: תודה רבה שאתם בוחנים את זה.

משה ארבל: למעלה מ-43%.

רם שפע: אתם צודקים.

רם שפע: התשובות שלה מתסכלות מאוד ובכל זאת אני מבקש לתת לה לסיים את דבריה כמו שצריך עד שהיא תוכל לפחות להציג את העמדה שלהם באופן שלם.

רם שפע: בבקשה.

מיכל טביביאן: תודה, אדוני היושב-ראש, אני אגיד שני דברים בחלוקה לשניים ובזה אני אסיים את דבריי: יש כאן שני נושאים שאתם מעלים על הפרק.

מיכל טביביאן: הם שני נושאים שונים בהתארגנות של מערכת החינוך.

מיכל טביביאן: נושא אחד העליתם סביב הקמת הוועדה.

מיכל טביביאן: כאן אני נותנת לכם תשובה שכוועדת הכנסת אתם יכולים לבחון אותה במהלך הזמן.

מיכל טביביאן: תבחרו לקיים דיון נוסף בנושא הזה ותבדקו.

מיכל טביביאן: אני אומרת לכם שהשר קשוב לקולות והוא מתכוון להרחיב - - -

משה ארבל: מה זה "במהלך הזמן"?

משה ארבל: השר גם אמר שהוא יחזיר כסף להורים על טיסות לפולין וזה לא קרה - -

מיכל טביביאן: אני מבקשת - - -

משה ארבל: אתם צריכים לתת תאריך יעד מתי אתם מתכוונים לפתור את התופעה הרעה הזאת, הגזענית הזאת.

משה ארבל: אתם צריכים לדעת.

משה ארבל: זה היה צריך להיות אתמול, לא היום.

משה ארבל: מדובר כאן על 43% מתלמידי ישראל, ריבונו של עולם.

משה ארבל: מה קרה לכם?

משה ארבל: "אנחנו קשובים" – תודה רבה.

משה ארבל: הדיון הזה לא היה צריך להתקיים בכלל.

משה ארבל: הדיון הזה ברגע שאושר בנשיאות הכנסת היה צריך להתבטל כי השר היה צריך להודיע לתקשורת שהוא מינה חרדי ומינה ערבי.

משה ארבל: מה קרה לכם?

סונדוס סאלח: מיניתי יותר נשים.

רם שפע: זה תמיד.

מיכל טביביאן: דבר שני שאני אומרת לכם, ובעיניי הוא נושא חשוב, זה שהשר מתכוון להקים ועד חינוך בהתאם לחוק חינוך ממלכתי - -

משה ארבל: לא, לא, סליחה.

משה ארבל: לא על זה היה הדיון.

משה ארבל: הדיון לא היה על זה.

משה ארבל: לא לכבס מכבסות מילים.

משה ארבל: הדיון לא היה על ועד החינוך שהוא מחויב.

משה ארבל: עם כל הכבוד, הדיון היה על המועצה המייעצת הפדגוגית ורק עליו כטיעון שהכנסת אישרה את הדיון.

משה ארבל: זה שהשר שוקל את זה זה מראה לנו עד כמה הוא שוקל את זה שאף אחד מיועציו לא היה יכול להגיע והוא היה צריך לשלוח אותך כאן לעמוד בחזית.

משה ארבל: ככה מפקד לא מתנהג.

מיכל טביביאן: הזימון שניתן הוא זימון למשרד החינוך ולא ללשכת השר.

מיכל טביביאן: אני בדקתי את זה עכשיו תוך כדי דיון.

קריאות: - -

משה ארבל: חשוב לי שיתברר בפרוטוקול - -

מיכל טביביאן: הזימון היה לנציבות - - -

משה ארבל: סליחה, גברתי, יושב-ראש הוועדה יודע להגיד לנו את הנתונים המתאימים.

רם שפע: הזימון היה גם וגם.

מיכל טביביאן: זה לא מה שהתקבל אצלנו.

משה ארבל: כבודה של הכנסת פה על השולחן.

רם שפע: מיכל, לפני שגם אני מתעצבן – שלרוב זה לא קורה – אני רוצה להבהיר שראש המטה של השר קיבל מעבר לפניות במייל שנעשו דרך הוועדה, גם הרבה פניות על-ידי שיחות מהצוות שלי, ובחר – ולא בפעם הראשונה – להתעלם מהפניות האלה.

רם שפע: גם ברגעים אלה בעודנו מנסים לתפוס אותו פה מאחוריי הוא מתעלם מהפניות של הוועדה לעלות לדבר איתנו - -

משה ארבל: מדובר על עבירה משמעתית.

רם שפע: לא בחרתי לומר את זה עד כה אבל אלה העובדות.

רם שפע: מכיוון שבחרת להציף את זה אז נאלצתי לדייק.

רם שפע: אלו הפרטים.

מיכל טביביאן: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שאני מייצגת גם אותו.

משה ארבל: לא, לא.

משה ארבל: אם הוא היה צריך להופיע..

משה ארבל: אין לו שיקול דעת.

רם שפע: חבר הכנסת ארבל, יש עוד כמה חברי כנסת שביקשו לדבר, ואני רוצה לכבד אותם.

רם שפע: מיכל, האם סיימת את דברייך?

מיכל טביביאן: כן.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

רם שפע: אחריה חברת הכנסת פרידמן.

סונדוס סאלח: האמת היא שאני מופתעת מתשובתה של נציגת השר ולטענתה גם של משרד החינוך.

סונדוס סאלח: האוכלוסיות שנתקלות באתגרים הכי קשים הן גם האוכלוסייה הערבית וגם האוכלוסייה החרדית וגם יוצאי אתיופיה וגם תלמידות.

סונדוס סאלח: האוכלוסיות האלה לא מקבלות ייצוג בוועדה הזאת.

סונדוס סאלח: זה אומר שהתכנון שאת מדברת עליו שהוא החלטה של משרד החינוך שאתם עכשיו עסוקים בתכנון – זה מתחיל בכישלון אחד גדול לבנות צוות שלא מייצג את האוכלוסיות האלה.

סונדוס סאלח: בסופו של דבר זה לא יביא את האתגרים האלה של אותן אוכלוסיות לתוך הוועדה הזאת.

סונדוס סאלח: זה יצטבר לכדור שלג אחד גדול שבתוך המשבר הזה, אם את לא יודעת – והחברים בוועדה הזאת יודעים שדנו לא פעם אחת – כמה אתגרים יש בפני החברה הערבית והחרדית בנושא הלמידה מרחוק.

סונדוס סאלח: חלק מהתלמידים האלה נשארו רחוקים מהלמידה.

סונדוס סאלח: הפערים האלה ימשיכו להיות גם ביסודי וגם בחטיבת הביניים ובתיכון וגם במבחנים הפסיכומטריים וגם בשיעורם באקדמיה.

סונדוס סאלח: זה לא תכנון, זה תכנון כישלון אחד גדול.

סונדוס סאלח: משהו אחרון – יותר מ-80% מהעובדים במשרד החינוך הם נשים.

סונדוס סאלח: אז איפה הייצוג שלהן בוועדה הזאת שיהיה הולם את הייצוג שלהם במערכת הזאת?

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חברת הכנסת תהלה פרידמן, בבקשה.

סונדוס סאלח: אני מתנצלת, יש הצבעה בוועדת פנים.

רם שפע: תודה.

תהלה פרידמן: אני שומעת את סערת הרגשות ואני גם מזדהה ומבינה אותה.

תהלה פרידמן: אני המון פעמים בסיטואציה הזאת כשיש אלף פורומים בלי נשים, ואני כועסת על זה.

תהלה פרידמן: הוועדה הזאת היא הזדמנות טובה לדבר בכלל על המקום ועל החשיבות שאנחנו מייצגים זהויות בתוך כל מיני פורומים מקצועיים.

תהלה פרידמן: אנחנו נוטים להפריד בין הדבר הזה.

תהלה פרידמן: אנחנו נוטים לומר שאדם מופיע פה כאיש מקצוע, אז מה זה רלוונטי שהוא חרדי, ערבי או אישה?

תהלה פרידמן: תמיד קשה להסביר שזה תמיד רלוונטי.

תהלה פרידמן: כי אפשר בקלות לקחת את זה למחוזות האבסורד.

תהלה פרידמן: גם תמיד אומרים לנו את זה.

תהלה פרידמן: אז מה, אז תביאי גם חיפאי שהוא טרנסג'נדר – נכון שתמיד עושים מאיתנו צחוק מהדברים האלה?

תהלה פרידמן: ראינו את זה גם בהתמודדות עם הקורונה – אין-סוף ועדות מומחים בלי נשים, גופים שמקבלים החלטות על מערכות.

תהלה פרידמן: גם במשרד החינוך באופן ספציפי – בשבוע שעבר היה לנו דיון על תכנים במערכת הלימודים ואז אמר פה יוסף ג'בארין שאין ערבים בוועדות מקצוע.

תהלה פרידמן: אני חושבת שצריך לנצל את הסיפור של הוועדה הזאת כדי לקרוא גם למשרד החינוך לעשות סקרינינג על כל המערכות שלו – על ועדות המקצוע ועל הוועדות המייעצות ועל כל הדברים, ולבדוק שבכולן יש לפחות ערבים כי ערבים הם חלק מהחינוך הממלכתי, וזאת מערכת חינוך שהיא כאילו נפרדת וככל שהיא לא מוכנה למעורבות של אחרים אז היא גם לא אמורה להיות מעורבת.

תהלה פרידמן: אבל, בקיצור, Not about us without us.

תהלה פרידמן: לא משנה אם זה נשים, ערבים או חרדים - Not about us without us.

רם שפע: יפה.

רם שפע: תודה רבה, חברת הכנסת פרידמן.

רם שפע: נמצא איתנו ד"ר שרף חסאן, ראש ועדת המעקב.

ישראל אייכלר: - - -

רם שפע: סליחה, סליחה.

ישראל אייכלר: אולי בגלל שאני יושב בצד הזה.

רם שפע: כן.

רם שפע: בגלל זה לא הסתכלתי.

רם שפע: חבר הכנסת אייכלר הנכבד, ראשית, אני אגיד כמו שאני אומר פה כל פעם:

רם שפע: ברוך הבא לוועדת החינוך גם רשמית וגם הלכה למעשה.

רם שפע: מכיוון שישבת בצד השני והסתכלתי לכאן לא ראיתי.

רם שפע: ביקשת לדבר ואתה גם רשום פה.

רם שפע: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך על הדיון.

ישראל אייכלר: אני קצת מבוגר מכם אז בשבילי זה חידוש נפלא שדנים על היעדר חרדים וערבים בוועדה חשובה במשרד החינוך, במשרד ממשלתי.

ישראל אייכלר: זה היה כל כך אפריורי, כל כך מובן מאליו שלחרדים אין מקום - -

תהלה פרידמן: חכה, חכה, אני אבוא לדבר איתך על נשים בוועדות, ואתה פחות תרצה שאני אגיד.

ישראל אייכלר: אני מאמין שיש מספיק נשים, ואולי אפילו רוב העובדים במשרד החינוך הם נשים.

תהלה פרידמן: זה נכון.

ישראל אייכלר: כך שבעניין הזה זה לא בדיוק הבעיה.

ישראל אייכלר: אבל עצם העובדה שבאים חברי כנסת צעירים כמו מר טייב ומעלים את הסוגיה מדוע בוועדה הפדגוגית במשרד החינוך אין חרדים וערבים – אני רואה בזה ברכה גדולה מאוד.

ישראל אייכלר: כי לפני 100 שנים כשהגיע לירושלים ועד הצירים שהבריטים הכירו בהם כנציגי העם היהודי, הם אמרו שאם הם לא מקבלים את ההגמוניה של הבריטים המורים שלהם ירעבו ללחם.

ישראל אייכלר: כך שזה חידוש מאוד גדול בשבילי.

ישראל אייכלר: שמעתי את הרב משה ארבל שהביא את תקנון הכנסת.

ישראל אייכלר: גם אני הייתי יושב-ראש, ואני מכיר את התקנון הזה.

ישראל אייכלר: הוא מאוד חשוב.

ישראל אייכלר: אז עצם הדיון הוא מאוד חשוב.

ישראל אייכלר: למעשה, כל משרדי הממשלה במערכת השלטונית בנויים בפירמידה של "חבר מביא חבר".

ישראל אייכלר: לאו דווקא בגלל שהוא חרדי או ערבי, אלא מכיוון שהוא לא החבר של החבר שהכניס את האנשים.

ישראל אייכלר: כך בנויה כל המערכת – מבית המשפט העליון ועד אחרון הפקידים.

ישראל אייכלר: אז אם היושב-ראש רם שפע זכה לפתוח בדיון כזה אתה יכול להיות מוביל בפלורליזם, ביכולת הייצוג לכל האוכלוסיות דווקא במשרד החינוך.

ישראל אייכלר: כי במשרד החינוך הוא המקום שמתחילה האפליה, ומה שקוראים לזה היום – ההסללה של אנשים לכל מיני מקצועות ולכל מיני מצבים, וזה מתחיל בוועדה מייעצת כזאת או אחרת שאני לא יודע מה חשיבותה.

ישראל אייכלר: אבל אם תוביל בעקביות, בעזרת השם, שאין דבר כזה ש"אנחנו נחליט בשבילכם" לא רק מי יהיה הנציג שלכם אלא גם אם בכלל תהיו מיוצגים, זאת יכולה להיות מהפכה חברתית בכל המערכת השלטונית וגם בנציבות שירות המדינה.

ישראל אייכלר: כבר דיברנו על זה הרבה בדיונים - -

רם שפע: נכון.

רם שפע: לפניי.

ישראל אייכלר: אני לא יודע אם שמעת על זה – בכנסת הקודמת היו דיונים שלמים עם נציבות שירות המדינה על ייצוג הולם לחרדים ולאחרים.

רם שפע: בשירות הציבורי.

רם שפע: אני מכיר.

ישראל אייכלר: כן, בשירות הציבורי.

ישראל אייכלר: הרבה לא יצא מזה.

ישראל אייכלר: ערבים יש כבר יותר, וחרדים עדיין אין.

ישראל אייכלר: לכן אני רואה בזה דיון פורץ דרך.

ישראל אייכלר: שלא יהיה דבר כזה שכל פקיד או פקידה שיושבים ודנים יגידו לעצמם – אני חייב פה חרדי, ערבי, אתיופי, אישה, גבר – כל אוכלוסייה שנמצאת בשליטה שלי חייבת להיות מיוצגת.

ישראל אייכלר: זאת לא דמוקרטיה.

ישראל אייכלר: תבורך על הדיון הזה.

רם שפע: תודה רבה על הדברים.

רם שפע: אני מניח שאני אהיה עקבי כמו שאני משתדל להיות בכל הנושאים.

רם שפע: אבל תודה רבה גם למי שיזם את הדיון.

רם שפע: זה הגיע לפה גם בזכותם.

ישראל אייכלר: הזכרתי את הרב טייב ואת אוסאמה.

רם שפע: אתה הזכרת וגם אני מזכיר.

רם שפע: ד"ר שרף חסאן, בבקשה.

שרף חסאן: תודה רבה לך.

שרף חסאן: אני מצטרף לברכות ליוזמי הדיון ובכלל לוועדה ולעומד בראשה שמקדישים לא מעט ישיבות לחינוך הערבי.

שרף חסאן: זה באמת נזקק לטיפול יסודי.

שרף חסאן: כפי שנאמר, התלמידים הערבים הם כרבע מהתלמידים במדינה אבל הרבה בעיות מרוכזות בחברה הערבית.

שרף חסאן: אני רוצה להתחיל מהסוף: במבחן התוצאה משרד החינוך כשל בהרבה משימות שקשורות לחינוך הערבי.

שרף חסאן: רואים את זה בפיזה ובכל מה שקשור לחינוך מרחוק.

שרף חסאן: צריך לעשות חקר ובדק בית בתכניות.

שרף חסאן: כנראה, התכניות שמשרד החינוך מייצר לא מתאימות לחינוך הערבי לא בתכנים ולא מבחינות שונות.

שרף חסאן: ראוי במקרה כזה לבדוק למה, איך מייצרים את התכניות האלה.

שרף חסאן: זה לא רק עניין של המועצה המייעצת הזאת שכנראה, נוצרה כי השר והמנכ"ל בכלל לא באים מעולם החינוך וזקוקים למסגרת להתייעץ בה ותלוי מה המעמד שלה יהיה בהמשך.

שרף חסאן: אבל הבעייתיות של הנושא הזה במציאות הזאת – יכול להיות שלמועצה הזאת תהיה השפעה הרבה מעבר למנגנון של המשרד עצמו כי השר זקוק לסוג של מטבחון כזה שייעץ לו בעניינים שאין לו ניסיון בהם, כמו הנושא הפדגוגי, כפי שנאמר.

שרף חסאן: הנושא של ייצוג – התרגלנו בהרבה מקומות במדינה שיש ייצוג צורני ולא ייצוג מהותני.

שרף חסאן: לכן הדרישה היא לא לסתם ייצוג של ערבי, חרדי ואישה, אלא השאלה המהותנית היא האם באמת קולם נשמע והאם באמת מי שנבחר לייצג ולהיות במועצה הזאת מייצג את החברה הערבית או את החברה החרדית מייצג בצורה נאמנה ומביא את הקולות מהשטח.

שרף חסאן: התרגלנו שמביאים ערבים שהם לפעמים לא מייצגים את המכלול כי הם באים מהמנגנון עצמו וכפופים לאנשים אחרים במערכת.

שרף חסאן: לכן חשוב שיהיה ייצוג לא רק הולם, אלא גם ייצוג מהותני של אנשים שיכולים לייצג את מה שעולה מהשטח.

רם שפע: תודה רבה.

שרף חסאן: אני מצטרף למה שאמרה חברת הכנסת פרידמן.

שרף חסאן: ברוב הוועדות המקצועיות של משרד החינוך כמעט אין ערבים, ואם יש ערבים הם פקידים, ולא אנשי אקדמיה עצמאיים.

שרף חסאן: אני רוצה להוסיף עוד רובד: הייצוג במטה של משרד החינוך במנגנון במשרות הבכירות – שם מתכננים וחושבים ומקבלים החלטות.

שרף חסאן: זה לא רק עניין של קבוצות מיקוד וכדומה.

שרף חסאן: ככה לא בונים אסטרטגיה ולא בונים תכניות שבאמת עונות על הצרכים.

שרף חסאן: האם בכל רגע נתון יש במשרד החינוך ייצוג לחברה הערבית?

שרף חסאן: בתוך הבניין המרכזי שקובע הכול אחוז הערבים מאוד שולי.

שרף חסאן: לכן ראוי שהוועדה תקרא לבדק בית בכל העניין הזה.

שרף חסאן: סוגיה אחרונה – אנחנו ראינו את הכשל בתקופה האחרונה ואני מודאג מאוד כי התלמידים הערבים הפסידו המון בתקופת הקורונה.

שרף חסאן: כמעט מחצית מהם, ואפילו יותר, היו מנותקים מהלמידה מרחוק, בין היתר בגלל היעדר אמצעי קצה, מחשבים.

רם שפע: משפט לסיכום.

שרף חסאן: השאלה היא – כשמשרד החינוך בנה את התכניות לעתיד, עם מי הוא התייעץ?

שרף חסאן: אחרי פרסום תוצאות הפיזה אנחנו, ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי, שאני מזכיר שהיא גוף מקצועי שמייצגת את החברה הערבית שהוקמה על-ידי ועד ראשי הרשויות פנינו למשרד ואמרנו שאנחנו פתוחים לדיאלוג.

שרף חסאן: אמרנו את זה במכתב רשמי וגם בתקשורת.

שרף חסאן: אנחנו מוכנים לעזור ולהביא את הבעיות האמיתיות.

שרף חסאן: לצערי, לא קיבלנו מענה.

שרף חסאן: לא רק אנחנו, גם ועדת ראשי הרשויות שפנה בשאלות שונות בתקופת הקורונה לא קיבל מענה, ולצערנו הרב, אנחנו נאלצים לפנות הרבה פעמים לבית משפט כדי לקבל פתרונות.

שרף חסאן: הסיפור שהיה בנגב בשנה שעברה שתלמידים לא - -

רם שפע: ידידי, ד"ר שרף חסאן, זה קצת מתפזר.

רם שפע: הנקודה שלך ברורה.

שרף חסאן: אני מדגיש את חשיבות הייעוץ והייצוג - -

רם שפע: ברור, אני איתך.

שרף חסאן: - - כי זה המחיר שמשלמים בשטח בכל רגע.

שרף חסאן: זה לא רק שאלה של משהו צורני.

שרף חסאן: יש מחירים, ויש לפעמים בזבוז משאבים וכל מיני שאלות מהותניות שצריך לקחת בחשבון.

שרף חסאן: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: אני רוצה לעדכן את חברי הוועדה.

רם שפע: הצוות שלי יחד יובל מה-מ.מ.מ עשו בדיקה.

רם שפע: מיכל טביביאן עדכנה אותנו בתחילת הדיון שהשר מתכוון להקים את ועד החינוך.

רם שפע: על-פי חוק, כל שר צריך להקים ועד חינוך.

רם שפע: ככל שאנחנו יודעים, מ-2014 כששר פירון היה שר החינוך לא קרה שום דבר עם הוועד הזה.

רם שפע: זה הדבר הלא טוב.

רם שפע: הדבר המעניין הוא שכבר ב-2014 הייתה בוועד הזה נציגות גם לחברה הערבית וגם לחברה החרדית – אגב, גם אישה וגם גבר חרדי היו.

רם שפע: אז זה מעניין.

רם שפע: מיכל, אני לא יודע מתי אתם מתכוונים להקים את הוועד.

רם שפע: זה דבר טוב אם יקום, אבל זה בשום פנים ואופן - - -

משה ארבל: זה מנותק לחלוטין מנושא הדיון.

רם שפע: - - בשום פנים ואופן שלא ישתמע שבאיזושהי צורה אני חושב שזה קשור לדיון שלנו, שפה הקמתם צוות ולא נתתם לנו תשובות מתי.

רם שפע: כי לא נראה לי שייתכן שזה יהיה האם, אלא מתי יצורפו לצוות הזה נציגות חרדית ונציגות לחברה הערבית.

רם שפע: אני רק רוצה לציין דווקא ממקום לא טוב שכבר ב-2014 הייתה מספיק מודעות כדי שמקימים צוות ותהיה פה נציגות.

רם שפע: אז, מיכל, זה לפתחך, ובעיקר לפתחו של השר.

רם שפע: את רוצה לומר על זה משהו?

רם שפע: בבקשה.

מיכל טביביאן: אני אשמח.

מיכל טביביאן: אני שמחה שיובל והצוות עדכנו אותך בזה כי אני באמת חושבת שיש פה בשורה מאוד גדולה.

מיכל טביביאן: השר נכנס לתפקידו זה מכבר.

מיכל טביביאן: זה לא שעברו הרבה ימים.

מיכל טביביאן: הוא לא היה ב-2014.

מיכל טביביאן: הוא נכנס לתפקידו, הוא מבין את החשיבות של הקמת ועד החינוך - -

משה ארבל: זה לא רלוונטי לדיון בכלל, גברתי.

רם שפע: אני אמרתי שזה לא כדי - - -

משה ארבל: הנשיאות אישרה דיון בנושא אחר.

מיכל טביביאן: - - - בייצוג הולם.

מיכל טביביאן: אני רוצה להגיד עוד הערה אחת, ובזה אסיים את דבריי:

מיכל טביביאן: נאמרו כאן דברים מהותיים וחשובים על החשיבות של הייצוג ההולם בקבלת החלטות פדגוגיות מהותיות בצירים המקצועיים של המשרד: בוועדות השונות, בתכניות הלימודים וכדומה.

מיכל טביביאן: זה הנושא המרכזי וזאת האחריות של השר - -

רם שפע: לא, לא, הנושא המרכזי הוא הנושא שלשמו התכנסנו.

מיכל טביביאן: - - כי זה לא תפקיד ועדת היועצים שאנחנו מדברים עליה.

מיכל טביביאן: לכן בואו נפריד בין שני הדברים.

מיכל טביביאן: אם אנחנו מדברים על הוועדה אז התשובה שלי היא שאנחנו בוחנים הצטרפות של נציגים.

מיכל טביביאן: אני חושבת שיש כאן נושא מהותי יותר שזה הנושא של ועד החינוך ושל שותפות בתהליכים - - -

רם שפע: אני חייב לקטוע אותך.

רם שפע: הנושא הזה לא יכול להיות יותר מהותי מכיוון שלא קרה בו שום דבר למעט זה שאמרת לנו שיש כוונה.

רם שפע: מה שקיים כרגע זה ועד שהוקם בלי נציגות.

רם שפע: לכן, עם כל הכבוד – ואני נותן הרבה כבוד – הנושא המהותי הוא מה שנקבע לדיון הזה, ופה אתם ממש לא נותנים מענה כרגע.

רם שפע: אני מקווה מאוד שהקשב שדיברת עליו והכוונה שדיברת עליה ייושמו ממש מחר, מחרתיים כי אין שום סיבה בעולם שלא.

רם שפע: חבר הכנסת אבו-שחאדה, בבקשה, בקצרה.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני שמח על הדיון הזה.

סמי אבו שחאדה: מיכל, אם כבר אתם קשובים אני שמח שאתם קשובים.

סמי אבו שחאדה: אם אתם קשובים וגם בוחנים את העניין אני מבקש שהנציג של האוכלוסייה הערבית בצוות הזה לא יהיה איש צבא.

סמי אבו שחאדה: במועצה הפדגוגית אנחנו נשמח - -

משה ארבל: אני שמח שאתה אופטימי שיהיה נציג ערבי.

משה ארבל: מהתשובות האלה אני בכלל לא אופטימי.

משה ארבל: לא ערבי, לא חרדי – אנחנו שקופים לגמרי.

סמי אבו שחאדה: בדיוק בגלל המילה האחרונה שאמרת.

סמי אבו שחאדה: 43% מהתלמידים הם חרדים וערבים והם היו שקופים אז אני גם לא רוצה שהמומחים שלנו לפדגוגיה גם יהיו שקופים.

סמי אבו שחאדה: אם זאת מועצה שאמורה לעסוק בייעוץ פדגוגי לשר אנחנו נשמח מאוד שזה לא יהיה עוד איש צבא ערבי שהוא חבר של השר שיודע הרבה על פדגוגיה כי פעם הוא שמע את המילה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו נשמח מאוד - -

תהלה פרידמן: זה לא פייר, אנשים שהם - - - אנשי צבא הם אנשי חינוך.

סמי אבו שחאדה: - - שהנציג הערבי יהיה מומחה בנושא הזה.

סמי אבו שחאדה: דבר שני, ובזה אסיים – ניחא, אם היינו מגיעים להישגים מצוינים בחינוך החרדי והערבי עם מי שניהל את המערכת היינו משאירים אותו שימשיך לנהל.

סמי אבו שחאדה: אבל כאשר רוב הערבים לא יודעים לקרוא ערבית אני הייתי בוחן קצת את הדברים.

סמי אבו שחאדה: לפחות עוצר.

סמי אבו שחאדה: אני לא מדבר על פסיכומטרי, לא על הישגים רציניים, לא על נשירה ואחוזי פשיעה מדהימים בחברה.

סמי אבו שחאדה: אני פשוט אומר שהם אפילו לא יודעים לקרוא ערבית.

סמי אבו שחאדה: אז הייתי לא ממשיך לתת לאותם אנשים לנהל ובוחן מחדש.

סמי אבו שחאדה: אולי צריך ערבים מומחים בכל משרד החינוך בכל מה שנוגע לחינוך הערבי.

סמי אבו שחאדה: תודה.

רם שפע: תודה רבה לך.

סמי אבו שחאדה: תודה גם לחברי הכנסת טייב וסעדי על ההזמנה.

משה ארבל: חברי המשותפת מבטאים הכי מדויק את שם המשפחה של חבר הכנסת טייב.

קריאות: - - -

ישראל אייכלר: יוסף טייב זה אמת.

רם שפע: אני אקח את זה כפרגון למשותפת ולא כעקיצה לחברי כחול לבן.

משה ארבל: חלילה.

רם שפע: אני רוצה לתת את רשות הדיבור למרדכי בארי, מנהל אגף חינוך בעיריית אלעד, בבקשה.

מרדכי בארי: שלום לכולם, שלום, אדוני היושב-ראש, אני לא אחזור על הדברים שנאמרו פה.

מרדכי בארי: נאמרו פה דברים חשובים.

מרדכי בארי: אני בהחלט תומך גם בדברים שנאמרו לגבי האותנטיות של הנציגים.

מרדכי בארי: זה לא יכול להיות איזשהו דתי "מחמד" כי לא מדובר בוועדת קישוט, אלא בוועדה מייעצת וחייבים להיות שם מיטב האנשים.

מרדכי בארי: אדוני היושב-ראש, כדאי להדגיש את הנקודה שאנחנו מדברים פה על 450,000 ילדים שלומדים במערכת.

מרדכי בארי: אנחנו כרגע בעיצומו של הגל השני.

מרדכי בארי: יש נושאים כל כך מהותיים כמו למידה מרחוק, והלמידה מרחוק של 450,000 ילדים היא שונה עם הרבה מאוד פערים בתשתיות.

מרדכי בארי: מענים שהיו אמורים להינתן ותקציבים שהתחילו להתגלגל, נתקעו, וחבל.

מרדכי בארי: הקורונה היא גם הזדמנות.

מרדכי בארי: יש לנו אפשרות להתאמה תרבותית בנושא התקשוב ועם הרבה רגישות והרבה חוכמה אפשר לקדם ולתת גם לילדים במערכת החרדית את האפשרות ללמידה מרחוק – כל אחד עם הכלים וההתאמה שמתאימה לו.

מרדכי בארי: יש כאן תחושה מאוד קשה.

מרדכי בארי: אני חייב לומר שאני מעדיף לברור מילים.

מרדכי בארי: גברת מיכל דיברה על קשר בין משרד החינוך לבין מנהלי אגפי חינוך.

מרדכי בארי: אני גם יושב-ראש הפורום של מנהלי אגף חינוך חרדיים וחבר הנהלה.

מרדכי בארי: נפגשנו לפני יומיים, אדוני היושב-ראש, ומדובר יותר על הצהרת כוונות.

מרדכי בארי: למשל, במחוז החרדי כביכול הוקם צוות אבל הוא לא התכנס אפילו פעם אחת.

מרדכי בארי: 450,000 ילדים ממתינים לפתרונות.

מרדכי בארי: אני מודה לך שאתה מעלה את הקול שלהם כאן בוועדה.

מרדכי בארי: יישר כוח, תודה רבה.

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: ככל שאני מבין, כנראה, קריאותינו נענו.

רם שפע: עוד לא, אוקיי.

רם שפע: לפי מה שאני מבין עלה לזום יואב פרנקל, ראש המטה של שר החינוך – אני מבין עכשיו שהוא לא איתנו.

רם שפע: אם כן, נשמח לשמוע אותך, יואב.

רם שפע: נמצאת איתנו נועה חסון, נציגת מועצת התלמידים.

רם שפע: בבקשה, בקצרה.

רם שפע: בוקר טוב.

קריאה: הילה אלוני אוחיון נמצאת.

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: הילה אלוני אוחיון, בבקשה.

הילה אלוני אוחיון: אני מ"יוזמות אברהם".

הילה אלוני אוחיון: אני מנהלת שותפה של המחלקה הציבורית.

הילה אלוני אוחיון: אנחנו ארגון שפועל בחברה הערבית ועובד מאוד בשטח.

הילה אלוני אוחיון: אני רוצה להגיד, כמו שאמרו חבריי קודם, שייצוג בקרב מקבלי ההחלטות הוא לא רק סמלי.

הילה אלוני אוחיון: כשיוצאים לדרך עם ועדה מהסוג הזה ואומרים שאחר כך אולי יוסיפו נציגים ערבים וכמובן חרדים, זה מראה על תפיסה שעושים את זה מתוך החוק ולא מתוך דרישה מהותית.

הילה אלוני אוחיון: אבל יש כאן באמת צורך מהותי.

הילה אלוני אוחיון: בלי אנשי מקצוע מהחברה הערבית הוועדה לא תוכל למלא את תפקידה כראוי.

הילה אלוני אוחיון: ראינו במבחני פיזה האחרונים את התוצאות של האפליה וההזנחה, את תת-התקצוב הנוראי.

הילה אלוני אוחיון: לא צריך להוסיף על זה.

הילה אלוני אוחיון: כארגון שעובד בשטח אנחנו ראינו איך בתקופת הסגר של הקורונה מערכת החינוך בחברה הערבית פשוט לא מתפקדת עוד יותר מכולם.

הילה אלוני אוחיון: דווקא בתקופה כזאת לא ייתכן שהתלמידים הערבים יישארו מרחוק, יישארו מאחור.

הילה אלוני אוחיון: אנחנו חייבים לעשות את השינוי הזה כשינוי תפיסתי בכל מקום; לא רק בדרגי השטח צריכים להיות חברים ערבים.

הילה אלוני אוחיון: הזמנים שאנשי מקצוע יהודים מחליטים עבור ערבים הם מאחורינו.

הילה אלוני אוחיון: זאת תפיסה ישנה שלא הולמת את רוח הזמן.

הילה אלוני אוחיון: באמת הגיע הזמן שזה ישונה מידית.

סמי אבו שחאדה: הלוואי שזה היה ככה.

הילה אלוני אוחיון: - - אני מאוד מקווה שבמשרד החינוך יתחייבו לזה כעת, ממש היום.

הילה אלוני אוחיון: תודה.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: בקיאות מרשימה וחשובה.

רם שפע: חבריי חברי הכנסת, אני רציתי לתת את האפשרות לראש המטה של שר החינוך לדבר.

רם שפע: ככל שאני מבין הוא לא נמצא כרגע בזום.

רם שפע: אנחנו קרובים לסיכום.

רם שפע: אם מישהו רוצה לומר משהו לסיכום, בבקשה.

רם שפע: אחרי זה אני אסכם ויש לי גם הצעה פרקטית.

רם שפע: חבר הכנסת טייב, בבקשה.

יוסף טייב: אני פתחתי את הנושא והייתי שמח לתת סיכום אחר, אבל לצערי, מהדברים שלך, מיכל, את טוענת – ואני נוטה להאמין לך – שאתם כבר מכינים את שנת הלימודים הקרובה גם ברמה הפדגוגית, גם ברמת האסטרטגיה וגם ברמת ההנגשה.

יוסף טייב: אני תוהה ושואל איך אתם רוצים להכין את הציבור הערבי ואת הציבור החרדי ושאר הציבורים, אם אין להם ייצוג בוועדה המייעצת לשר.

יוסף טייב: איך בדיוק אתם מכינים את עצמכם?

יוסף טייב: על-פי מה?

יוסף טייב: צר לי אבל מהדברים שלך אני שומע סוג של יהירות – אתם מבינים בכול, אתם לא צריכים נציגים מאף מגזר, אתם תקבעו איך לטפל ולמה לטפל, איזה נושא חשוב ואיך להנגיש את הדברים.

יוסף טייב: אני שוב חוזר ואומר כאן בוועדה, וחשוב שזה יהיה רשום בפרוטוקול, שלא קיבלנו כאן תשובה אמיתית איך מעבר לכך שאתם טוענים שאתם מכינים את השנה החדשה – ואני נוטה להאמין לכם – איך אתם רוצים להכין שנה חדשה בלי ייצוג הולם של אותן אוכלוסיות.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: חבר הכנסת אבו-שחאדה ואחרי כן חבר הכנסת טאהא.

סמי אבו שחאדה: פשוט מיכל כנראה שכחה לענות לנו האם הוועדה מתכנסת ועובדת.

סמי אבו שחאדה: כי מה שקורה בעניין של מה שנקרא "שיתוף הציבור" שבדרך כלל מביאים את הערבי התורן – מביאים אותו אחרי שכבר יש תכנית ואין זמן לתקן ולעשות.

סמי אבו שחאדה: ואז אומרים לו שהוא יכול לקבל את התכנית או שהוא יתנגד וזה לא יעשה כלום.

סמי אבו שחאדה: אז אני מבקש שיצוין בפרוטוקול שאנחנו מבקשים שהמועצה הזאת לא תתכנס ולא תעבוד עד אשר יהיה בה ייצוג הולם של כל האוכלוסיות ויתחילו את כל העבודה מחדש ביחד ולא ייתנו לנו תכניות.

סמי אבו שחאדה: שלא יתכננו בשבילנו.

סמי אבו שחאדה: תודה.

משה ארבל: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להפנות שאלה דרכך.

משה ארבל: לצערי, ראש המטה לא הצטרף לדיון אז אני אפנה שאלה דרכך לייעוץ המשפטי של משרד החינוך: הבנתי שזה מינוי בהתנדבות אבל זה לא רלוונטי כי בסופו של דבר מדובר בוועדה מייעצת שהיא החלטה מינהלית של השר.

משה ארבל: האם בתהליך המינוי הזה הייעוץ המשפטי חיווה את דעתו באשר לסוגיה של אפליה והחלטה שהיא בלתי סבירה חוקית?

משה ארבל: וכן האם נכתבה חוות דעת משפטית שאפשרה את מינוי הוועדה הזאת תוך מידור אוכלוסיות רבות העולות על 40% מכלל תלמידי ישראל?

משה ארבל: השאלה הופנתה לסמנכ"לית חינוך.

מיכל טביביאן: שמעתי את הוועדה.

מיכל טביביאן: ברשותך, אבדוק את הדברים.

מיכל טביביאן: כרגע אין לי תשובה.

רם שפע: מה היא אמרה, שהיא תבדוק?

משה ארבל: היא תבדוק.

משה ארבל: רק אם אפשר לעקוב אחרי זה בוועדה.

רם שפע: יירשם בפרוטוקול.

רם שפע: סמוך על צוות הוועדה - - - לעשות בדיקה האם זה קיבל חוות דעת משפטית.

משה ארבל: ויועבר לחברי הוועדה.

וליד טאהא: אני רוצה להגיד משפט סיכום: אני מאוד עצוב שאנחנו מדברים על נושא שהיה אמור להיות מובן מאליו ומתווכחים עליו.

וליד טאהא: אם אנחנו מתווכחים על נושא שאמור להיות בהסכמה של מאה אחוז אז אני חרד לגבי ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים הבאה.

וליד טאהא: השנה שהסתיימה הייתה הרסנית לעשרות אלפי תלמידים במדינה, וכנראה, לא הולך להיות הרבה שינוי.

וליד טאהא: זה מבשר לא טוב.

וליד טאהא: תודה.

משה ארבל: כבודו גם ערבי וגם חרדי.

רם שפע: לצערי, ניכר שאתה צודק.

רם שפע: אני מבין שיש איתנו מישהו בזום שרוצה את זכות הדיבור.

רם שפע: אני לא רואה את שמך.

אילן קוסמן: אילן קוסמן.

רם שפע: אילן קוסמן, בבקשה, בקצרה כי אנחנו צריכים לסיים את הדיון.

אילן קוסמן: שלום לחברי הוועדה.

אילן קוסמן: אני חבר בוועדת איתורים במשרד החינוך.

אילן קוסמן: אני רוצה לתת מבט מה קורה כשאנשי מקצוע יושבים שם.

אילן קוסמן: אני אדם חרדי, והזכרתם את השר פירון שב-2014 שהתעקש שאני אהיה שם כנציג ציבור חרדי בתוך ועדה שכולם שם היו חילונים.

אילן קוסמן: כשאנשי מקצוע יושבים אז שחור נהפך לבן.

אילן קוסמן: זה הכרחי לא ברמת השוויון אלא ברמת התוכן.

אילן קוסמן: אנשים יושבים שם ומהניסיון שלי הדבר הזה הכרחי ברמה המקצועית.

אילן קוסמן: זה מה שאני רוצה להוסיף.

אילן קוסמן: תודה.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: אני רוצה לסכם את הדיון.

רם שפע: אולי אני תמים עדיין כיוון שיחסית אני חבר כנסת בתחילת דרכי ואולי גם חבריי פה תמימים – אני הייתי בטוח שמשרד החינוך יבוא לדיון ויגיד, תשמעו, צודקים, לא שמנו לב, קורה, טעינו.

רם שפע: לוקחים כמה ימים ומתקנים את זה.

רם שפע: מיכל, אני לא מעביר את האשמה עלייך כי את בסך הכול מייצגת בהקשר הזה את העמדה של השר, אבל, לצערי, זה מפתיע אותי מאוד.

רם שפע: אני עדיין מקווה שהשר יתעשת ויבין שהוא צריך לעשות שינוי.

רם שפע: לא הבנתי מה קרה עם ראש המטה של השר שראיתי שעלה פעמיים בזום, ובסוף לא היה איתנו.

רם שפע: חבל מאוד.

וליד טאהא: - - - חינוך ולא הצבא.

רם שפע: אנחנו נבדוק את זה לעומק.

רם שפע: אני מציע, חבריי, שנוציא עוד פנייה רשמית לשר החינוך לקבל ממנו תשובות ודאיות בשם חברי הוועדה שנכחו פה.

רם שפע: נוציא מכתב כזה מהר.

רם שפע: אולי נקבל תשובה יותר חד-משמעית לגבי מינוי של החברים או, לפחות, כמו שהציע פה חבר הכנסת אבו-שחאדה, שהצוות לא ייכנס עד שתהיה בו נציגות הולמת.

רם שפע: תודה רבה לכל מי שנכח פה, תודה רבה ליוזמי הדיון.

רם שפע: אנחנו ממשיכים לעקוב.

רם שפע: אני סוגר את הדיון.