הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 32, 2020-07-20 11:00

יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם.

יפעת שאשא ביטון: אני מתכבדת לפתוח את דיון הוועדה בנושא צו לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (שינוי התוספת לחוק) (מספר 3), התש"ף-2020.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו למעשה בהמשך של הדיון שקיימנו אתמול.

יפעת שאשא ביטון: אתמול קיימנו דיון של כחמש וחצי שעות, שמענו הרבה מאוד נתונים ואנחנו מתכוונים ולהעמיק בדיון גם היום.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר שבהתאם למה שהגשנו לממשלה יש הסכמות בחלק מן הדברים ואנחנו נאפשר לסגן שר הבריאות וגם ליו"ר הקואליציה לומר מספר מילים, אולי להציג את עמדת הממשלה, לפני שאנחנו פותחים את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אז מי מכם רוצה להתחיל?

יואב קיש: אני אתחיל ואחרי זה מיקי.

יואב קיש: שלום.

יואב קיש: בקצרה.

יואב קיש: קודם כל אני איידע גם את הוועדה, אתמול היה יום עם נתונים קצת יותר טובים, מעודדים, אני לא יודע להגיד אם יש פה שינוי מגמה אחרי יום אחד, אני כמובן נזהר מזה, ירדנו אתמול באחוז המאומתים ל-5.5% מ-7% פלוס.

יואב קיש: אנחנו לא יודעים אם זה נקודתי, אם זה בעקבות השבת, אני מציע לכולם להיזהר מלחגוג מהר מדי ולחכות לעוד יום, יומיים, שלושה של הצטברות הנתונים.

יואב קיש: היו קצת פחות מ-1,000 מאומתים, היו הרבה פחות בדיקות ולכן תמיד אני מסתכל על אחוז המאומתים מסך הנבדקים, 5.5% זה המספר.

יפעת שאשא ביטון: 4.9% הגישו.

יואב קיש: אני אגיד לך למה, חשוב להבין, במספר שיש לך יש 19,000 ומשהו בדיקות, מתוכן קרוב ל-1,000, מתוך ה-19,000 2,000 בדיקות זה בדיקות של המחלימים, של אנשים שאנחנו בודקים כדי לראות אם הם מחלימים.

יואב קיש: בנתונים שאנחנו מגישים, שזה של בריאות הציבור, מנכים את הבדיקות והתוצאות של המחלימים כי הם לא רלוונטיים לאירוע.

יואב קיש: זה נכון שכששואלים כמה בדיקות נעשו אז כמובן צריך לייחס את בדיקות המחלימים כבדיקות שנעשו.

יואב קיש: המספר הוא, ואני אומר את זה פה, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, שתכירי, ירדנו ממעל 7%, אם אני זוכר נכון, סביב ה-7%.

יואב קיש: איתמר, תבדוק את זה, 7.7%?

יואב קיש: כמה זה היה?

יפעת שאשא ביטון: היינו 7, אצלכם מופיע 7.8.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור אין התאמות.

פרופ' איתמר גרוטו: כי את צריכה להוריד את המחלימים.

יואב קיש: אז זו נקודה אחת, אני שם את זה בצד, אני אומר לכולם לא להשתכר מהתופעה הזו.

יואב קיש: אני מאוד מקווה שהיא תמשיך איתנו לכל השבוע ואז כמובן שיהיו לזה משמעויות.

יואב קיש: נושא שני, זה באמת התפיסה, חשוב לי להביא את התפיסה הבריאותית של משרד הבריאות לאחר שגם כמובן התייעצתי על זה עם השר יולי אדלשטיין.

יואב קיש: אנחנו מובילים קונספט מאוד ברור, מקומות סגורים, שזה אולמות, חדרים, כל המקומות הסגורים בהווייתם אנחנו דורשים ומבקשים, גם בהחלטות ממשלות והחלטות כנסת, שיישארו סגורים.

יואב קיש: מקומות פתוחים, תחת המגבלות והתו הסגול אפשר להפעיל.

יואב קיש: לכן אנחנו בהקשר הזה, אני לא אכנס לפרטים, חברי מיקי זוהר יעביר התייחסות ספציפית של ראש הממשלה ושר הבריאות, אבל הקונספט המרכזי שמוביל משרד הבריאות זה שאם אתה במקום סגור בפעילות שהיא לא חיונית אלה המקומות שאנחנו היום סוגרים ומונעים, בחוץ, תחת מגבלות, כי גם בחוץ אתה יכול להידבק.

יואב קיש: צריך להבין את זה.

יואב קיש: למשל בנושא הים, צריך להקפיד שלא יהיו התקהלויות.

יואב קיש: הים כים הוא לא מקום מסוכן, אבל אם אנחנו מוצאים את עצמנו, ואני חוזר על מה שאמרתי אתמול, עם תמונות מהכנרת של אנשים אחד על השני בחופים יחסית מצומצמים, זו תופעה לא טובה.

יואב קיש: זה הקונספט, איתו אנחנו מוכנים באמת להתקדם ויציג פה מיקי את עמדת ראש הממשלה, בבקשה.

יואב קיש: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: אז ראשית כל אני רוצה לומר לחברי הוועדה וליושבת ראש הוועדה שהדבר שבעיקר אותי מטריד, וגם את ראש הממשלה, זה שההחלטה שמתקבלת פה עלולה לסכן ציבור גדול מאוד ומשם נובע גם הוויכוח וגם מה שנקרא האירועים הפוליטיים האחרונים שאנחנו עדים להם.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא חלילה כי יש לנו משהו אישי נגד יושבת ראש הוועדה, או משהו אישי נגד חברי הוועדה, חלילה, זה פשוט מתוך חשש אמיתי לבריאות הציבור.

מכלוף מיקי זוהר: כשאנחנו רואים את מספר הנבדקים הולך וגדל מיום ליום עד לכדי כמעט 2,000 נדבקים, אנחנו מבינים שברגע שנגיע ל-1,000 חולים קשים האירוע הבריאותי יכול להשתנות דרמטית מבחינת אזרחי ישראל משום שמערכת הבריאות במדינת ישראל, יש לה איזה שהוא קפסיטי שהיא יכולה להתמודד איתו, ומרגע שאנחנו נחצה את הרף הסביר, שאפשר לקרוא לו גם ככה, לא יודע אם זו המילה המתאימה - - -

יואב קיש: הוא מאוד עמוס.

מכלוף מיקי זוהר: ברגע שאנחנו נעבור את הרף הזה יכול מאוד להיות שלא נוכל להציל חיים במדינת ישראל והדבר הזה - - -

יוליה מלינובסקי: יש 3,000 מכונות הנשמה.

יפעת שאשא ביטון: סליחה, חברת הכנסת מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: בשביל מה קנית אותם אם ה-1,000 בשבילך זה קשה?

יוליה מלינובסקי: תוכלי להתייחס אליו אחר כך, בואו נאפשר לו לדבר ברצף.

מכלוף מיקי זוהר: יוליה, אני שומע את מה שאת אומרת, אבל אני לא חושב, זה לא חלום שלי ולא חלום שלך שיהיו לנו 3,000 מונשמים במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אם יהיו לנו 3,000 מונשמים במדינת ישראל יכול להיות שנהיה במצב מאוד מאוד עמוס.

יואל רזבוזוב: אבל אתם חצי שנה מאיימים עם 3,000.

יואל רזבוזוב: חצי שנה.

מכלוף מיקי זוהר: ואנחנו מבינים - - -

יוליה מלינובסקי: לא, אבל אתה כשאתה תכננת את האירוע ואתה אמרת צריך 3,000 מכונות ואמרת שזה מה שמערכת הבריאות תוכל - - -

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, תוכלי להתייחס אחר כך, חבל על הוויכוח.

יפעת שאשא ביטון: בואו נשמע את הדברים שלו ברצף ואחר כך כל אחד יוכל לומר את הדברים שלו.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר לך בכנות רבה, יוליה, כשאני שומע את הגישה שלך ושמעתי קודם הערה של יואל רזבוזוב ושמעתי אמירה של חבר הכנסת עידן רול, ואז אני מבין שחוסר האחריות הזה זה פשוט סכנה לבריאות הציבור.

מכלוף מיקי זוהר: אתם סבורים שהכול בסדר, שאולי גם אין נגיף קורונה ושכולם פה במצב מצוין ואני אומר לכם שזה לא המצב.

יואל רזבוזוב: כאן בוועדה יש אחריות.

יואל רזבוזוב: דווקא כאן בוועדה הזו אנחנו נוהגים באחריות, אתם לא נוהגים באחריות.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רזבוזוב, אנחנו נגיב אחר כך.

מכלוף מיקי זוהר: במצב במדינת ישראל - - -

יואל רזבוזוב: גם לא מפצים, גם סוגרים עסקים.

מכלוף מיקי זוהר: המצב במדינת ישראל לא פשוט מבחינה רפואית, אנחנו משתדלים לפתור את הבעיות, אנחנו עושים החלטות דרמטיות ותפקיד הוועדה בסופו של דבר זה גם לעזור לנו לשמור על בריאות הציבור.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שתפקיד הוועדה לנסות ולאזן בין רצונות הממשלה לבין רצונות חברי הכנסת, אבל בסוף יש מכנה משותף אחד, ותסכים איתי על זה בטוח יושבת ראש הוועדה, שזה בריאות הציבור, שהיא מעל הכול.

מכלוף מיקי זוהר: לכן בעניין הזה, זו הסיבה לכל אי ההבנות והעימות וחילוקי הדעות הפוליטיים.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אני רוצה לעבור לגופו של עניין.

מכלוף מיקי זוהר: לגופו של עניין אני סבור שהדבר הנכון שהוועדה תקבל היום זה אפשרות לפתוח את המסעדות בשטחים פתוחים, לא בשטחים סגורים, תוך כדי הקפדה על המגבלות הנדרשות, פתיחת בריכות ו - - -

יואל רזבוזוב: אז השטחים הסגורים יישארו כמו שהיה בתו הסגול?

מכלוף מיקי זוהר: מה?

מכלוף מיקי זוהר: סליחה?

יואל רזבוזוב: במסעדה בפנים.

יואב קיש: מה שסגור סגור.

יואב קיש: לא יישבו בתוך המסעדות בפנים.

יואל רזבוזוב: לא יישבו בתוך המסעדה ויישבו מחוץ למסעדה.

יוליה מלינובסקי: ובחדר אוכל בבית מלון אפשר.

יואל רזבוזוב: אין להם מרווח.

איילת שקד: יואב, איזה היגיון יש שבכל חברת הייטק, בכל משרד עורכי דין ובכל מקום, אנשים עובדים במקומות סגורים ובמסעדה, אם היא גדולה ואפשר ל - - -

מרב מיכאלי: איזה היגיון יש שבכל בית מלון מותר לחדר האוכל לפעול?

יואב קיש: אני אשמח לענות כשתהיה לי זכות דיבור.

יואל רזבוזוב: - - - מסעדה, 35% דיברנו.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, השאלות הובנו, תנו לו לענות.

מכלוף מיקי זוהר: השאלות יופנו ליושבת ראש הוועדה ולגורמי המקצוע, אני פה בא בשביל לעדכן את העמדה שלנו, של הקואליציה, לפחות מבחינתי, אני מקווה ששאר חברי הקואליציה גם יאמצו את העמדה הזו.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר הנוסף הוא, מעבר למסעדות פתוחות בשטחים פתוחים אני רוצה לומר שהייתה ישיבה אתמול, שגם אני נכחתי בה, שהיו בה גם ראשי ארגוני המסעדות ולדעתי בסופו של יום הם יכולים לחיות עם ההחלטה הזאת, כמה שהיא קשה גם עבורם - - -

יוליה מלינובסקי: כן, הם ימותו - - -

מכלוף מיקי זוהר: כי 80% מהמסעדות במדינת ישראל, לפחות מהנתונים שאנחנו קיבלנו אתמול, כן יכולות לפעול בשטח פתוח.

מרב מיכאלי: כמה?

מכלוף מיקי זוהר: כ-80%.

מכלוף מיקי זוהר: זה דבר ראשון.

מכלוף מיקי זוהר: דבר שני, בעניין הבריכות והים, אז גם את זה הממשלה, לפחות ממה שאני מבין, לא מתכוונת לסגור בשלב הזה כל עוד המצב ישתפר במעט.

מכלוף מיקי זוהר: אם המצב יחמיר אז יכול להיות שההחלטות ישתנו.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי עניין חדרי הכושר - - -

יוליה מלינובסקי: תתייחס, בבקשה, לאטרקציות.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, אני אעשה סדר אחר כך בכל מה שהוא אומר ואנחנו נפתח דיון ונדון על הדברים.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי עניין חדרי הכושר, אני אומר את זה בצער רב, כי אני הייתי באמת שמח לגלות שחדרי הכושר הם לא מקום להדבקה, אבל הובאו בפניי נתונים מאוד מדאיגים לגבי כמות ההדבקה בחדרי הכושר.

יוליה מלינובסקי: אז תביא לנו את זה, אנחנו נשמח לראות.

יואל רזבוזוב: איך אנחנו לא ראינו את זה?

יואל רזבוזוב: למה לוועדה לא מציגים את הנתונים?

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לכם משהו, מי שחושב שהנתונים שיש בידי נגיד משרד הבריאות או גורמי מקצוע אחרים, שההדבקות נגיד רובן מתבצעות בתוך הבתים או מתבצעות באירועים או בחתונות, זה לא בהכרח נתון שאפשר להביא אותו בצורה מדויקת משום שאתה לא בהכרח - - -

יוליה מלינובסקי: אתה אמרת שיש נתונים לגבי חדרי כושר, שאתה ראית, תראה לנו את זה.

מכלוף מיקי זוהר: משום שאתה לא בהכרח יודע איפה בדיוק נדבקת.

מכלוף מיקי זוהר: זה דבר אחד.

יוליה מלינובסקי: מיקי, אל תסיט את הדיון, אתה אמרת שיש לך נתונים לגבי חדרי כושר.

ג'אבר עסאקלה: השאלה אם יש לך נתונים לגבי חדרי כושר שאנחנו לא יודעים אותם.

יוליה מלינובסקי: זה מאוד מדאיג.

יוליה מלינובסקי: תראה אותם, יכול להיות שאנחנו נסכים איתך.

מכלוף מיקי זוהר: שנייה רגע, אני אענה.

יוליה מלינובסקי: אתה אמרת את זה או לא אמרת?

יוליה מלינובסקי: תראה לנו, בבקשה, או שזה משהו מסווג?

מכלוף מיקי זוהר: אני אענה.

מכלוף מיקי זוהר: הפעילות בחדרי הכושר - - -

יוליה מלינובסקי: טוב, הבנו, אין כאלה נתונים, סתם זרקת.

מכלוף מיקי זוהר: יוליה, את יכולה להמשיך לתמוך בפתיחת חדרי כושר, אבל זה נורא קל משום שהאחריות - - -

יוליה מלינובסקי: לא, לא תומכת, מיקי.

יוליה מלינובסקי: אתה אמרת שעמדו בפניך נתונים חמורים - - -

יואב קיש: אני אציג מצגת בהמשך.

יואל רזבוזוב: אנחנו נסגור אותם, אבל תראו - - -

יוליה מלינובסקי: תראה לנו, אנחנו בפה אחד נתמוך בך.

יוליה מלינובסקי: אתה אמרת שראית את זה, תראה.

יואב קיש: אין מספרים אחד לאחד, זה מדביק.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, אני רוצה לסיים את דבריי.

יפעת שאשא ביטון: לא, יושב ראש הקואליציה אמר:

יפעת שאשא ביטון: אני ראיתי נתונים מאוד מדאיגים.

יפעת שאשא ביטון: על הבסיס הזה קם פה קול זעקה, אנחנו רוצים לראות את הנתונים שהוא ראה.

יפעת שאשא ביטון: זה השיח.

ג'אבר עסאקלה: ואנחנו לא יודעים את הנתונים האלה.

מכלוף מיקי זוהר: תיכף גורמי המקצוע יעשו את העבודה שלהם, אני בטוח, כמו שהם עושים אותה בצורה מצוינת בחודשים האחרונים.

יואל רזבוזוב: אנחנו ישבנו חמש שעות, מיקי - - -

יפעת שאשא ביטון: שנייה, שנייה, חבר הכנסת רזבוזוב, חבל על ה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אם אפשר לסיים אני אשמח כדי לא לקחת לכם את זמן הדיון החשוב הזה.

יפעת שאשא ביטון: כן.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר כך, לגבי חדרי הכושר אני מסכם ואומר שעמדת הממשלה היא שצריך להמשיך ולבחון בימים הבאים אולי שיטות חדשות כדי שיהיה אפשרי לפתוח אותם בהגבלות קצת יותר אולי מחמירות.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא אומר שהם לא ייפתחו, אבל זה גם לא אומר שהם נפתחים היום עד שלא ימצאו איזה שהוא מבנה בריאותי סביר שיכול להגן על המתאמנים שמגיעים להתאמן.

מכלוף מיקי זוהר: זו עמדת הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אני רוצה לומר לסיום משפט אחרון.

מכלוף מיקי זוהר: תראו, חברים, אנחנו פה במגה אירוע, אל תקלו ראש בנגיף הקורונה, הנגיף מגיע היום כמעט, בעצם הוא הגיע לעשרות אלפי בתים שיכולים אחר כך להתפשט למאות אלפי אנשים.

מכלוף מיקי זוהר: כשאנחנו נגיע לשלב בו לא נוכל לטפל באנשים חולים זה יכול להביא אסון על מדינת ישראל כדוגמת האסון שקרה במדינות אחרות בעולם, כמו באיטליה ומדינות אחרות.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני מבקש מחברי הוועדה, נכון, מופעלים פה לחצים, נכון, יש הרבה מאוד בעלי עסקים שהם בלחץ כלכלי אדיר והם צריכים את הפתרון שלכם, אבל תשימו בראש סדר העדיפויות שלכם את בריאות הציבור כי בסוף אם אין לנו פה חיים לא יהיה פה כלום, גם לא כלכלה.

מכלוף מיקי זוהר: זה מה שרציתי לומר ואני מודה לכם על ההקשבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה ליו"ר הקואליציה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה, ברשותכם, להתייחס בעיקר לראשית דבריך.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כל אני כופרת באמירה שהוועדה נוהגת בחוסר אחריות, הוועדה הזו מקיימת הרבה מאוד שעות של דיונים בצורה מאוד מאוד מעמיקה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני לא אמרתי את זה, אבל לא משנה.

יפעת שאשא ביטון: זה נאמר שאנחנו לא מגלים אחריות - -

מכלוף מיקי זוהר: לא אמרתי.

יפעת שאשא ביטון: - - אבל לא משנה, חשוב לי שהדברים ייאמרו.

יפעת שאשא ביטון: יושבים פה אנשים, זה אפילו לא במתכונת שאנחנו מכירים בכנסת, שאנשים נכנסים ויוצאים, מגיעים לכאן אנשים בתחילת הדיון, יושבים כאן הרבה מאוד שעות עד שהדיון מסתיים כדי לקבל את ההחלטה הנכונה ביותר עבור הציבור עם האיזונים הנדרשים.

יפעת שאשא ביטון: ברור לכולנו שבריאות הציבור מעל הכול, אבל השאלה אם בריאות הציבור זה רק קורונה, כי בריאות הציבור זה עוד הרבה מאוד היבטים בריאותיים אחרים, אנחנו יודעים שיש מחלות נוספות, שאנשים זקוקים לפעילות גופנית, לבריכות, לכושר, לנפש, לצאת החוצה, הבריאות הנפשית של האנשים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רואים איך אנשים מגיבים בחוץ, אנחנו רואים את הלחץ בא לידי ביטוי ואנחנו נראה את זה שבעתיים בהמשך.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נראה את כל המצוקה של הילדים שסגורים בבית, הילדים שחווים את המצוקה הכלכלית של ההורים שלהם, אנחנו נפגוש אותם בתוך סיר לחץ במערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: גם לזה אנחנו צריכים לתת את הדעת, גם זה בריאות הציבור.

יפעת שאשא ביטון: ובשביל זה מה שאנחנו עושים כאן בוועדה זה אנחנו מנסים לבדוק מה התועלת בכל אחד מהצעדים שאנחנו מבקשים לקיים מבחינת היכולת שלו לבלום את התפשטות המגפה, מה אנחנו מרוויחים כאן אל מול מה הנזק הכלכלי - - -

יואב קיש: את לא יכולה להפריד אחד אחד, צריך תמונה כללית.

יואב קיש: יש תמונה כללית גם.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני אומר לך.

יפעת שאשא ביטון: מול מה הנזק הכלכלי, החברתי - - -

קריאה: אבל זה בדיוק הגישה הנקודתית, יואב.

יואב קיש: לא, אתה מדבר במקרו, אתה צריך לחתוך.

מכלוף מיקי זוהר: אני באמת חושב - - -

יפעת שאשא ביטון: רגע, אני ביקשתי שלא יפריעו לך, אני מבקשת שלא יפריעו לי.

מכלוף מיקי זוהר: צריך לומר שאני חושב שהפשרה שהבאנו לפה היא מאוד משקפת את מה שאת אומרת.

יפעת שאשא ביטון: שנייה, חבר הכנסת מיקי זוהר, אני לא הפרעתי לך וגם לא נתתי שיפריעו לך.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני מחזק את דברייך.

מרב מיכאלי: אל תחזק את דבריה, תן לה לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שהפשרה שאנחנו הבאנו פה היום - - -

מרב מיכאלי: אל תחזק את דבריה, פשוט תיתן לה לדבר.

יפעת שאשא ביטון: בסדר, אני לא מתייחסת לדברים, חשוב לי שהדברים ייאמרו בצורה ברורה, התחלתי לומר אל מול הנזק החברתי, הכלכלי, הנפשי, הבריאותי, האחר של הציבור.

יפעת שאשא ביטון: וכן אפשר למדוד את זה, כי בסוף אם אני יודעת שאני סוגרת את כל המסעדות, סוגרת במאה אחוז והולכת לשיטתכם, אוקיי?

יפעת שאשא ביטון: ומצליחה לקטוע בשרשרת - - -

יואב קיש: - - - משלוחים וטייק אוויי.

יפעת שאשא ביטון: שנייה, שנייה, אני הולכת איתך עד הסוף - - -

יוליה מלינובסקי: רגע, זה בדיוק - - - זה שאתה סוגר אותם.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, אני מבקשת לא להפריע לי.

יוליה מלינובסקי: מאפשר משלוחים.

יפעת שאשא ביטון: גם אם אנחנו סוגרים את הכול ובסוף אנחנו מגלים שאנחנו יכולים לבלום תחלואה של אולי 40 איש, שכל אחד זה עולם שלם - - -

יואב קיש: מאיפה - - -

יפעת שאשא ביטון: 40 או 80, תנקוב במספר, אני לוקחת את הכול מהנתונים.

יואב קיש: אין מספר.

יואב קיש: אבל אין מספר.

יואל רזבוזוב: אז איך אתם מקבלים החלטות?

יואל רזבוזוב: אז בדיוק, יואב, אין מספרים.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רזבוזוב, אני ממש מבקשת מכם.

יפעת שאשא ביטון: אז נניח, אתה יודע מה?

יפעת שאשא ביטון: אני מוכנה גם ללכת איך שתגיד, בלי שאנחנו יודעים מה התועלת הבריאותית - - -

יואב קיש: לא, לא, לא, לא נכון, לא אמרתי את זה.

יפעת שאשא ביטון: לעומת זאת, רגע - - -

יואב קיש: לא אמרתי את זה, יפעת, אל תשימי לי דברים בפה שלא אמרתי.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת 40, אתה אומר לי לא, אני אומרת לך 80, אתה אומר לי לא ואתה אומר שאין מספר.

יואב קיש: לא, אמרתי לך שמספר מדויק, אין ולא יהיה אף פעם.

יואב קיש: תועלת בריאותית יש ויש בוודאות, עם כל המחקרים, אם את מזלזלת בכל הרופאים האפידמיולוגים בכל העולם זו זכותך, אני על זה לא אתווכח.

יפעת שאשא ביטון: סגן השר קיש, אני לא מזלזלת בכלום - - -

מכלוף מיקי זוהר: טוב, אנחנו לא באנו להתווכח.

מכלוף מיקי זוהר: לא באנו להתווכח, באנו לסדר את הדברים לטובת הציבור.

יפעת שאשא ביטון: מצוין, אבל אני כן רוצה שהרעיון המסדר שאנחנו מביאים לכאן לשולחן כן יוסבר.

יפעת שאשא ביטון: בסוף תיקח אתה, איך שאתה תרצה להגדיר את זה, סגן השר, אני איתך, עד הסוף, אני אפילו לא אכפור במה שאתה אומר, אבל אם אנחנו גם לא יודעים בדיוק את המספר ואנחנו יודעים שיש הדבקה, אל מול זה שאנחנו יודעים שיש 170,000 בתי אב שזה הלחם שלהם, פה אנחנו יודעים את הנזק הכלכלי ואנחנו לא יודעים מהצד השני לאמוד את הנזק הבריאותי, אנחנו צריכים לחשוב על זה.

יפעת שאשא ביטון: אותו דבר בהיבט של הים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שההיבט הבריאותי או התועלת הבריאותית היא לא באמת דרמטית אל מול ההיבט הנפשי, זה שאנחנו צריכים לשחרר את האנשים, לפזר את האוכלוסייה על פני המרחבים.

יפעת שאשא ביטון: לכן מה שאני אומרת, זה מה שמנחה את הוועדה, למצוא את האיזונים בין כל הפרמטרים.

מכלוף מיקי זוהר: אני מסכם.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני רוצה לומר לכם, אני שמחה על ההבנות לגבי הבריכות והים בסופי שבוע שאת זה אנחנו מחריגים.

מכלוף מיקי זוהר: ומסעדות.

יוליה מלינובסקי: לא.

יפעת שאשא ביטון: את העניין של המסעדות בחוץ, אני רוצה להציע, אנחנו אתמול הצענו 35% בדומה למה שאישרו בבתי מלון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שבבתי מלון כן מצאתם את האיזון הנכון, אמרתם שיש פה עניין כלכלי שאנחנו רוצים לתת לו את הדעת, אפשר לייצר את אותו איזון גם במסעדות.

יפעת שאשא ביטון: אגב, לא חייב 35%, אפשר גם 25%, אבל אנחנו יודעים שיש מסעדות גדולות שיושבות באמת עם הרבה מאוד מרווח.

יפעת שאשא ביטון: ראיתי את המסעדן אתמול, אני חייבת לומר לכם, אתמול היה שידור חוזר או הראו אותו באיזה שהיא תוכנית מאוד מאוד מאוחר הלילה, זה היה הזמן שהגעתי לאכול את ארוחת הבוקר, צהריים וערב שלי, הסתכלתי עליו, ראיתי אותו נשבר ופשוט זרקתי את המזלג.

יפעת שאשא ביטון: באמת, אני אומרת לכם, לא יכולתי להכניס לפה.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אתם רואים אנשים בכזאת מצוקה שאנחנו לא יכולים לעמוד כאן מנגד ולא לקחת את כל השיקולים בצורה הכי נקייה שבעולם ולקבל את ההחלטות הנכונות בשבילם.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לענות.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מאוד מבקשת שגם במסעדות, תצאו ותראו אם אנחנו יכולים להגיע לגבי הסכם - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה לומר משפט, אני חייב ללכת, יש בוועדת הכספים דיון חשוב - - -

יוליה מלינובסקי: לגבי האטרקציות, למה לסגור את גן החיות?

יפעת שאשא ביטון: רגע, נסגור את הסיכום - - -

מכלוף מיקי זוהר: יש בוועדת הכספים גם דיון חשוב בעניין בעלי האולמות שצריכים לקבל פיצוי ו - - -

מרב מיכאלי: חד משמעי.

יפעת שאשא ביטון: כולל הזוגות הצעירים.

מכלוף מיקי זוהר: צריך ללכת אחר כך ולדון גם בעניין הכסף שאנחנו רוצים לסייע איתו לאזרחים ולכן אני מתנצל שאני לא אוכל להישאר פה לאורך כל הדיון ואני חייב לגשת לוועדת הכספים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נסבול את זה, זה בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: אני מניח שאת תסבלי את זה, יוליה.

יוליה מלינובסקי: באהבה, באהבה.

מכלוף מיקי זוהר: תרשמי לי אחר כך רשמים מהדיון, אם נהנית מהדיון בלעדיי או לא.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה לומר דבר אחד, החשש הגדול זה בעיקר מהמקומות הסגורים משום שיש אינדיקציה, שהיא לא ודאית עדיין, אבל יש אינדיקציה שמקום סגור, במיוחד ממוזג, הוא כן יכול לייצר הדבקה.

יוליה מלינובסקי: איזה מקום, סליחה?

מכלוף מיקי זוהר: מקום סגור וממוזג.

איתמר גרוטו: יש אינדיקציה ודאית.

יואב קיש: זה ודאי, זה ודאי, זה יותר מסוכן מבחוץ.

ג'אבר עסאקלה: או חדר אוכל בבית מלון.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להסביר.

מכלוף מיקי זוהר: מקום סגור וממוזג יש איתו בעיה קשה מבחינת ההדבקה.

מכלוף מיקי זוהר: אם זה מקום למשל סגור עם חלונות פתוחים ונניח ללא מיזוג אוויר, מה שכנראה בלתי אפשרי לחיות בחום של היום, זה נורא קשה, זה מקום שהוא פחות מסוכן להדבקה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אנחנו פה כולנו בסיכון.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, חד משמעית.

יואל רזבוזוב: אבל רוב המדינה שלנו מקומות סגורים - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה שתבינו דבר אחד - -

יואב קיש: בגלל זה אנחנו עם מסכות גם עם הפרספקס.

מכלוף מיקי זוהר: - - אנחנו לא יודעים להבטיח את בריאות הציבור של כולם, אבל אנחנו כן צריכים להיאבק כדי להפחית את הסיכון של כל הציבור במידת האפשר.

מכלוף מיקי זוהר: לפעמים זה מצליח יותר, לפעמים זה מצליח פחות.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני רוצה להבהיר, אין לנו משהו נגד בעל עסק כזה או אחר, אין לנו משהו נגד חלילה חדרי הכושר או המסעדות, ההיפך, אנחנו רוצים בטובתם, הבעיה היא שמקום סגור וממוזג הוא מקום מסוכן יותר להדבקה וזו הסיבה שהעלינו את העניין הזה.

יוליה מלינובסקי: יש - - - ראש הממשלה פחות נזק.

מכלוף מיקי זוהר: אני מודה לכם, תעשו את הדיון בצורה רצינית ואני מקווה שתגיעו להחלטות נכונות.

אימאן ח'טיב יאסין: יש לי שאלה לפני שאתה יוצא, כבודו.

יפעת שאשא ביטון: רק, חבר הכנסת זוהר, אני אשמח, גם אם אתה בדיון אחר, שתהיה קשוב רגע לנתונים שעולים כאן, כי הוצגו כאן נתונים של משרד הבריאות שמראים כרגע, ושוב, אנחנו לא כופרים שיש פה מגפה ואנחנו צריכים להילחם בה, ואני גם אמרתי אתמול, אנחנו באותו צד, אני בטוחה שלך ולי יש את אותו אינטרס, זה שיש לנו ויכוח על הדרך זה סיפור אחר.

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

יפעת שאשא ביטון: יש פה נתונים על מגמה, לא ביום האחרון, על מגמה של ירידה בתחלואה - -

מכלוף מיקי זוהר: מצוין.

יפעת שאשא ביטון: - - וגם האטה בקצב ההכפלה.

מכלוף מיקי זוהר: בואו נשמור על זה, יפעת.

יפעת שאשא ביטון: הנתונים של משרד הבריאות, לא נתונים - - -

מכלוף מיקי זוהר: יפעת, כל מה שאנחנו אומרים, בואו נשמור על זה.

יפעת שאשא ביטון: תהיה קשוב, בבקשה, כדי שנוכל ל - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני אהיה קשוב לדיון, אני אהיה קשוב מרחוק, אבל בואו נשמור על זה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

אימאן ח'טיב יאסין: מיקי, לפני שאתה יוצא לאולמות יש לי שאלה בקשר לאולמות.

יוליה מלינובסקי: לא הבנתי לגבי האטרקציות.

מרב מיכאלי: רגע, זה שהוא הלך זה לא אומר שנגמר הדיון, נשמה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עכשיו מתחילים את הדיון, חברים.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רזבוזוב ואחר כך חברת הכנסת שקד, בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה, היושבת ראש.

יואל רזבוזוב: אני שמעתי את סגן שר הבריאות, את יואב קיש, שאמר שאנחנו באמת במגפה ואין לנו מספיק נתונים וזה מה שאנחנו מבקשים, נתונים, בגלל שאין מספיק נתונים אנחנו מקבלים החלטות איך שאנחנו יודעים לקבל את ההחלטות, אז אנחנו עושים רוחבי.

איתמר גרוטו: גם בעולם אין יותר נתונים משלנו.

יואל רזבוזוב: אני מבין, אני מבין, תופעה חדשה.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו קובעים - - -

איתמר גרוטו: תביא לי מדינה שיש נתונים - - -

יואל רזבוזוב: אז רגע, אז אני מציע כאן משהו.

יואל רזבוזוב: מה שסגן השר אומר: אנחנו מקבלים החלטות רוחביות.

יואל רזבוזוב: לנו בוועדה - - -

יואב קיש: רק בקשה אחת, אל תשימו דברים בפי.

יואל רזבוזוב: אבל אתה אמרת, רוחבי.

יואב קיש: אתה רוצה שאני אסביר מה אמרתי?

יואב קיש: אמרתי שכשאנחנו מסתכלים על כל המשק הישראלי אין ברירה, אתה לא יכול רק בפינצטה, אתה חייב לקחת סקטור משמעותי שיוריד את ההתקהלויות בצורה משמעותית, אתה עושה את זה בבחינת מקומות הסיכון, בבחינת הפגיעה בכלכלה ואתה מנסה למקסם, להקטין במרב את הסיכון במינימום פגיעה בכלכלה.

יואב קיש: זו הראייה המערכתית.

יואל רזבוזוב: יפה, אבל לנו בוועדה, באמת יש לנו הזדמנות כאן להסתכל נקודתית.

יואב קיש: אבל אתה חייב גם להסתכל על כל התמונה.

יואל רזבוזוב: רגע, אתם בישיבות ממשלה סגורות באים ומקבלים החלטות, לכאן באים אותם האנשים שנפגעים, אנחנו שומעים אותם ואנחנו באמת נקודתי, 30% פה, 20 אנשים פה, אנחנו יכולים להתייחס נקודתית.

יואל רזבוזוב: תקשיבו לנו, אתם פחות מקשיבים לנו.

יואב קיש: אז יש לי הצעה אחת אליך, אם אתה רוצה להוריד משהו תגיד לי במקום אחר שאתה סוגר.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יואב קיש: אני אבהיר.

יואב קיש: אפשר להסביר?

יואל רזבוזוב: למה?

יואל רזבוזוב: המטרה היא לא לסגור, המטרה היא ל - - -

איילת שקד: אני אגיד לך, יואב.

יואב קיש: אני רוצה להסביר.

יואב קיש: תראה, זה הכי קל להגיד, זה פה בעייתי אני פותח, זה פה אני פותח, אין בעיה, אני זורם איתך אפילו בתיאוריה הזו, כמשרד הבריאות אני רוצה להקטין את אפשרות המגעים באוכלוסייה, להקטין את ההידבקות - - -

יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך מה לעשות, להוציא את האנשים למלוניות.

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: אני עושה את זה.

יואב קיש: אני עושה את זה.

יפעת שאשא ביטון: תוציאו את כולם.

יואב קיש: אני עושה את זה, אני לא מוציא ילדים אם ההורים שלהם – אני לא יכול להוציא מי שלא מוכן לצאת מהבית שלו.

יואב קיש: כל מי שרוצה חולה לצאת מהבית יוצא, נקודה.

יואב קיש: אין אחד כזה שנשאר, תפסיקו להשמיץ, אל תדברו בחוסר מידע.

יואב קיש: אנשים רוצים להישאר בבית, ככה, כי נוח להם, מי שרוצה לצאת אני מוציא אותו.

יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל השאלה אם אתה מתמודד באמת עם המקור הגדול של התחלואה או לא.

יואב קיש: אין לי בעיה, אתה רוצה?

יואב קיש: תיאורטית, אנחנו מדברים תיאורטית, אתה רוצה להשאיר את חדרי הכושר פתוחים?

יואב קיש: אתה מגדיל סיכון וחשיפה.

יואב קיש: תגיד לי איפה אתה חותך במקום אחר.

יואב קיש: אני חייב - - -

יוליה מלינובסקי: בלשכת ראש הממשלה אני חותכת חופשי.

יואב קיש: אני אומר לך שאנחנו צריכים להסתכל גם מה קורה, והדרך שלנו היא למעט ככל האפשר בנזק הכלכלי וכל עסק שעושים, תאמין לי, כואב לי יותר מכולכם, אף אחד שלא יגיד לי שלא באים אליי ולא מדברים איתי, אבל אנחנו גם מסתכלים איך אנחנו עוצרים את המגפה.

יואב קיש: ומה לעשות שבלי זה אי אפשר לעצור אותה.

יואל רזבוזוב: אבל אנחנו נקודתית - - -

יואב קיש: ואי אפשר להוריד ולהוריד ולהוריד.

יואב קיש: תגיד לי איפה אתה שם, תן לי מקום אחד שאתה חושב שצריך לשים שאני לא עשיתי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה.

איילת שקד: סגן השר קיש, ההחלטות הראשונות שלכם על איסור התקהלויות, הורדת התקהלות לעשרה אנשים ו-20 בחוץ וסגירת האולמות הן היו החלטות נכונות, כי אלה באמת מוקדי ההדבקה.

איילת שקד: מוקדי ההדבקה הגדולים ביותר הם בתוך המשפחה והמשפחה המורחבת ומה שאתם לא עושים זה הסברה לציבור לא לפגוש את המשפחה המורחבת.

איילת שקד: תסתכלו רגע על הדוברת שלי, תומר, היא לפני שבועיים נפגשה עם המשפחה שלה, עם דודה שלה, אבא שלה, אמא שלה ואחיינים.

איילת שקד: אחת מבנות המשפחה הייתה חולה, כל המשפחה נדבקה, הסבא, הסבתא, האמא, האבא, האח, האחות והאחיינים, היא הניצולה היחידה.

איילת שקד: תקשיבו, אתם לא עומדים מול הציבור, ואני רציתי לפגוש, המשפחה שלי התארגנה להיפגש, הגיסים והאחיינים בשבת, ואמרנו להם לא.

איילת שקד: אתם לא עושים הסברה לציבור, כמה שזה קשה, לאסור מפגשים משפחתיים, כי בסוף במשפחה אנחנו הכי חופשיים, בסוף מחבקים, שמים על הברכיים, נותנים יד, אוכלים מאותה צלחת, אני לא מדברת רק על המשפחות הגרעיניות, אני מדברת על המשפחות המורחבות, ושם מתבצעת ההדבקה.

איילת שקד: כשהיא הייתה בארוחה המשפחתית וכל המשפחה שלה נדבקה, כולם, זו הדוגמה הכי טובה שיש ואנחנו רואים את זה גם בנתונים שלכם.

איתמר גרוטו: אבל מישהו מכניס את זה לתוך המשפחה.

איתמר גרוטו: סליחה שאני קוטע, מישהו מכניס את זה.

איילת שקד: בסדר, אבל בסוף מקדם ההדבקה בתוך המשפחה הוא פי עשרה.

איילת שקד: אנחנו רואים שמקדם ההדבקה קטן בימים האחרונים, אנחנו רואים שהאחוזים קטנים, אנחנו רואים שהכמות קטנה, כשאתה שואל אותי מה אתם צריכים לעשות - - -

יואב קיש: רק אתמול, יום אחד.

איילת שקד: לא, מקדם ההדבקה בימים האחרונים.

איילת שקד: כשאתם שואלים אותי מה צריך לעשות ולא עושים - - -

יואב קיש: אני לא יודע, צריך לראות את הנתונים של מקדם - - -

איילת שקד: שנייה, יואב, אתם לא עושים הסברה לציבור לא לפגוש את המשפחה המורחבת.

איילת שקד: בימי שישי עושים ארוחות שישי, אתם לא עושים הסברה לא לפגוש את סבא וסבתא, זה אני ובנט בכל מיני סרטונים צריכים לעשות את זה.

איילת שקד: תסבירו לציבור שאנחנו הולכים עכשיו לתקופה ארוכה, יכול להיות גם של שנתיים, צריך להגיד את האמת, יכול להיות שאנחנו הולכים לתקופה של שנתיים ככה וצריך - - -

איתמר גרוטו: צריך לסגור את סבא וסבתא על מפתח ולזרוק את המפתח - - -

איילת שקד: לא אמרתי לסגור במפתח, אמרתי לצמצם, כמה שזה כואב לצמצם מפגשים משפחתיים.

יואב קיש: איילת, אני אתייחס.

איילת שקד: כשאני נפגשת לא עם המשפחה אני לא מתחבקת.

איילת שקד: מה לעשות, כשאני פוגשת את המשפחה לפעמים מתחבקים.

איילת שקד: צריך להגיש את האמת ותצאו במסע הסברה כזה כי אתם לא עושים את זה.

איילת שקד: ובעניין המסעדות, מסעדה זה כמעט כמו מקום עבודה אחר.

איילת שקד: בכל מקומות העבודה המשק עובד ברוך ה', במקומות סגורים דרך אגב, בחברות ההייטק, במשרדי עורכי דין, במשרדי רואי חשבון, בכל מקום המשק עובד במקומות סגורים.

איילת שקד: יש היגיון במסעדה להגיד לצמצם ל-50% עם מרווחים בין השולחנות, כי בסוף שולחן שיושב שם ושולחן שיושב פה, הם לא מדביקים.

איילת שקד: זה נכון שבאותו שולחן אפשר להידבק, אבל באותו שולחן זה גם ככה אנשים קרובים.

איילת שקד: אז אל תקריסו את ענף המסעדות סתם כי אתם מחפשים איפה לצמצם, תצמצמו את המפגשים המשפחתיים בהסברה ותיתנו למסעדות לפעול ב-50% תפוקה.

איילת שקד: זה הגיוני.

יואב קיש: אני מבקש רגע להתייחס.

יואב קיש: חברת הכנסת שקד, אני מפריד בין שתי ההערות שלך.

יואב קיש: את ההערה על ההסברה אני בהחלט מקבל, אני חושב שאם אנחנו לא עושים עבודה מספיק טובה בלהסביר לכולם שגם במשפחה לא מתחבקים ולא מתנשקים, אני לא מדבר על משפחה גרעינית שגרה באותו בית, זה אירוע שמאוד - - -

איילת שקד: נכון, משפחה מורחבת.

יואב קיש: אבל דרך אגב - - -

איילת שקד: יואב, מה שאני אומרת, תסבירו למשפחה לא להיפגש.

איילת שקד: אני יותר אגרסיבית מזה.

יואב קיש: איילת, אז בואו נפריד רגע, כי אמרת משפחה, לאנשים יכול להיתפס משפחה גרעינית.

יואב קיש: משפחה גרעינית גרה באותו בית - - -

איילת שקד: זה ברור.

יואב קיש: לא, אז זה לא ברור, הרגע אמרת למשפחה, אז בואי נדייק.

איילת שקד: אני מתכוונת למשפחה המורחבת.

יואב קיש: את רואה כמה הסברה חשוב?

איילת שקד: המשפחה המורחבת.

יואב קיש: אז אני אומר, אני מקבל את ההערה.

יואב קיש: אין שום סיבה להגדיל את המעגל של המשפחה הגרעינית, נקודה.

יואב קיש: את זה אני מקבל לחלוטין ואם זה לא עבר מספיק במסרים אנחנו נטפל בזה.

איילת שקד: לא עבר, הציבור לא מכיר.

יואב קיש: בסדר, אני מקבל ובזה אני אטפל.

יואב קיש: אין ספק, אני חושב שאנחנו מדברים על הדבקות בתוך המשפחה, אני לא יודע, גרוטו, אם יש לנו את הנתונים האלה, האם זה המשפחה הגרעינית, אותם בני בית, אני חושב שזה רוב ההדבקות, או המשפחה במעגל השני.

יואב קיש: אין ספק שאין צורך, גם בטח להימנע מפגישות ואם נפגשים שומרים על הכללים, היגיינה, מסכות, במרחק, נקודה.

יואב קיש: מקבל את הנקודה, שם את זה בצד.

יואב קיש: ואני אומר לך שבנושא המסעדות בעיניי זו טעות לחשוב שאם אתה משווה את זה למקום עבודה, שזה אותם אנשים באותו מקום, זה חצי קפסולה, לעומת מסעדה, שזה תנועה מתחלפת, של אדם אחד שנמצא שם מכין את האוכל או מגיש את האוכל ואם הוא חולה הוא נפגש בכולם.

יואב קיש: זה לא אותו דבר.

יואב קיש: אין מה לעשות.

ג'אבר עסאקלה: זה נכון גם לחדר אוכל במלון.

יואב קיש: נכון, סגרנו את חדרי האוכל במשרדים, אמרנו לאכול בחדרים.

ג'אבר עסאקלה: ובבתי מלון?

יואב קיש: ואתה שואל אותי איפה?

יואב קיש: בבתי מלון לקחנו את השיקול הכלכלי בשביל לא להרוג את הענף.

יואב קיש: עשינו פשרה.

יואב קיש: מה אתה רוצה?

ג'אבר עסאקלה: ומסעדות מותר להרוג?

יואב קיש: תציע משהו אחר.

ג'אבר עסאקלה: את ענף המסעדות אתה הורג.

ג'אבר עסאקלה: יואב, אתה הורג את ענף המסעדות.

יואב קיש: אני אומר לכם, לדבר איתי למה זה ו – תנו לי משהו אחר שאפשר להוריד את ה - - -

ג'אבר עסאקלה: אתה לא רוצה להרוג את ענף המלונות, זה בסדר, אבל למה אתה הורג את ענף המסעדות?

ג'אבר עסאקלה: מה העיקרון?

יואב קיש: בבקשה, הכי קל - - -

ג'אבר עסאקלה: מה הרציו?

יפעת שאשא ביטון: סגן השר, אנחנו דיברנו אתמול לגבי חדרי אוכל במפעלים שאין להם שום מקום אחר, אמרנו שגם שם נאשר את ה-30 - - -

יואב קיש: אני לא יודע עוד, כרגע אין שום הבנות עם הוועדה, כמו שאני מבין.

יואב קיש: ביום שאני אדע מהוועדה שיש הבנות אז נשב ביחד.

יואב קיש: כרגע המסר שלנו כמשרד הבריאות, וראיתי שגיבה את זה גם מיקי זוהר, בנושא מה שהוא אמר שהציע ראש הממשלה, המסר שלנו הוא מאוד פשוט, מתחם סגור, חדר סגור, אולם סגור, סגור, לא נאפשר.

יואב קיש: בחוץ, תחת המגבלות.

יואב קיש: ואני חוזר, שלא יבינו שבחוץ אפשר לעשות הכול, מסיבות, ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: דרך התו הסגול.

יואב קיש: בחוץ תחת מגבלות תו סגול והתקהלויות אפשר ונאפשר גם בים וגם נאפשר מסעדות בחוץ תחת מגבלות.

יוליה מלינובסקי: אז למה האולמות הפתוחים לא?

איילת שקד: למה לא 50% גם בתוך המסעדה, יואב?

יואב קיש: כי זה מדבק.

יפעת שאשא ביטון: גם 35%.

יפעת שאשא ביטון: תראו, אתמול, בשיחה שקיימנו דיברנו על רעיון מסדר - - -

יואב קיש: את הצעת משהו, אני אמרתי שאני אבחן את זה, אבל זה נושא פינתי, זה לא מהותי.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל רגע, אני רוצה להסביר, כדי שגם מי ששומע אותנו שזה יהיה לו פשוט.

יפעת שאשא ביטון: בסוף כמה שזה יהיה יותר פשוט לאנשים יהיה יותר קל להם גם לקיים את ההנחיות.

יואב קיש: אני חושב שבפנים סגור, בחוץ במגבלות, זה פשוט מאוד.

יפעת שאשא ביטון: לא, אני מדברת על זה שאם אנחנו מאשרים במקומות מסוימים 35%, לשיטתכם, אתם קבעתם את המספר הזה, אני עוד אפילו לא מתווכחת איתו כרגע, אז אנחנו נאשר 35% באופן רוחבי.

יואב קיש: אבל, יפעת, אנחנו לא רוצים את זה.

יואב קיש: אנחנו עשינו - - -

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: אבל למה במלון כן - - -

יואב קיש: אם את שואלת את משרד הבריאות צריך לסגור את חדרי האוכל במלון, זו העמדה של משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו תיכף נשמע נתונים.

איילת שקד: יפעת, הם אומרים שהם עשו פשרה כלכלית כדי להציל את המלונות.

יואב קיש: בדיוק.

יפעת שאשא ביטון: אבל היא מצוינת.

יואב קיש: אז מה אתם רוצים?

יפעת שאשא ביטון: אבל בואו נשית את זה על כולם.

איילת שקד: אני אומרת, במסעדה לעשות פשרה כלכלית של 35% בפנים זה הגיוני.

יואב קיש: אז הפשרה ברמת הסיכון זה בישיבה בחוץ תחת מגבלות.

איילת שקד: זה לא הסיכון.

איילת שקד: יואב, ההדבקה היא לא במסעדות.

יפעת שאשא ביטון: בואו נשמע רגע את הנתונים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתראו את המגמות המשתנות, אם פרופ' גרוטו רוצה הוא להתחיל ואחר כך אני אראה את השקפים.

יואב קיש: לא, בוא נראה, תגיב לשקפים שלה.

יואב קיש: לא, תתחילי עם שלכם.

יפעת שאשא ביטון: שימו את השקף, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, יש הרבה שאלות - - -

יואל רזבוזוב: אגב, מסעדנים לא יכולים לחיות עם מה שאתם מציעים.

יואב קיש: בסדר.

יוליה מלינובסקי: עם ה-35% - - -

יואל רזבוזוב: רק עם בחוץ, בפנים סוגרים אותם, אם רק בחוץ לא לכולם יש את האפשרות.

יואב קיש: כן, מי שיישאר סגור יקבל פיצוי.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, חברים, למען הסר ספק, זה שקף של משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: זה שלכם, מהאתר הרשמי שלכם ואתם בעצמכם מתייחסים שם גם לדעיכה.

יפעת שאשא ביטון: כל מה שכתוב על השקף זה כמו שהוא, זה צילום מסך, שאף אחד לא יחשוב שזזה פה איזה שהיא נקודה או איזה שהוא פסיק, בסדר?

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי גם ברמת האמון שהדברים יהיו מאוד מאוד ברורים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רואים את המגמה המשתנה לא מאתמול מהיום, אלא בכלל אנחנו רואים איזה שהוא תהליך שקורה בימים האחרונים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שקצב התחלואה, גם קצב ההכפלה וגם קצב התחלואה הולכים וקטנים, עולות הרבה מאוד שאלות לגבי הבדיקות שיוצאות היום חיוביות, כי מסתבר שבודקים פחות א-סימפטומטיים - - -

יואב קיש: לי מופיע מינוס 3, אני לא יודע למה יש לכם מינוס 4.

יפעת שאשא ביטון: זה אתם.

יפעת שאשא ביטון: זה בדיוק מה שהסברתי אתמול.

איילת שקד: זה אתם, זה מהאתר שלכם, יואב, אני כל יום מסתכלת שלוש פעמים.

איילת שקד: זה היה ביום שישי, לדעתי.

יפעת שאשא ביטון: לא, לא, זה מעכשיו.

איילת שקד: בשישי או שבת.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה עכשיו.

איתמר גרוטו: עכשיו זה מינוס 3.

איתמר גרוטו: זה התעדכן.

יואב קיש: עכשיו זה מינוס 3 מעודכן.

יואב קיש: זה מתעדכן עכשיו למינוס 3, כי כל הזמן - - -

איתמר גרוטו: הנתונים כל הזמן - - -

יואב קיש: אבל זה של יום אתמול, הנתונים עדיין מגיעים ליום אתמול.

יואב קיש: בסדר, לא משנה.

יפעת שאשא ביטון: זה ה-19 בחודש.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים פעם אחת שמה שאנחנו מקבלים זה לא כל אלה שנבדקו אתמול, זה התשובות שהתקבלו אתמול.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שאלה אנשים שנבדקו לפני יומיים, שלושה, ארבעה, חמישה.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני, אנחנו מבינים, לפחות מתוך המערכת, תוכל לתקן או לומר משהו אחר, אבל המערכת מעידה על כך שהיום בודקים יותר עם סימפטומים מאשר א-סימפטומטיים, זאת אומרת בודקים פחות א-סימפטומטיים ביחס למה שהיה בעבר ואז מן הסתם יש לנו אחוז גבוה של חיוביים.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מדברת על ה-false positive שאני לא יודעת אם אתם יודעים לתת את הנתונים, כמה באמת היו.

יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף, ביקשנו אתמול פילוח של הנפטרים, לא קיבלנו, אני גם מבינה ממשרד הבריאות שהוא לא רוצה לתת את הנתון הזה, אני אשמח אם תפתיעו אותי והבאתם.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: ממי הבנת שלא רוצים לתת נתון?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ביקשנו אתמול מהמשרד - - -

יואב קיש: ממי ביקשת ומתי?

יוליה מלינובסקי: פה.

יוליה מלינובסקי: אני ביקשתי.

יפעת שאשא ביטון: יש גם מהממ"מ של הכנסת.

יואב קיש: אין שום סיבה, אני אבדוק את זה.

איתמר גרוטו: לא, אתמול הודיעו לי את זה בלילה, לא הספקתי - - -

יואב קיש: אולי לא הספיקו להכין, אל תגידי שלא מוכנים.

איתמר גרוטו: לא הספקתי לטפל, כי יש כמה סוגיות - - -

יואב קיש: אין דבר כזה לא מוכנים.

יואב קיש: אני אומר לך, ראש הוועדה, כל נתון ש - - -

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל.

יואב קיש: זה אני לא מוכן, כל נתון שאתם רוצים תקבלו, נקודה, ואני אומר את זה הכי ברור לכולם.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז אנחנו רוצים את זה ואנחנו גם רוצים להבין מי המונשמים שנמצאים, אנחנו רוצים שהכול יבוא - - -

יואב קיש: יכול להיות שמאתמול בלילה להיום לא הספיקו להכין.

יוליה מלינובסקי: ואני גם כן אשמח לראות נתון מדויק כמה אנשים הפכו לקשים בגלל שינוי קריטריון באופן רשמי.

איתמר גרוטו: לא יודע.

יוליה מלינובסקי: מה אתה לא יודע?

איתמר גרוטו: אני לא יודע כמה אנשים – זה הגדרת בית החולים, הוא מגדיר כמה קשה.

יואב קיש: אפשר לבדוק.

יואב קיש: אתה אומר שאתה לא יודע עכשיו, אבדוק לבדוק, להוציא שאילתה לבתי החולים שעסוקים בלטפל בחולי קורונה, לעצור את כל מנהלי המחלקות, אם זה דחוף.

יואב קיש: אני מבקש שתתעדפו את המידע שאתם רוצים, אם אתם רוצים שאני אפנה לכל מנהלי - - -

יוליה מלינובסקי: אבל אתם קובעים את הקריטריון.

יואב קיש: אני עונה לך.

יואב קיש: אני לא יודע מה קורה - - -

איתמר גרוטו: אבל קודם לא היה קריטריון, עכשיו יש.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, ביקשת, הוא עונה.

יפעת שאשא ביטון: הוא מוכן להביא - - -

יואב קיש: יושבת ראש הוועדה, תנו תעדוף לבקשות המידע שלכם.

יואב קיש: אני רוצה לתת לך רק הבנה, חברת הכנסת מלינובסקי רוצה להבין - - -

יוליה מלינובסקי: זה מאתמול.

יואב קיש: בסדר, היא רוצה להבין מה עשה השינוי.

יואב קיש: צריך להבין מה זה אומר, זה אומר שאנחנו עכשיו פונים לכל מנהלי מחלקות הקורונה, אומרים להם: תעברו על כל החולים הקשים שנמצאים אצלכם, תראו מי לאור השינויים נכנס לזה ותנו תשובה.

יואב קיש: זה ייקח להם זמן, יציק להם, יפריע להם בעבודה שלהם.

יואב קיש: אין בעיה, אם זה מה שאתם רוצים זה מה שנעשה, רק אמרתי שתתעדפו את מה שאתם רוצים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כן רוצים ולא קרה כלום ובמשרד הבריאות - -

יואב קיש: מה שתחליט יושבת ראש הוועדה.

יוליה מלינובסקי: - - היו אמורים לאסוף את המידע עבור - - -

יואב קיש: יש פה הרבה חברי כנסת שכולם רוצים מידע, מה שתתעדף יושבת ראש הוועדה זה מה שיהיה.

יואל רזבוזוב: ביקשנו גם את הגרף של האובדנות.

יואל רזבוזוב: כמה אנשים התאבדו.

יואב קיש: אז תכינו את זה מסודר, יפעת, שלא יהיה פה - - -

יפעת שאשא ביטון: אין בעיה.

יואל רזבוזוב: כמה אנשים קיבלו מרשמים לטיפולים נגד דיכאון.

יפעת שאשא ביטון: יהיה לנו דיון בנפרד על זה ואוספים לנו את הנתונים.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד, אלה נתונים שמשפיעים.

יפעת שאשא ביטון: בזה אני יודעת שכבר יש עבודה.

יואל רזבוזוב: מעולה.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' גרוטו, אם אתה רוצה להתייחס גם למה שהצגתי וגם לשאלות שעלו, ובכלל, אם יש לכם דברים נוספים שאתם רוצים להציג לוועדה אז בשמחה, בבקשה.

איתמר גרוטו: אני רוצה להתייחס רגע לנתון חדש חשוב שהצטרף היום, זה מספר החולים הקשים משלשום בחצות ועד היום בחצות, 50 חולים קשים.

איתמר גרוטו: עדיין לא רואים את זה פה, אבל אנחנו נראה שאנחנו נעבור את המספר של ה-300 חולים קשים ברגע נתון.

איתמר גרוטו: אלה נתונים מהערכת המצב של הבוקר.

איילת שקד: ביום אחד?

איילת שקד: ביום אחד עלו - - -

יואב קיש: ביום וחצי.

יואב קיש: אתה אומר עד הבוקר מאתמול, כולל אתמול.

יואב קיש: זה יותר מ-24 שעות, לא יומיים.

איתמר גרוטו: זה כולל הלילה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להבין, נכון לאתמול ב-12 בלילה היו 255 ונכון להיום בשש - - -

יואב קיש: לא בשש.

איתמר גרוטו: זה עדיין לא מעודכן, הנתון הזה, בתוך המערכת הזאת.

יפעת שאשא ביטון: ב-6:55 - - -

יואב קיש: מהלילה לבוקר, כמה רק בלילה והבוקר היו?

איתמר גרוטו: בהערכת המצב היום בבוקר הראו שיש בגרף 50 חולים חדשים שהתקבלו ביממה האחרונה.

יפעת שאשא ביטון: וכמה יצאו?

יואב קיש: לא, לא חדשים, הוא מדבר על - - -

איתמר גרוטו: חולים קשים חדשים.

מרב מיכאלי: כמה יש עכשיו?

איתמר גרוטו: כמה יצאו?

איתמר גרוטו: תיכף נברר - - -

יואב קיש: המסר, יפעת, של זה שיש עלייה משמעותית בחולים הקשים.

מרב מיכאלי: אבל חוץ מזה כמה יש?

יפעת שאשא ביטון: כמה חולים קשים התווספו שלשום?

איתמר גרוטו: חולים קשים בדרך כלל יוצאים כנפטרים, אז עדיף שלא ייצאו.

יוליה מלינובסקי: אויויו, מה אתה אומר?

יוליה מלינובסקי: לא נכון.

יפעת שאשא ביטון: למה אתה אומר?

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: חברים, ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: לפי הנתונים יש עשרות שנכנסים כל יום - - -

איתמר גרוטו: חלק מהם יוצאים כנפטרים.

יוליה מלינובסקי: לא, חלק, אבל לא - - -

הילה שי וזאן: בוא נפסיק לנחש ונביא נתונים?

יואל רזבוזוב: הוא יודע לתת לנו את הנתון.

יואל רזבוזוב: פרופ' גרוטו, תן לנו את הנתון, כמה - - -

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, יש פה מתמטיקה פשוטה.

יפעת שאשא ביטון: אם כל החולים הקשים שהיו נכנסים היו מתים, וכבר דיברנו על זה אתמול שזה לא ליניארי, אז היינו פה בעשרות מתים כל יום, שלא לדבר על עשרות מונשמים.

יוליה מלינובסקי: אז האמירה הזאת - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא שם.

יפעת שאשא ביטון: יש כאלה שנכנסים וכאלה שיוצאים כי הם מחלימים, בסדר?

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת התנועה היא סטטית לשני הכיוונים, אל תנסו לצייר את זה שחולה קשה, מונשם, מת.

יואב קיש: לא, אבל אנחנו באירוע - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא שם, תודה לאל.

יואב קיש: אני עכשיו פותח את המספרים מהבוקר ואני אתן לכם.

יוליה מלינובסקי: אז כמה יצאו מ - - -

יואב קיש: אני עכשיו נותן לכם, שנייה.

יוליה מלינובסקי: אבל לא כל מי שחולה קשה הוא מת.

יואב קיש: תני לי שנייה.

יוליה מלינובסקי: שינית את דעתך.

איתמר גרוטו: לא, בסדר, זה – אבל יחד עם זאת עדיין באירוע הקודם, זאת אומרת בגל הראשון, היה אחרת, עכשיו הטיפול יותר טוב, אנחנו באמת רואים פער.

איתמר גרוטו: עכשיו נסתכל קצת, הנתון של היום הוא נתון מעודד, אתמול אמרתי שאני מודאג, היום אני יותר מעודד, כבר אנחנו רואים איזה שהיא ירידה, אנחנו לא יודעים אם זה - - -

יוליה מלינובסקי: תבוא אלינו יותר אתה תרגיש יותר טוב.

איתמר גרוטו: אז אני אבוא כל יום, את אומרת.

איתמר גרוטו: אבל בסך הכול אני חושב שצריך להסתכל לאורך זמן ולראות.

יפעת שאשא ביטון: ומה יש לך להגיד על הגרף שהמגמה הולכת ויורדת מדי יום?

איתמר גרוטו: תראי, בסוף אנחנו מדברים על האחוזים מכלל החולים אז ברור שהאחוזים מכלל החולים כל הזמן יילך ויקטן כי המכנה הולך וגדל, אבל בסך הכול קצב הגידול כרגע עדיין מטריד אותנו, זאת אומרת אנחנו עדיין קפיצה של מספרים שראינו לעומת שבוע שעבר ועדיין קצב הגידול לא נבלם.

איתמר גרוטו: אם אנחנו נראה בלימה אנחנו נהיה הראשונים כמובן שנשמח להודיע על זה וגם לפעול בהתאם.

איתמר גרוטו: כרגע אנחנו מסתכלים על המגמה הבינלאומית, ואם תרצו אני אוכל להראות שקף - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, לא רוצה מגמה בינלאומית, אני רוצה לדעת מה קורה אצלי במדינה.

איתמר גרוטו: לא, אני אגיד לכם, בישראל - - -

יואב קיש: לא, אבל זה לא עובד ככה, תני לו להביא - - -

יפעת שאשא ביטון: אני סוגרת האנשים - - -

יואב קיש: אנחנו לא היחידים החכמים בעולם, יש אחרים חכמים.

איתמר גרוטו: אנחנו משווים למצב בעולם מה קורה עם המסעדות וחדרי הכושר, נכון?

איתמר גרוטו: אנחנו רוצים לעשות את ההשוואה.

איתמר גרוטו: כשאנחנו עושים את ההשוואה צריך לראות מה מצב התחלואה שם.

איתמר גרוטו: בישראל, אני יכול להראות לכם אם אתם רוצים לראות, המצב בין הכי גרועים בעולם.

יואב קיש: תחבר למחשב.

יואב קיש: שהוא יראה את המצגת.

איתמר גרוטו: אולי אני אראה את המצגת באמת, זה הכי טוב.

יוליה מלינובסקי: איפה המצב אצלנו הכי גרוע בעולם?

איתמר גרוטו: בקצב עליית החולים.

יוליה מלינובסקי: אה, חשבתי אצל האחיות, אצל העובדות הסוציאליות, שם הכול בסדר.

יואב קיש: באופוזיציה.

איתמר גרוטו: בוא נגיד שמערכת הבריאות שלנו - - -

יפעת שאשא ביטון: השאלה, פרופ' גרוטו - - -

יוליה מלינובסקי: יש היום שביתה של האחיות.

איתמר גרוטו: עם כל הצרות שיש במערכת אני חושב שבסך הכול, אמרתי, בשיעור קטלניות אנחנו טובים, אנחנו נמוכים - - -

יואב קיש: השיעור נמוך.

איתמר גרוטו: כי הטיפול בארץ טוב, מערכת הבריאות טובה.

איילת שקד: פרופ' גרוטו, אנחנו גם בודקים יותר, מדינות כמו צרפת, הם פשוט לא בודקים אז לא יודעים מה קורה שם.

איילת שקד: אנחנו עושים יותר בדיקות.

יפעת שאשא ביטון: הרבה הפסיקו עם הבדיקות, בעיקר הבדיקות הגורפות, בודקים בעיקר את אלה שהם סימפטומטיים.

איתמר גרוטו: אני מכיר את האמירות - -

יפעת שאשא ביטון: לא, זה נתונים מדויקים.

איתמר גרוטו: - - של עמיתך שאומר כל הזמן רק להגדיל את הבדיקות.

איילת שקד: נכון, נכון, אני בעד להגדיל את הבדיקות.

איתמר גרוטו: אוקיי, בסדר.

יואב קיש: הוא רק אומר תחליטו, זה הכול.

איילת שקד: אני בעד להגדיל את הבדיקות, אני רק אומרת שבמדינות אחרות בודקים פחות.

יפעת שאשא ביטון: אני דווקא נגד.

יפעת שאשא ביטון: תראו, ככל שנבדוק יותר ברור שאנחנו נמצא יותר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים ש - - -

יוליה מלינובסקי: אבל זה בסדר גמור.

יואב קיש: אז מה, בוא נשים את הראש בחול ולא נבדוק?

יפעת שאשא ביטון: לא, לא, יש - - - הם א-סימפטומטיים בכלל.

איילת שקד: לא, היא בעד לבדוק, היא אמרה שמדינות אחרות טומנות את הראש בחול.

יואל רזבוזוב: צריך להתייחס רק לקשים וגם קשים, בתוך הקשים - - -

יואב קיש: אבל קשים מגיעים בפיגור.

יואב קיש: אם אתה תתייחס רק לקשים אתה מפסיד את המלחמה, עכשיו אני אומר לך, אתה תגרום לקריסת מערכת הבריאות.

יואב קיש: אם אתה תחכה לראות מצב של קשים שלא נשלט, ואנחנו לא רחוקים משם, אז נגמר הסיפור.

יואל רזבוזוב: אתם מכניסים - - -

יואב קיש: זה הכפלות.

יואל רזבוזוב: אתם מכריזים על 3,000 מונשמים כבר חצי שנה.

יואל רזבוזוב: אתם הורסים את העסקים, אתם הורסים את הכלכלה עם ההפחדות האלה.

קריאה: זה פניקה.

קריאה: זה מה שנקרא פניקה.

יפעת שאשא ביטון: יואב, אנחנו ב-250 חולים קשים על 20 בתי חולים בארץ.

יואב קיש: לא, אנחנו לא ב-250, זה היה אתמול.

יפעת שאשא ביטון: אז 255.

יפעת שאשא ביטון: בסוף בואו אנחנו צריכים לראות איך אנחנו באמת שומרים, אני אגיד פה משפט קשה, את נשק יום הדין, כי בסוף אנחנו רוצים להבין אם אנחנו באמת חייבים היום להיות בסגר כשאנחנו יחסית במשק - - -

יואב קיש: זה לא סגר.

יפעת שאשא ביטון: רגע, כי יחסית במשק פתוח אנחנו נמצאים במציאות הזו שאנחנו רואים מגמת שינוי.

יפעת שאשא ביטון: האם באמת נכון ללכת למגבלות?

יואב קיש: אני חייב לומר, תראי, מה שאת רואה בשקף הזה, וגרוטו, תגיד לי אם אני טועה, קודם כל אני רוצה, אני התחלתי את דבריי, למי שלא היה פה בפתיחה ואמרתי שאתמול בנתונים היה יום ששינה מגמה ואני מאוד מקווה שימשיך, זה יום אחד שאני לא יודע להגיד אם זה תופעה חד יומית או שזה אולי באמת שינוי מגמה.

יואב קיש: זו הייתה האמירה שאמרתי.

יואב קיש: אני אמרתי שזה יום אחד, צריך מאוד ל היזהר מזה.

יואב קיש: אני יכול לתת לך אלף סיבות - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל מה עם הגרף שראינו?

יואב קיש: הגרף, תעזבי את היום האחרון - - -

יפעת שאשא ביטון: לא היום האחרון, עזוב, תסתכל - - -

יואב קיש: מה שאת רואה בגרף הזה זה שהיינו בקצב הכפלה של בערך שבעה ימים וחלקו גם מתחת - - -

יפעת שאשא ביטון: והתרחקנו לעשרה.

יואב קיש: והתרחקנו לעשרה, זה מה שראית בגרף הזה, לא הרבה מעבר, אז בואו ניכנס לפרופורציות.

יפעת שאשא ביטון: בדיוק זה מה שאני מבקשת, להיכנס לפרופורציות.

יואב קיש: אם נתוני אתמול ימשיכו לכל אורך השבוע זה כבר - - -

יואל רזבוזוב: לא, אבל לגבי המסעדות, חייבים ל - - -

ג'אבר עסאקלה: אפשר לשאול את פרופ' גרוטו?

יואל רזבוזוב: זה לא כלכלי.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא רוצים להצביע - - -

יואב קיש: רגע, בואו נראה את גרוטו.

יואל רזבוזוב: אבל אתם סוגרים את המסעדות, חבל.

יפעת שאשא ביטון: חברים, אי אפשר לשמוע ככה ואני רוצה לשמוע אתכם.

איתמר גרוטו: יש פה את התחלואה למיליון תושבים.

איילת שקד: - - -

יואב קיש: הם ביקשו את זה אתמול.

יואל רזבוזוב: לא, זה לא כלכלי, ומי שאין לו בחוץ?

יואל רזבוזוב: זה לא כלכלי.

יואב קיש: 20% אין להם בחוץ?

יואל רזבוזוב: וגם המרווחים בין השולחנות בחוץ.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אז מי שבוחר - - -

יואל רזבוזוב: איך המסעדה תשרוד?

יואל רזבוזוב: יש יותר הוצאות מהכנסות.

יואב קיש: רגע, ואיך הם עושים משלוחים וטייק אוויי?

יפעת שאשא ביטון: בחוץ זה לפי התו הסגול, אנחנו מסכימים.

יואל רזבוזוב: חייבים, בטח, בפנים לפי תו סגול ובחוץ.

יפעת שאשא ביטון: אבל בפנים, צריך למצוא פתרון.

ג'אבר עסאקלה: והירידה בנתונים הייתה למרות שהמסעדות פתוחות, אני מבין.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יוליה מלינובסקי: התחברת כבר?

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, בואו נשמע את פרופ' גרוטו ואחר כך - - -

איתמר גרוטו: זה השקף.

יואב קיש: זה יום אחד, אמרתי, בואו לא נתבשם מזה, תיזהר.

יואל רזבוזוב: לא, אני לא מסתכל על זה, זה נכון, צריך לבדוק מגמה, לא יום אחד.

יפעת שאשא ביטון: חברים, אני מבקשת, תאפשרו לפרופ' גרוטו לדבר.

איתמר גרוטו: אז יש לכם כאן את שיעורי התחלואה למיליון תושבים, זה מחולק לגודל האוכלוסייה, כי הגודל משנה.

איתמר גרוטו: אתם יכולים לראות בצד הקצה הימני למעלה את מדינת ישראל, בצבע הכתום, שאומר גם אחוז חיוביים בין שלושה לעשרה, אנחנו נמצאים עכשיו על זה.

איתמר גרוטו: תראו, יחד איתנו דרום אפריקה והקו ה - - -

יואב קיש: רק מילה אחת, השקף קצת מבלבל, אתם רואים את הבטן הגדולה?

יואב קיש: זה ישראל, ואז העלייה - - -

יוליה מלינובסקי: אנחנו כבר מזמן בלי בטן, עזוב את זה.

יוליה מלינובסקי: לקחתם פה את כל הכלכלה.

איתמר גרוטו: תראו מתחתינו יש את ספרד ותזכרו שזו סקלה לוגריתמית, זאת אומרת זה פי עשרה.

איילת שקד: איפה ישראל?

איילת שקד: איזה צבע?

יואב קיש: הוא מתחיל כחול כזה והופך להיות כתום בקצה.

יואב קיש: הצבע משתנה בגלל אחוז ה - - -

איילת שקד: אוקיי.

איתמר גרוטו: השקף הבא.

איתמר גרוטו: אני רוצה לדבר על המסעדות.

איתמר גרוטו: מה הבעיה שיש לנו עם מסעדות?

איתמר גרוטו: קודם כל מסעדות זה לא רק מקום שיש בו התכנסות, זה מקום שנמצאים ללא מסכה ויש גם תחלופה גבוהה של אנשים, זאת אומרת זה לא מקום עבודה שבאים אנשים קבועים.

איתמר גרוטו: יש לנו עדויות גם מהארץ וגם מהעולם על התפרצויות שקשורות במסעדות, התפרצויות שהתחילו במסעדות.

איתמר גרוטו: גם אצלנו יש התפרצויות שהתחילו במסעדות ונמשכו ויש לנו, אגב, בניגוד למה שנאמר, יש ניתוח של שרשראות הדבקה ואנחנו זיהינו כמה וכמה אירועים שהתחילו במסעדה ונמשכו אחר כך והדביקו עד הדור השלישי והרביעי של שרשראות נדבקים.

איתמר גרוטו: זה כרגע הבעיה שיש לנו במסעדות.

אוסאמה סעדי: מה הנתונים במסעדות?

איתמר גרוטו: רגע, אני רק רוצה להראות בשקף הבא - - -

אוסאמה סעדי: מה הנתון, פרופ' גרוטו?

יואב קיש: אין מספרים.

יואב קיש: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני אסביר לך את הדבר הזה כי לא היית בישיבה הקודמת.

אוסאמה סעדי: אתה אמרת 4%.

אוסאמה סעדי: אתם אמרתם 4%.

יואב קיש: בוא אני אשאל אותך שאלה, אתה מכיר את, אני אשתמש בשם ממוצא יהודי, משה כהן, משה כהן נדבק, עכשיו באים ועושים לו חקירה אפידמיולוגית ושואלים אותו איפה נדבקת, הוא, אם במקרה אח שלו נדבק אז הוא יכול להגיד: כנראה אח שלי הדביק אותי, אנחנו באותו בית, נכון?

יואב קיש: זה פשוט.

יואב קיש: דרך אגב, לא בטוח שזה נכון, אבל זה מה שהוא יגיד.

יואב קיש: אם זה לא המצב והוא לא יודע, אז עכשיו עוברים איתו על המקומות, אז היה בעבודה, או שהוא תלמיד: הייתי בלימודים, הייתי ביום זה, הלכתי לאכול במסעדה ההיא, אני שיחקתי עם החברים בגינה, בזה, ואני הייתי ביום, אני לא יודע, אבל נדבקתי.

יואב קיש: אז אתה מבין שהחקירה, מה היא עושה?

יואב קיש: היא רושמת את כל המקומות האלה ובצד השני יש בן אדם אחר שנדבק והמערכת הממוחשבת – כן, מי שלא ידע, יש לנו מערכת ממוחשבת, בסדר?

יואב קיש: אתם חושבים שזה ניירות, תעדכני את בנט, אז המערכת הממוחשבת עושה הצלבה ומוצאת מדי פעם, במקרים בודדים בלבד, וזה רק למדינה – אני לא יודע לכמה מדינות יש להם את הכלי הזה, אנחנו נציג לכם אותו, אבל תבינו, זה שמצאנו בסוף ששני חולים שהצלחנו לאמת היו באותו מקום באותו זמן וכנראה שהייתה שם הדבקה, גם זה לא בטוח, אז בוודאי אותו בן אדם לא יידע להגיד לך: אני נדבקתי ממסעדה או כשהלכתי לקניות בסופר או כשישבתי אצל החברים שלי.

יואב קיש: ולכן, זה מה שאני מנסה להגיד פה כל הזמן, אם אנחנו נחכה לנתונים אמיתיים מדויקים הפסדנו את המלחמה.

אוסאמה סעדי: אז תסגור את כל המדינה.

ג'אבר עסאקלה: למרות שאין נתונים בתי המלון פתוחים וחדרי האוכל פתוחים.

אוסאמה סעדי: תסגור את כל המדינה.

אוסאמה סעדי: לפי מה שאתה אומר - - -

איתמר גרוטו: אני רוצה לומר - - -

אוסאמה סעדי: לפי מה שאומר סגן השר אפשר לסגור את כל המדינה וזהו, כי הוא לא יודע מאיפה באה ההדבקה, לא מהמסעדות, לא מבריכות השחייה - - -

מיקי לוי: רק שנייה, סעדי, תקשיב להצעה שלי.

מיקי לוי: אני מבקש 35% למסעדות בדיוק כמו בבתי המלון ו-20 איש בחוץ.

מיקי לוי: וכל פעם יבואו וינקו את השולחנות, מה הבעיה?

מרב מיכאלי: זה מה שביקשנו.

קריאה: ואולמות.

יואב קיש: אוסאמה, אני אגיד לך מאיפה אני יודע.

יואב קיש: מאיפה אני יודע?

יואב קיש: כי מה לעשות, אני לא יודע, אבל יש חוקרים אפידמיולוגיים, רופאים, שהתמודדו עם מגפות ויודעים מה זה העברה טיפתית.

יואב קיש: גם על הקורונה לא כולם יודעים הכול, יש עוד המון שאלות פתוחות, אבל אנחנו נשענים - - -

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אנחנו יודעים יותר ממה שידענו.

יואב קיש: נשענים, ויש אנשים כמו איתמר גרוטו עם עשרות שנים של ניסיון, שחוקר את הדברים האלה, אנחנו נשענים על הדברים שהם יודעים, על הדברים שמעבירים בארגון הבריאות העולמי, על מה שקורה בעולם.

יואב קיש: אבל לשאלה שלך, האם משה כהן נדבק, ואין לו מושג, מהביקור שלו בבריכה, במסעדה או בעבודה קשה לתת תשובה.

יואב קיש: זו האמת.

ג'אבר עסאקלה: והוא במקרה לא היה בחדר אוכל של בית מלון.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר שלגבי הנתונים של הנפטרים, זה לא בגלל שזה מאתמול בלילה, הם מסרבים לתת את המידע - -

יואב קיש: אני אבדוק את זה.

יואב קיש: מי זה מסרב?

יפעת שאשא ביטון: - - את המידע על הנפטרים האחרונים על פי קבוצות גיל ומחלות רקע.

איתמר גרוטו: יואב, אני ביררתי.

איתמר גרוטו: אתמול זה הגיע אליי בלילה ולא הספקתי לפתור את זה.

איתמר גרוטו: ב-11 בלילה הודיעו לי על זה שיש בעיה - --

יפעת שאשא ביטון: לא, היינו איתם בקשר איך שיצאנו מ - - -

איתמר גרוטו: אני יודע, אבל אליי זה הגיע ב-11 בלילה שיש בעיה עם זיהוי, שיש לפעמים בקבוצות קטנות מאוד מאוד של אנשים שאפשר לזהות פרטים של הבן אדם ולכן אנחנו - - -

יואב קיש: עצור, עצור.

יואב קיש: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, תעבירו לנו את הבקשה מסודרת, כל הבקשות למידע, אני אהיה הקונטקט לוודא.

יפעת שאשא ביטון: מאה אחוז, אנחנו נעביר דרכך.

יואב קיש: אם למשרד הבריאות יש סיבה שהוא לא מסוגל אנחנו נכתוב שאנחנו לא מסוגלים.

איילת שקד: עוד משהו.

איילת שקד: יואב, החקירות האפידמיולוגיות מתבצעות על דף, למה לא - - -

יואב קיש: לא, זה לא נכון.

יואב קיש: זה שקר.

איילת שקד: כן.

איתמר גרוטו: הן מתבצעות על דף, אחרי זה הן מוקלדות.

יואב קיש: רגע, איתמר, אל - - - אתה לא צריך - - -

איילת שקד: בוא נבהיר את זה פעם אחת ולתמיד, הם עושים את זה על דף ואז מקלידים את זה לאקסל.

יואב קיש: לא, אז אני אגיד לך בדיוק.

יואב קיש: גם לא לאקסל.

יואב קיש: חבר'ה, אתם רוצים לדעת מה קורה?

איילת שקד: כן.

יואב קיש: אז אני אגיד לכם מה קורה.

יואב קיש: אני חושב שיש לי אפילו פה במחשב את סרטון ההדרכה שנעשה לאיך עובדים על המחשב למערכת החקירות האפידמיולוגיות.

יואב קיש: המערכת הזו הוקמה בפברואר, לפני זה לא היה, המצב במדינת ישראל לפני שנה בערך, לפני החצבת, כשלא היו פה מגפות, 27 חוקרים, אחיות, ללא מערכת מחשב.

יואב קיש: זה היה המצב שהיה.

יואב קיש: היה חצבת, אנשים כבר שכחו, לפני שהגיעה הקורונה, וכבר המערך הזה תוגבר.

יואב קיש: בפברואר, אחרי שהתחילה הקורונה אנחנו הוספנו מערכת מחשב, שהיום זה עובד במחשב, אני אסביר תיכף מה זה הניירות, הוספנו כוח אדם שמגיע עכשיו בשיאו ל-930 חוקרים, זה לא 27.

יוליה מלינובסקי: בטוח?

יואב קיש: בגיוסים.

יואב קיש: אנחנו אולי ב-780, יותר.

איתמר גרוטו: עכשיו יש לנו 930, אבל חלקם בהכשרה.

יוליה מלינובסקי: לא, לא, לא, לא, כמה עכשיו - - -

יואב קיש: אני עונה לך.

יואב קיש: אל תשחקי, אני לא מסתיר ממך כלום.

יואב קיש: מה את לא לא לא? אני אומר לך בהכשרה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, ההכשרה לוקחת שבוע, אין פה דרמות.

יפעת שאשא ביטון: אז אם זה לא עכשיו - - -

יואב קיש: עם ההכשרה 930, מספר שאני יודע לחתום עליו.

יואב קיש: כמה כרגע בהכשרה - - -

יוליה מלינובסקי: והאוצר תקצב לך אותם?

יואב קיש: כן.

יוליה מלינובסקי: הכול בסדר?

יואב קיש: כן, כן.

איתמר גרוטו: כן, חלק חיילים, חלק זה, כל מיני.

יואב קיש: אז הנה, מי שרוצה להמשיך להשמיץ - - -

יפעת שאשא ביטון: אם אלה חוקרים אפידמיולוגיים אנחנו - - -

יואב קיש: רגע, מי שרוצה להמשיך להשמיץ את משרד הבריאות ולהגיד שיש רק 27 חוקרים או אחיות שעושות את זה, בבקשה, אני אומר פה מעל הבמה, שקר מוחלט.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא שקרן, כי אף אחד לא אמר את זה.

יואל רזבוזוב: יישר כוח.

יואל רזבוזוב: יפה, מברכים על זה.

יואל רזבוזוב: צעד טוב.

יואל רזבוזוב: איך מתקדמים הלאה?

איילת שקד: שנייה, יואב, אז יש 930.

יואב קיש: אז אני אומר, מפברואר.

יואב קיש: למה האחיות כותבות?

יואב קיש: גם הלכתי לבדוק ושאלתי, כי זה הטריד אותי כי אנחנו נסמכים על הממוכן, כי הממוכן עושה את מה שהסברתי לפני רגע לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יואב קיש: הממוכן מוצא את הקשרים.

יואב קיש: יש שני פרקים שבהם אתה צריך לכתוב המון נתונים, מה זה שני הפרקים?

יואב קיש: אחד זה המקומות שהבן אדם היה, אתה כל הזמן איתו בשיחה בטלפון, והשני זה האנשים שהוא פגש.

יואב קיש: סתם אני אתן לך דוגמה, עדיין אין לנו, אנחנו מנסים להטמיע, אני עובד על זה שיהיה לנו ממשק עם משרד הפנים שבאופן אוטומטי כל בני המשפחה ייכנסו לתוך המערכת ולא יצטרכו להקליד.

יואב קיש: כרגע זה עוד אין, כי הקימו את המערכת, ייקח זמן, נעשה גם את זה.

יואב קיש: אבל שני הדברים האלה, לוקח הרבה זמן.

יואב קיש: ואז מה קורה?

יואב קיש: יש חוקרים שרגילים לעבוד במחשב, עושים את זה וגומרים במחשב את הכול מיד.

יואב קיש: ויש אחיות שאומרות: אם אני אתחיל להקליד במחשב כשאני עושה שיחת טלפון עם החולה, אני אגמור איתו בעוד חמש שעות.

יואב קיש: אז הן עושות את זה על – אלה הדפים שאתם רואים.

איילת שקד: ואז הן מקלידות?

יואב קיש: לא הן, דרך אגב, אנחנו חוסכים את הזמן שלהן ומעבירים את זה לקלדנית.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר שאני מברכת על זה שאנחנו נהיה, גם אם לא היום, אז בעוד כמה ימים, בגלל שהם בהכשרה, עם 930 חוקרים אפידמיולוגיים.

יואב קיש: אנחנו מעל 700 היום בוודאי.

יפעת שאשא ביטון: אגב, עם 1,000 חוקרים אפידמיולוגיים ועכשיו עם הנתונים שיורדים אנחנו יכולים לנצח את הסיפור הזה.

יואב קיש: אני לא יודע אם הנתונים יורדים, יפעת, צריך להיזהר מאוד.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, גם אם הם יישארו כמו שהם וגם אם הם יעלו טיפה עם 1,000 חוקרים אפידמיולוגיים אנחנו מנצחים את - - -

יואב קיש: רגע, אני רוצה להגיד לך עוד משהו.

יואב קיש: אני חייב גם לגבי זה.

יפעת שאשא ביטון: בלי שאנחנו הולכים לצעדים דרמטיים.

יואב קיש: לא, אני חייב להגיד לך.

איתמר גרוטו: לא, צריך להוריד ל-200.

יפעת שאשא ביטון: כי בסוף קטיעת שרשרת ההדבקה היא בתגובה המיידית שלנו וביכולת שלנו לתת - - -

יואב קיש: רגע, אני חייב להגיד עוד משהו ליפעת.

יפעת שאשא ביטון: ולנטרל את האנשים שהם חולים מאומתים.

יואב קיש: יושבת ראש הוועדה, אני חייב להגיד לך לקח סופר מרכזי ואני אומר את זה לממשלה, לא לוועדה, סופר מרכזי שלי ושל שר הבריאות לאירוע.

יואב קיש: אנחנו נכנסנו לאירוע בקטע של הבטן למטה.

יואב קיש: אולי אני אשם שיש קורונה, אני לא יודע, אבל הנקודה היא כזו, מה קרה במדינת ישראל ומה קרה גם בציבור?

יואב קיש: הייתה הרגשה שהאירוע נגמר אז הציבור התחיל להתנהג בצורה מסוימת וגם המערכות מסביב, כולל משרד הבריאות, פירקו את השריר שבנו לטפל בגל הראשון.

יואב קיש: אני אומר לכם שמשימה מאוד מרכזית שהייתה לשר יולי אדלשטיין ולי במהלך החודש וקצת שאנחנו פה, זה לבנות אותו בחזרה.

יואב קיש: אז אני אומר, בוודאי ובוודאי, וזה בעיקר לאוצר, אנחנו נילחם ונעשה הכול לרדת חזרה, אסור לנו בסיטואציה הזו, גם לציבור, לא להרגיש שהכול בסדר, צריך להקפיד על המסכות ועל כל הדברים החשובים, וגם לנו למשרדים, את השריר הזה שאנחנו בונים עכשיו במשרד הבריאות ובכל המערכת, להשאיר אותו.

יואב קיש: אסור לוותר עליו.

יואל רזבוזוב: לא, אבל אנחנו דנים על הצו עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' גרוטו, אתה רוצה להשלים את ההצגה?

יפעת שאשא ביטון: ואחר כך חבר הכנסת ג'אבר.

איתמר גרוטו: כן.

יוליה מלינובסקי: יש לנו שאלות תוך כדי.

איתמר גרוטו: זו תמונה על המצב של המסעדות בעולם בכל מיני מקומות שהיו התפרצויות.

איתמר גרוטו: אני רוצה להסתכל במערכת הממוחשבת, אני לא כרגע אציג אותה, אבל יש לנו מערכת, אני יכול לומר לכם ספציפית, אני לא רוצה לתת שמות של מסעדות, אני רק אגיד מקומות כי אני לא רוצה לעשות שיימינג למסעדה כזו או אחרת, מאז התקופה שפתחו בחזרה את המסעדות, בסדר?

איתמר גרוטו: אז יש לנו אירוע במסעדה בבאר שבע ב-10 ביוני עם שרשרת הדבקה של בערך 15 אנשים.

איתמר גרוטו: אחר כך יש לנו אירוע עם שרשרת הדבקה של כ-30 איש, זה בקרית שמונה.

יפעת שאשא ביטון: בקרית שמונה זה באולמות אירועים.

יפעת שאשא ביטון: אני מכירה היטב, ברמה של השמות ומה היה שם.

איתמר גרוטו: אוקיי.

איתמר גרוטו: אירוע נוסף - - -

איילת שקד: זה לא מסעדה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אם היו אוכפים בקרית שמונה, ויסלחו לי בקרית שמונה, אני משם אז אני יכולה להגיד, אם היינו אוכפים את זה שם כשחולה מאומתת שיודעת שהיא חולה יוצאת לאירוע משפחתי, שמה היינו צריכים לטפל.

איתמר גרוטו: אבל זה מה שקורה.

איתמר גרוטו: את רוצה שאני אראה לך מקרה מהבוקר?

יפעת שאשא ביטון: כדי שאנשים יפחדו לעשות את זה, חברים.

איתמר גרוטו: יש לי מקרה מהבוקר של מטופלת שהגיעה חולה מאומתת לחדר כושר, לא סיפרה לאף אחד, הסתירה ועכשיו - - -

ג'אבר עסאקלה: חדר הכושר סגור, לא?

יוליה מלינובסקי: זה עונש פלילי, חד משמעית.

איתמר גרוטו: בסדר, אבל אנחנו יכולים למצוא את כל המקרים האלה?

יפעת שאשא ביטון: כן, הנה, אתה יודע.

יפעת שאשא ביטון: כבר אנחנו יודעים על שני מקרים כאלה.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע מה?

יוליה מלינובסקי: פה תהיה לך הסכמה מקיר לקיר שדווקא על המקרים האלה, אם בן אדם יודע והוא עושה זה עונש פלילי, חמור.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית, היא הדביקה אולם אירועים שלם.

איתמר גרוטו: בואו נמשיך לעוד דוגמה.

איתמר גרוטו: מסעדה בירושלים.

יואל רזבוזוב: צריך גם לדאוג להעניש אותם במקרים - - -

יואב קיש: אני מסכים איתכם, אבל אתה לא יודע על כל המקרים האלה, אתה מבין?

יוליה מלינובסקי: אבל מה שכבר תופסים אנחנו מוכנים.

יואל רזבוזוב: מספיק אחד שיספרו בתקשורת שהוא קיבל עונש, קיבל קנס גבוה, עונש פלילי, האחרים יחששו לעשות את זה בפעם הבאה.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעי, זה עבירת מאסר וצריך לטפל.

יואל רזבוזוב: עבירת מאסר, צריך לשים מישהו כזה במאסר.

איתמר גרוטו: אבל יש הרבה כאלה שהם מגיעים והם לא יודעים.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל אתה - - -

יואל רזבוזוב: לא, חולה מאומת.

יוליה מלינובסקי: בן אדם הגיע לאירוע אחרי שהוא קיבל בדיקות שהוא חיובי הוא יודע.

יוליה מלינובסקי: אם אחרי זה הוא הלך לחדר כושר או לאירוע, אז פה אנחנו צריכים לנקוט ביד קשה.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לשמוע שכולם מדברים.

איתמר גרוטו: נתתי דוגמה של מישהי שידעה, אבל יש כאלה שלא יודעים.

אוסאמה סעדי: אבל מה ההבדל בין מסעדה רגילה, פרופ' גרוטו, לבין מסעדה בבית מלון או - - -

יואב קיש: אמרנו לך עשר פעמים.

יפעת שאשא ביטון: כבר היינו שם.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אתה רוצה למחזר לי את הדיון?

איתמר גרוטו: גם לא היו התפרצויות בבתי מלון.

יואב קיש: לא, גרוטו, עצור.

יואב קיש: אני אומר לך שיש כמה מגבלות, אנחנו כמשרד הבריאות, לשאלתך, התפשרנו וויתרנו בגלל החשש מנזק כלכלי במלונות.

יואב קיש: אתה שואל אותי?

יואב קיש: תסגור את המסעדות בבתי מלון.

יפעת שאשא ביטון: ממש לא, אנחנו לא רוצים להקריס את המשק.

אוסאמה סעדי: תפתח פה.

אוסאמה סעדי: במקום לסגור פה, אתה רוצה חשש כלכלי במלונות אז תפתח - - -

יואב קיש: תן לי מקום אחד שאתה - - -

הילה שי וזאן: אם אתה סוגר את חדרי האוכל בחדרי המלון אתה סוגר את בתי המלון, אתה לא סוגר רק את חדרי האוכל.

יואב קיש: ובגלל זה ויתרנו על זה.

הילה שי וזאן: לא, אבל אתה חייב ל - - -

איתמר גרוטו: הנה, חקירות אפידמיולוגיות.

איתמר גרוטו: במסעדה בירושלים - - -

יפעת שאשא ביטון: חברים, אי אפשר, דברו אחד אחד.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר ככה.

הילה שי וזאן: חוסר האמון הציבורי נובע בדיוק מהפערים האלה, כשאנחנו לא מסוגלים, אנחנו כחברי ועדה, לא מסוגלים - - -

יואב קיש: אז אני חייב - - -

הילה שי וזאן: שנייה, יואב.

הילה שי וזאן: לא מסוגלים להסביר לציבור למה בחלל סגור אחד מותר ובחלל סגור אחר סגור.

הילה שי וזאן: אם אנחנו לא מסוגלים להסביר את זה לציבור, שם נובע חוסר האמון.

הילה שי וזאן: באשר לטיעון הכלכלי, ודאי שליבנו ואנחנו רוצים לא להביא לסגירה של בתי המלון, עם זאת יש גם את המצוקה של המסעדנים, אתה לא יכול להעמיד אחד מול השני.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: אני יכול לענות לך?

יואב קיש: אני קודם כל מקבל, אני חייב להגיד, אני מסכים במאה אחוז עם הנושא של חוסר האמון שנבנה בגלל העניין הזה, אני יכול לתת לך עוד דוגמה שבעיניי גם יצרה בלגן, זה הבריכות בבתי המלון.

הילה שי וזאן: נכון.

יואב קיש: ואני מבין את זה.

יואב קיש: ואני אגיד לך את הכיוון שלנו.

יואב קיש: אנחנו הלכנו לקונספט, אמרתי את זה פה מאוד פשוט וברור, מקומות סגורים צריכים להיות סגורים, חדר או חלל סגור צריך להיות סגור, לא לבצע בו פעילות ומקומות פתוחים תחת מגבלות.

יואב קיש: שלא ישתמע, עוד פעם, אני מפחד מאוד, אני אומר מקומות פתוחים ויתחילו כולם לעשות – לא, יש גם שם מגבלות מאוד משמעותיות, אבל אנחנו נאפשר.

יואב קיש: עכשיו לשאלה שלך, בסוף אנחנו יכולים להישאר עם הקונספט הזה ובקונספט הזה להחיל את זה בלי להפריד למשמעויות הכלכליות שלו, להגיד שזה הקונספט, אנחנו לא רוצים לבלבל את הציבור, כמו שאת אומרת, כך אמרנו, ואז הגיעו ממשרד האוצר ואמרו – אני מספר לך את ההתלבטות של הממשלה ושואל אותך מה את היית עושה, בסדר?

יואב קיש: ואז באו ממשרד האוצר ואמרו: תקשיב, אם אתה לא נותן לבתי המלון את האפשרות לייצר איזה שהיא אפשרות של האכלה בחדר האוכל סגרת את בתי המלון.

יואב קיש: ההחלטה אצלך, האם את רוצה לשמור על הקו הישר ואת סוגרת את כל תעשיית בתי המלון, מוסיפה נזק כלכלי, או שאת אומרת שבמקום הזה אני עושה ויתור בריאותי, אבל אני עושה פשרה כלכלית.

ג'אבר עסאקלה: למה אותו היגיון לא פעל על מסעדות?

הילה שי וזאן: יואב, אתה יצאת מנקודת הנחה שפסלת את האופציה שהציעה פה איילת ואחרים, של 35% - - -

יואב קיש: כי אני לא יכול, כי עכשיו - - -

הילה שי וזאן: אתה פסלת את זה ויצרת אופציה אחת להחליט.

יואב קיש: אני אסביר לך למה.

יואב קיש: יש גם גבול לכמה שאני יכול לאפשר.

יואב קיש: במסעדות, ואני אגיד את זה אלף פעמים, כשיושבים ואוכלים בוודאי בתוך החלל הסגור, ובאים מעגלים ויש מלצרית ויש טבח, יש שם הדבקות.

יואב קיש: אנחנו יודעים את זה ממחקרים, אנחנו יודעים את זה.

יפעת שאשא ביטון: אבל הם אמורים להיות עם מסכות.

יואב קיש: זה במצב התחלואה היום במדינת ישראל לא - - -

הילה שי וזאן: אבל ברגע שאתה נותן להם להיות בחוץ עדיין יש לך טבח ומלצרים.

הילה שי וזאן: לא הבנתי.

יואב קיש: לא, הם עובדים ב - - -

יפעת שאשא ביטון: אני חייבת להגיד פה משהו.

יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך מה, התפיסה הגורפת פה שבשגרה זה בסדר שיורקים לנו בצלחת, היא פשוט מזעזעת.

יואב קיש: מה לעשות?

יואב קיש: אין וירוס במה שיורקים לך בצלחת.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני לא רוצה שירקו לי בצלחת.

יואב קיש: בסדר, אז אל תאכלי במסעדה.

יואב קיש: אל תלכי לאכול במסעדה.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל, חברים, אתם יוצאים מנקודת הנחה פשוט בעייתית.

יפעת שאשא ביטון: אם הם שמים מסכות - - -

יואל רזבוזוב: גם יש גודל מסעדה.

יואב קיש: לא קשור.

יואב קיש: כשאתה יושב בחדר סגור - - -

יואל רזבוזוב: אבל גם פה אנחנו בחדר סגור וגם בבית כנסת אנחנו ב - - -

יואב קיש: נכון, כשאני לא מדבר, ואני ממליץ לכל מי שלא מדבר, לשים מסכה, כי אנחנו מדבקים בחדר הזה.

יואב קיש: אל תתבלבלו, הפרספקס הזה לא מונע הדבקה, זה מקטין את הסיכויים - - -

יואל רזבוזוב: אז תורידו את זה - - -

יואב קיש: לא, תקשיב, אני מצמצם.

יואב קיש: הכול פה זה עניין של הסתברויות - - -

ג'אבר עסאקלה: אני עם המסכה ככה כי אני מתכונן לדבר.

יואב קיש: לא, זה קישוט.

יואב קיש: הכול זה עניין של הקטנת ההסתברות.

יואב קיש: גם ברמה המשקית, הרי בסוף אנחנו בוחנים את ההדבקה במשק, אנחנו בודקים את ההתפתחות של ההדבקה במשק.

יואב קיש: אם אני מוריד בצורה מסוימת, ובגלל זה אמרתי, כל מי שרוצה לפתוח משהו, בבקשה, תנו לי משהו אחר שיוריד את ההדבקה במשק.

יואב קיש: אני חייב להוריד - - -

יפעת שאשא ביטון: זו אמירה נוראית, זה כאילו אתם מתמסחרים במקומות.

יואב קיש: כן, אני חייב להוריד את ההדבקה המשקית, אם לא, אני מגיע למצב - - -

איילת שקד: נתתי לך, תעשו הסברה למשפחות המורחבות.

ג'אבר עסאקלה: ברשותך, אני רוצה התייחסות.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו ניתן לחבר הכנסת ג'אבר ואחר כך ניתן לחברת הכנסת תמר זנדברג.

איתמר גרוטו: רק עוד נקודה אחת אני רוצה לגבי המסעדות, אחרי זה נעבור לחברי הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, ואחר כך אני רוצה שאנחנו נשמע את פרופ' סגל שנמצא איתנו ועוד מעט צריך להמשיך לדרכו ואחר כך אני אחזור אלייך, חברת הכנסת אימאן.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, פרופ' גרוטו.

איתמר גרוטו: רק נקודה אחת.

איתמר גרוטו: במקומות שבהם מסעדות נפתחו ושראו שהייתה עלייה בתחלואה, כמו אצלנו, אז סגרו בחזרה.

איתמר גרוטו: זה חלק מהתהליך.

איתמר גרוטו: זה כמו שאמרתי גם בדיון אתמול, בסוף כשישבנו עם המסעדנים ניסינו מאוד ללכת לקראתם, גם לצמצם, אנחנו רצינו שני מטרים, צמצמנו לאחד וחצי בין השולחנות, כדי שהם יוכלו להתקיים כעסק, ובסופו של יום גם אמרנו שאם תהיה עלייה משמעותית בתחלואה אנחנו כמובן נשקול עוד פעם את צעדינו וזה היה מקובל.

איתמר גרוטו: דרך אגב, אני מאוד אשמח שנראה ירידה ואנחנו יכולים גם להגיד שברגע שתהיה ירידה משמעותית והתייצבות, אפילו לא צריך לרדת לאפס מקרים, נוכל גם לפתוח בחזרה.

יואל רזבוזוב: אבל אתם מבינים, מסעדה, הם צריכים לקנות את המזון לפני, יש כל כך הרבה בעיות במסעדה.

יפעת שאשא ביטון: - - - ואתה בינתיים מקריס אותם.

איתמר גרוטו: אבל בכל העולם זה עובד ככה.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לפתוח לסגור, לפתוח לסגור, זה משגע את המערכת.

יואל רזבוזוב: הם אומרים שהם לא יסגרו.

יואל רזבוזוב: חברים, אתם צריכים להבין שהמסעדנים, אני שומע אותם, ובאמת אנחנו אומרים שכולם צריכים לפעול לפי ההנחיות, אבל הם אומרים: אנחנו לא נסגור כי זה - - -

יואב קיש: לא, אם אתה שואל את חבר הסיעה שלך, אז הוא קרא למרד.

יואל רזבוזוב: אז אני אומר שלא הבנתם אותו נכון.

יואב קיש: יש לך חבר סיעה שקורא למרד.

יואל רזבוזוב: אז אני אומר שלא הבנתם אותו נכון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא עושים את זה מהשיקול הזה, אנחנו עושים משיקולים ענייניים.

יואל רזבוזוב: מה שאני אומר זה שכולם צריכים לפעול לפי ההנחיות, אבל מסעדנים באים ואומרים: זה החיים שלנו.

יואל רזבוזוב: זה פרויקט החיים שלהם ואנחנו הולכים ורומסים להם אותו.

יואל רזבוזוב: צריך לתת להם פתרון, יש פתרונות, אני בטוח שאפשר למצוא.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אנחנו נגיד אחר כך מה אנחנו מציעים, אנחנו נצא אפילו להתייעצות ונדבר גם עם סגן השר.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' גרוטו, סיימת?

איתמר גרוטו: זה לגבי המסעדות, אחרי זה - - -

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ג'אבר, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: טוב, אני משום מה רגוע היום, אני החלטתי להיות אופטימי.

ג'אבר עסאקלה: אם יש לנו ירידה בתחלואה אז זה סימן טוב, אני מסתכל על חצי רבע הכוס המלאה עכשיו.

ג'אבר עסאקלה: אם מכל הדרישות שלנו אנחנו יודעים שלא יסגרו את החופים, זה טוב, ולא יסגרו את הבריכות, זה טוב, אבל עדיין אנחנו לשים בכל הדיונים האלה כבר שבועיים ויותר, חוזרים על אותם טיעונים ואותם נושאים.

ג'אבר עסאקלה: חברים, אני חושב שהסיפור של חדרי הכושר והמסעדות הוא סיפור שחייב טיפול מיידי.

ג'אבר עסאקלה: ההצעה של המסעדות, לדעתי, רק בחוץ, זה לא מספיק ולא מספק את אנשי העסקים שיש להם מסעדות או עוסקים במסעדות.

ג'אבר עסאקלה: אני לא יודע מאיפה המספר הזה של-80% מהמסעדות יש מקומות בחוץ, אני לא עשיתי מחקר ולא סקר, אבל התרשמות כללית שלי שאין 80% שיש להם מרחבים מחוץ למסעדה.

ג'אבר עסאקלה: לכן אנחנו צריכים לחזור, כמו שיש בחדרי אוכל בבתי המלון, 35%, לאפשר להם 35% עם כל המגבלות גם בחוץ ולא לתת למסעדנות להיהרס.

ג'אבר עסאקלה: כמו שלקחתם אחריות כלכלית על ענייני בתי המלון צריך לקחת אחריות גם על המסעדות.

ג'אבר עסאקלה: לגבי אטרקציות נוספות, שלא התייחסתם אליהן, אני חושב שצריך גם – אנחנו מחכים לתשובות לגבי אטרקציות תיירותיות שצריכות להיות פתוחות.

ג'אבר עסאקלה: שמענו אתמול - - -

הילה שי וזאן: דיברנו איתו על זה, הם הלכו לבדוק את זה בממשלה.

יפעת שאשא ביטון: כן, זה רשום.

ג'אבר עסאקלה: אוקיי, שמענו אתמול על הספארי וכו' וכו'.

ג'אבר עסאקלה: חברים, האחריות שלנו גם על בעלי העסקים וגם על הבריאות.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה שנעשה סדר, לגבי הנושא של המסעדות, אנחנו תמימי דעים שאנחנו רוצים לבקש יישור קו, חללים פתוחים 35% ו-35% גם של האנשים בכלל, בחוץ, לא משנה באיזה מקום הם נמצאים, הם יבינו שזה הרעיון המסדר.

יפעת שאשא ביטון: אז בואו לא נחזור על זה, רשמתי, זה מה שאנחנו נציע.

יפעת שאשא ביטון: ים ובריכות אין מה להרחיב כי זה כבר סגור.

יפעת שאשא ביטון: בואו ננסה להבין מה קורה גם בהיבטים הנוספים.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת תמר זנדברג ואחר כך פרופ' סגל, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת ראש.

תמר זנדברג: סליחה שלא הייתי מתחילת הדיון, אבל עקבתי אחריו, אני באמת לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.

תמר זנדברג: אני חושבת שבצד העובדה שמדובר באמת במחלה מסוכנת, ואני שותפה לאלה שחושבים שצריך להיזהר ממנה, רחוקה מלהיות מכחישת קורונה, רחוקה מלהיות זאת שאומרת שתפתחו הכול הכול הכול רק בגלל הכלכלה, זו מגפה שצריך להיזהר ממנה וצריך לחיות איתה לאורך זמן.

תמר זנדברג: אבל יש לי את התחושה שההסתכלות היום, וראו את זה גם בפינג פונג בין הממשלה לכנסת בימים האחרונים, קצת היא קטגורית מדי ובזה שהולכים בענפים, מסעדות, אולמות אירועים, יש קריטריון אחר שאפשר להציב אותו ואז הוא יענה, לדוגמה הנושא של הקפסולות שהוכנס כאן כבר מזמן לדיון, לא רק בכיתות ובבתי הספר, אלא גם במשפחות.

תמר זנדברג: לדוגמה ההבדל, פרופ' גרוטו, בין אולם אירועים לבין מסעדות זה שבאולם אירועים כל החוגגים נמצאים ביחד באותו חלל, במסעדות יושבים בקפסולות.

תמר זנדברג: אותו דבר בחוף הים, בחוף הים אנשים יושבים בקפסולות, הם שומרים על מרחק טבעי בין אחד לשני סתם כי זה הטבע של הבילוי, זה הטבע של האירוע.

תמר זנדברג: לכן אני אומרת את זה גם בהיבט של המחשבה מה לפתוח ומה לסגור וגם בהיבט של ההסברה לציבור, אנשים באמת לא מבינים למה, מה הקריטריונים, ואז גם קורה מצב שחולה מאומת הולך ומדביק כי באיזה שהוא שלב אנשים בועטים בדלי, ואני לא אומרת, אני בעד ענישה פלילית במצבים כאלה – אני לא מבינה, העבירו איכוני שב"כ, למה לא משתמשים בזה?

תמר זנדברג: שולחים 60% מהמערערים - - -

איילת שקד: לא, תמר, אין איכוני שב"כ על מבודדים וחולים, איכוני השב"כ זה רק למצוא את שרשרת ההדבקה.

יפעת שאשא ביטון: למצוא את השרשרת אחורה.

תמר זנדברג: אבל זה מבוסס על מיקום.

איילת שקד: לא, אבל חולה לא מאוכן כל הזמן.

איילת שקד: ביטלנו את זה.

תמר זנדברג: הבנתי.

תמר זנדברג: שימשיך להיות לא מאוכן, תשכחו מה שאמרתי, שיישאר ככה.

תמר זנדברג: אבל מה שאני אומרת - - -

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: זה יכול להיות מרענן שאת בעד.

תמר זנדברג: לא, אני לא בעד.

תמר זנדברג: מה שאני רק אומרת זה שגם בהיבט של החלטה מה לסגור ומה לא, גם בדיאלוג בין הכנסת לבין הממשלה וגם בהסברה לציבור, על מנת שהציבור יידע שההחלטות שמתקבלות, יש בהן היגיון והוא מבין אותן, ובמיוחד לאור העובדה שזה הולך להיות לאורך זמן, אחרת אנחנו באמת נגיע למצב של באמת מרד, כמו שראינו ביום שישי, ואז הממשלה נגררת אחרי המרד.

תמר זנדברג: עוד נקודה שאני חושבת שהיא חשובה.

תמר זנדברג: הוועדה הזו, לפי החוק, צריכה לאשר בדיעבד את אותו הצו, כן או לא, אבל כן לנציגי הממשלה, לסגן השר ולנציגי משרד הבריאות, הצד השני של זה, של מערך החקירות האפידמיולוגיות, של קטיעת שרשראות ההדבקה, של איסוף המידע ולדעת איפה יש הדבקות, מה ההנחיות, זמן הבידוד ששמעתי שהולך להיות מקוצר, הנושא של חובת עטיית מסכות, אני חייבת רגע להתעכב על זה דקה, אנחנו נכנסים לחודשים מאוד חמים, החובה של עטיית מסכות במרחב הציבורי, בעיניי היא counterproductive, למה?

תמר זנדברג: ואני אומרת לך ממש מניסיון אישי, אתה שם מסכה בחוץ, מת מחום, מזיע, כשאתה מגיע לחנות עם מזגן או למקום, אי אפשר יותר מדי לשמור את זה, זאת בזמן שבחוץ במרחב הציבורי, ואנחנו יודעים שההדבקה בחוץ היא אפסית, ודווקא בכניסה למקומות שם הבעיה.

תמר זנדברג: הציבור, לפעמים זו גזרה אי אפשר לעמוד בה.

תמר זנדברג: הדוחות מחולקים במרחב הציבורי, אתה יוצא למקום, אתה שם את המסכה ובאיזה שהוא שלב, אין מה לעשות, באופן טבעי האנשים יורידו אותה דווקא כשהם נכנסים למקום.

תמר זנדברג: במקום לעשות הפוך, להדגיש את חובת עטיית המסכה בכניסה למקום ולא בחוץ, אני חושבת שזה יכול מאוד מאוד לעזור להתנהגות הציבור.

יפעת שאשא ביטון: כן.

תמר זנדברג: זה לא לנו לוועדה, אבל כן לכם כממשלה, תבינו שבחודשים מרץ אפריל הציבור התחיל במשמעת גבוהה ובמגויסות וברצון להיות חלק ואין סיבה שזה לא יהיה גם עכשיו, רק אם הוא יידע ויבין למה.

תמר זנדברג: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' סגל נמצא איתנו?

ערן סגל: כן.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

ערן סגל: שלום לכולם.

ערן סגל: מספר נקודות שאני רציתי להעלות.

ערן סגל: קודם כל לגבי נושא של מקומות הדבקה, אני חושב שיש קונצנזוס שאין הבנה טובה של מקומות ההדבקה, ואותו דבר גם אין הבנה מספיק טובה של מה הם התסמינים שהם תסמינים של הקורונה.

ערן סגל: אני חושב שאת שני הדברים האלה אפשר לשפר בצורה משמעותית עם פעולה פשוטה, משלימה, לחקירות האפידמיולוגיות והרבה יותר פשוטה.

ערן סגל: קופות החולים היום, שהן בעצם מנהלות את הבדיקות, אני חושב שאם בזמן שכל נבדק, כל בן אדם שנשלח לבדיקה, אם היו מתשאלים אותו במידה והסיבה שהוא נשלח לבדיקה זה מגע עם חולה מאומת, אם היו רושמים מהו המגע.

ערן סגל: הרי אם אני נשלח עכשיו לבדיקה בגלל מגע עם חולה מאומת אני יודע מי היה החולה המאומת שאיתו באתי במגע ואני יודע מה היה מקום המגע, אם היינו אוספים את המידע הזה ואחר כך מצמדים אותו לתוצאת הבדיקה אז היינו יודעים באיזה אחוז מהמקרים שבו המגע היה בבית כנסת בסופו של דבר הייתה הדבקה, באיזה אחוז מהמקרים שהמגע היה בחדר כושר, בבריכה וכו', באיזה אחוז בסופו של דבר זה הסתיים בהדבקה, כי זה הנתון הקריטי.

ערן סגל: הנתונים שהוצגו, אני חושב אתמול, מכל החקירות האפידמיולוגיות שבסופו של דבר מה היה המגע רק של החולים המאומתים, זה לא טוב בגלל שזה לא אומר לנו מתוך כמה מגעים כאלה.

ערן סגל: אז אם באותו מאמץ היינו גם כותבים בצורה מדויקת מה הם התסמינים של אותו אדם אז גם היינו יכולים להבין איזה תסמינים בסופו של דבר הסיכוי שהם ייצאו חיוביים בבדיקה הוא יהיה גבוה יותר.

יואב קיש: ערן, אני מנסה להבין את מה שאתה אומר.

יואב קיש: אתה אומר, את כל מי שהולך לבדיקה, גם אם בסוף הוא יוצא שלילי, אתה אומר שהוא שלילי, עדיין יש ערך, ברגע שהוא הלך לבידוד לצורך העניין, יש ערך לדעת איפה היה לו מגע עם חולה מאומת גם אם הוא לא נדבק באותה סיטואציה.

ערן סגל: יואב, זה אפילו הערך, הייתי אומר, הכי גדול.

ערן סגל: אם אתה רוצה להבין, מה שאתה רוצה להבין על מקומות ההדבקה זה באיזה אחוז מהמגעים שמתרחשים בסוג פעילות מסוים, איזה אחוז מהמגעים האלה בסופו של דבר מסתיים בהדבקה.

ערן סגל: זאת רמת הסיכון.

ערן סגל: כשאתה מסתכל רק על החיובים אין לך את המידע הזה.

ערן סגל: זה משהו מאוד פשוט - - -

יואב קיש: אתה מנטרל את הפקטור של ביצוע ההדבקה בפועל, זאת אומרת אתה אומר היה מגע, אני לא מסתכל אם הייתה הדבקה.

ערן סגל: בואו נחדד, אני אומר משהו מאוד פשוט, כל בן אדם שנשלח היום לבדיקה, והיום עושות את זה קופות החולים, שהרופא או מי ששולח ימלא שאלון עם שני דברים עיקריים - - -

איתמר גרוטו: אבל, ערן, רוב המבודדים לא נשלחים לבדיקה, הרעיון שלך מצוין, אבל צריך לחשוב על דרך אחרת, לא דרך הבדיקות.

הילה שי וזאן: רגע, בואו נשמע קודם.

יואב קיש: בסדר, נבדוק את זה איתו אחר כך.

יואב קיש: ערן, אני אדבר איתך על זה אחר כך.

ערן סגל: טוב.

ערן סגל: בעיניי, ההערה הזאת, אני חושב שזו פעולה פשוטה, אפשר לדבר על זה, היא יכולה לשפר מאוד גם את ההבנה של התסמינים שבסופו של דבר יותר מבחינים לקורונה, כי חום למשל הוא לא תסמין מבחין מאוד, ולעומת זאת אובדן חוש טעם וריח הוא תסמין מאוד מאוד מבחין, וכנ"ל לגבי ההבנה של מקומות ההדבקה.

ערן סגל: זאת הנקודה הראשונה שרציתי להגיד.

ערן סגל: נקודה שנייה, אם מסתכלים בנתונים של הימים האחרונים, וזה לא רק מהיום האחרון, אני חושב שהנתון הקשיח ביותר שאליו אפשר להתייחס זה באמת החולים הקשים החדשים, ושם אם ראינו מגמה שקצב ההכפלה בחולים הקשים הלך והגיע למצב של אפילו הכפלה כל חמישה ימים, בימים האחרונים, וזה לא יום אחד, זו כבר מגמה של שבוע, אנחנו רואים האטה, זה מגיע עכשיו להכפלה של כל תשעה או עשרה ימים בחולים הקשים וזה נתון מעודד.

יואב קיש: אתה מדבר על החולים הקשים החדשים?

ערן סגל: החדשים, כן.

ערן סגל: אני רוצה לחדד נקודה והיא שצריך להתאים את הפעולות שעושים לאופי המגפה.

ערן סגל: כלומר לא ייתכן שמחליטים על סדרת פעולות והגבלות מסוימות ואחרי יומיים מסתכלים ורואים האם היה שינוי ושוקלים פעולות נוספות, בגלל שכל פעולה שנוקטים בה יש השהיה של שבוע-שבועיים.

ערן סגל: לכן כרגע, אני אומר באמת בזהירות, כי הדבר הזה דינמי ומשתנה כל יום, אבל אני כרגע הייתי מסתכל בנתונים במהלך השבוע הקרוב, אני לא חושב שבמהלך השבוע הקרוב יש סכנת קריסה למערכת הבריאות בגלל, שוב, ההאטה בקצב החולים הקשים, ולכן - - -

יואב קיש: אף אחד לא חושב שבשבוע הקרוב יש סכנת קריסה.

ערן סגל: מסתכל וכל הזמן בוחן את זה.

ערן סגל: אני רוצה גם להזהיר על הסתכלות על שני פרמטרים אחרים, ואמרתי את זה כבר בשבועות האחרונים.

ערן סגל: האחד, אם מסתכלים על נתוני הנדבקים החדשים, אני חושב שיש לנו בעיה, הבעיה היא שאין לנו מספיק בדיקות כדי לאתר את הנדבקים.

ערן סגל: הכוונה היא שיש לנו איזה שהוא חסם, זה חוזר לנקודה הקודמת, יש לנו חסם של אחוז הבדיקות שייצא חיובי.

ערן סגל: אנחנו לא מספיק טובים בלדעת את מי אנחנו שולחים, או בגלל מגע או בגלל תסמינים, לבדיקה כדי שהוא ייצא חיובי ולכן לא עברנו אף פעם מתחילת המגפה את ה-8% חולים עם תוצאות חיוביות על פני שבוע.

ערן סגל: גם אם נגיע ל-10% אז עם 20,000 בדיקות זה אומר שאתה נעצר על 2,000.

ערן סגל: זאת אומרת שבימים האחרונים דווקא רואים האטה מאוד מאוד חדה בקצב של הנדבקים, עכשיו הוא מכפיל את עצמו כל 20 ימים, אבל זה דווקא נתון שאני לא מאמין לו בגלל שאני חושב שאנחנו מגיעים לחסם ואני רוצה להזהיר מפני חסם שבו באמת יכול להיות אירוע שבו תהיה השתוללות של המגפה בחוץ, אבל אנחנו כל הזמן נראה 2,000, 2,000, 2,000, כי זה חסם הבדיקות.

ערן סגל: לכן הנתון של החולים הקשים הוא יותר חשוב.

ערן סגל: ואני רוצה לומר גם לגבי אחוז החיוביים שכולם מסתכלים עליו, שיואב הזכיר אותו קודם, הוא מאוד מאוד תלוי במדיניות הבדיקות שאתם משנים כל הזמן.

ערן סגל: אם הייתה מדיניות בדיקות לפני שבוע-שבועיים שבה בדקו אנשים בגלל מגעים, הסיכוי שמישהו ייצא חיובי הוא נמוך ולכן זה משפיע על אחוז החיוביים, ואם היום בודקים בעיקר אנשים עם תסמינים, זה לבד באופן טכני מעלה את האחוז ולכן אני גם הייתי נזהר מלהסתכל על הפרמטר הזה.

יואב קיש: ברור.

ערן סגל: ונקודה אחרונה שאני רוצה להעלות והיא נוגעת אולי לצעדים הבאים שיש לנקוט בהם במידה ש - - -

יואב קיש: הבידוד של הגיל השלישי, אנחנו מכירים את זה.

ערן סגל: את מה?

יואב קיש: הבידוד שלא אוכלוסיית סיכון שאתה מדבר עליו.

ערן סגל: כן.

ערן סגל: אני רוצה להגיד שפה אנחנו רואים שינוי מאוד משמעותי בהתנהגות בגל השני לעומת הגל הראשון.

ערן סגל: בגל השני אנחנו רואים שבאופן אמפירי בנתונים הציבור שהוא בקבוצת הסיכון נזהר, אנחנו רואים שהחלק שלהם בנדבקים הוא 10% בעוד שהחלק שלהם באוכלוסייה הוא 15%.

ערן סגל: זה מה ששינה את העובדה שבגל הראשון ראינו ש-3% מהנדבקים הפכו לחולים קשים וכרגע זה 2%.

ערן סגל: אני חושב שאם נצליח לחזק את המגמה הזאת, כלומר לחזק את האופן שבו אנחנו שומרים על האוכלוסייה שהיא בקבוצת הסיכון, שכמובן זה לא רק גיל, יש הרבה אנשים שעברו את הגיל והם לא בקבוצת סיכון, אנחנו יודעים גם לזהות את קבוצות הסיכון, אבל אם אנחנו נדע לשמור על האוכלוסיות האלה אז אני חושב שזה בעצם יכול להסיר באופן מיידי את האיום על קריסה של מערכת הבריאות כי אלה בסופו של דבר החולים שהופכים להיות קשים ואנחנו יודעים לזהות אותם.

ערן סגל: אפשר היה לחשוב, זה דורש הרבה מאוד חשיבה ומחשבה, אבל אני חושב שאפשר היה ללכת לאיזה שהוא כיוון של חשיבה על תמריצים חיוביים, כלומר היום מה שקורה, אם הציבור הזה של קבוצות הסיכון היום נזהר, היום הוא נזהר והוא לא מקבל שום סיוע.

ערן סגל: אם אפשר היה לבוא עם חבילה של סיוע מכל ההיבטים, ועשו את זה, אפשר לשלוח מסמך, ויש אתר בווב-סייט, באנגליה עשו מהלך כזה, מאוד מפורט, ואני חושב שזה היה אחד המרכיבים שעזר להם עכשיו להתגבר על הגל המאוד גדול שהיה להם, עם הרבה טעויות בהתחלה.

ערן סגל: אפשר לתת תמריצים חיוביים, למשל סיוע כלכלי, עזרה בקניית מצרכים, סיוע באספקה של תרופות, כל המערך הזה ויהיו אזרחים שהיום כבר גוזרים על עצמם איזה שהוא סוג של בידוד כזה, שזה באמת מה שעוזר למספרים, אבל היום הם לא מקבלים סיוע.

ערן סגל: יש קבוצה, לפי דעתי, של אזרחים שהם בקבוצת סיכון והם לא יכולים לאפשר לעצמם מבחינה כלכלית בעצם להישאר בבידוד ויוצאים ומסכנים עם את עצמם וגם קבוצה כזאת שמה בסיכון קריסה של מערכת הבריאות.

ערן סגל: אני חושב שחלק לא מבוטל מהם, אולי, אם היו מציעים לו אפשרות לקבל איזה שהוא סיוע יחד עם זה שהוא יותר שומר על עצמו זה גם יכול להיות מהלך שיכול להסיר באופן מיידי את הסיכון לקריסה של מערכת הבריאות.

ערן סגל: לצד זה אני רוצה להגיד שזה לא שכל השאר אנחנו פותחים את המשק לחלוטין, לא, אני חושב שההגבלות האחרונות שנכנסו לתוקף, בעיניי הן מאוד ראויות, המספרים של 2,000 נדבקים ביום הם מספרים גבוהים מדי, חייבים להוריד את המספרים האלה, ההגבלות צריכות להיות בתוקף, אבל אם אנחנו עושים את שתי הפעולות, אחת, משאירים את המשק פתוח כפי הוא עכשיו, אני חושב שיכול להיות שלאור האופטימיות שאנחנו רואים במספרים האחרונים ייתכן שאנחנו כבר שם או מתקרבים לזה שמקדם ההדבקה יותר מתחת ל-1 ואז אם מצד אנחנו שומרים על האוכלוסיות שהן בקבוצת הסיכון, שהן מה שמהוות סיכון לקריסת מערכת הבריאות, ומצד שני אנחנו משאירים את המשק פתוח תחת הגבלות, אבל בודקים ורואים שאנחנו בכיוון הנכון, יכול להיות שמתווה מהסוג הזה הוא מתווה שיכול להביא אותנו על פני יותר זמן כמובן מאשר סגר כללי אבל מבלי לאלץ סגר כללי, אני חושב שמתווה כזה יכול להוריד את התחלואה באוכלוסייה הכללית עד למספרים של 200-100 נדבקים ביום שאפשר עם מערך חקירות אפידמיולוגיות, יותר בדיקות וכו', לטפל בו ולשמור על שגרת קורונה ומצד שני לעשות את זה תוך כדי זה שאנחנו לא נזקקים לסגר כללי.

יפעת שאשא ביטון: ערן, תודה רבה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד מילה.

יואב קיש: הניתוח שלך סך הכול הוא מאוד נכון, דרך אגב הוא קורה ואני אגיד לך מה הכוונה שלי שהוא קורה.

יואב קיש: החלטת הממשלה האחרונה שבה דובר על כל הדברים שנמצאים פה בוועדה, גם קבעה שהשר איציק שמולי, נדמה לי יחד עם השרה מירב כהן, יטפלו ויבנו תוכנית בדיוק לטפל במגזר של הדור השלישי ואוכלוסיות סיכון.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך יותר מזה, ש'מגן אבות', שזה גם לקח מהגל הראשון, עושה את זה במסגרת שלנו במשרד הבריאות באותם מטופלים בבתי האבות הסיעודיים והגריאטריים.

יואב קיש: ברור לכולנו שהאוכלוסייה הזו נמצאת גם בבתי האבות שלנו, גם בדיור מוגן וגם בחוץ, בציבור, וצריך לטפל בכל שלושת המקומות האלה ולא להזניח אף ולו אחד מהם, כולל החלטה, גם נאמר, לדאוג למשלוחים, לתרופות ולמזון, שלא ייצאו מהבית.

יואב קיש: אבל יש דבר אחד שאני חייב לומר, אני מניח שאתה תהיה שותף לדעתי, בסוף אם התחלואה – הייתה גם אמירה לתת לתחלואה להמשיך ורק תדאגו למגזר הזה, ואז אנחנו נהיה בסדר.

יואב קיש: את זה אני לא מוכן לקבל בשום פנים ואופן - - -

ערן סגל: חשוב לי מאוד לחדד.

ערן סגל: בדיוק, עם זה אני מסכים איתך במאת האחוזים, המטרה כרגע - - -

יואב קיש: זה לעצור את הגידול בתחלואה, בהדבקות.

ערן סגל: המטרה היא להוריד את התחלואה, אני רק אומר שיש שתי דרכים, שתי אסטרטגיות, שאפשר לנקוט בהם - - -

יואב קיש: אז אני אומר לך, ערן, זה בדיוק מה שקורה.

יואב קיש: אנחנו עושים בדיוק את הדבר הזה, מצד אחד מנסים לעשות הכול כדי להימנע ממגבלות שהן משפיעות על הכלכלה, מתמקדים באוכלוסיות הסיכון בכל מה שאפשר, אבל יוצאים מהנחה בסיסית שבסוף אין מצב כזה לבודד אותם ולחשוב שאנחנו מונעים את ההידבקויות האלה.

יואב קיש: המטפלים שלהם, המבקרים שלהם, המשפחות שלהם, בסוף חייבים להוריד את התחלואה ועל זה לא נוותר.

ערן סגל: יואב, הנקודה המרכזית שלי היא בעצם שבמקום אסטרטגיה של סגר כללי, האסטרטגיה שאתה יכול לנקוט בה היא שאתה חייב עוד יותר לחזק את ההגנה על קבוצות הסיכון, אבל תוך באמת סיוע - - -

יואב קיש: אנחנו עושים שם את המקסימום.

ערן סגל: וכמובן אנחנו מדינה דמוקרטית, שום דבר לא בכפייה, הכול מתוך בחירה ורצון וכו', אבל תוך מענקי סיוע ותמיכה וכו'.

ערן סגל: אני חושב שאם אתה עושה את זה עם סיוע שהוא מספיק אתה תקבל גם היענות.

ערן סגל: אתה רואה את זה בנתונים שהציבור, גם מבלי לקבל היום סיוע, שהחלק שלהם בנדבקים הוא משמעותית ירד.

יפעת שאשא ביטון: שהגיל השלישי נשמר.

ערן סגל: ואני חושב שבאסטרטגיה הזאת יש את שני הצדדים, הצד השני הוא חד משמעית שאתה חייב להוריד את ההדבקה.

יואב קיש: אנחנו נדבר אחר כך, ערן.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, פרופ' ערן סגל.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל תודה רבה על הדברים ועל הפריסה הרחבה של התפיסה המקצועית.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שבהגנה על הגיל השלישי אז דווקא במגבלות שעכשיו יושבים כאן על השולחן אנחנו בעיקר פוגשים מגבלות על הצעירים מאשר על הקשישים.

יפעת שאשא ביטון: אתמול גם בדיון אמרנו שאפשר לייצר מערך שבו אנחנו מאפשרים פעילות בשעות מסוימות רק לקשישים.

יפעת שאשא ביטון: הבריאות שלהם והנפש שלהם והבריאות הפיזית שלהם שנתמכת על ידי פעילות ספורטיבית שאנחנו מעודדים אותם ללכת להליכות ועל ידי שהות בבריכה, הרבה מהם הולכים ושוחים בצורה טיפולית, עם מאמנים, אני לא מדברת רק ברמה של הפאן, שגם זה חשוב, אבל אני אפילו לא שם, ולייצר איזה שהוא מנגנון שאנחנו כן מאפשרים להם להיות בזה תוך כדי שאנחנו מגנים עליהם.

יוליה מלינובסקי: הנפש לא פחות חשובה.

יפעת שאשא ביטון: ללכת עכשיו ולייצר מגבלות דווקא על האוכלוסייה הצעירה זה קצת אנטיתזה למה שעולה כאן.

יואל רזבוזוב: ותמיד שמענו שהמטרה היא להגן על האוכלוסייה המבוגרת.

יואל רזבוזוב: אם באמת האוכלוסייה המבוגרת יודעת לשמור על עצמה יותר טוב, אז אנחנו כן צריכים קצת לשחרר יותר בצעירים ובזה אנחנו לא נגיע למספרים, סגן השר.

יואב קיש: אתה שמעת את הדיון, אסור לך להיות במספרים האלה.

יואל רזבוזוב: אני לא בעד, אבל עוד פעם, יש פה מאזניים, העניין הבריאותי והעניין הכלכלי, ואנחנו צריכים לקבל החלטות.

יואל רזבוזוב: החלטות קשות, כבדות משקל, אבל אנחנו חייבים לקבל אותן.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת אימאן ח'טיב, הבטחתי לה את רשות הדיבור.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: מכל הדיונים, גם אתמול וגם היום, לצערי הרב אנחנו רואים שעדיין אנחנו לא מתנהלים בצורה שאפשר לקרוא לה ממוקדת שמבוססת ממש על נתונים שיש עליה הסכמה של כולנו ורואים דעות שונות.

אימאן ח'טיב יאסין: משרד הבריאות מציג משהו אחד - - -

יפעת שאשא ביטון: הגיוני שיהיו דעות שונות, בשביל זה אנחנו פה.

אימאן ח'טיב יאסין: אוקיי, בסדר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני האמת תוהה ושואלת על אותו רקע, איך קובעים מקום מסוים שאפשר לפתוח ומקום אחר אי אפשר לפתוח.

אימאן ח'טיב יאסין: למשל אם אנחנו אומרים שאפשר לפתוח חדרי כושר אז למה אי אפשר לפתוח סטודיו?

יואב קיש: אי אפשר, לא זה ולא זה.

יפעת שאשא ביטון: כרגע לא זה ולא זה.

אימאן ח'טיב יאסין: אוקיי, בריכות.

יפעת שאשא ביטון: בריכות וים סיכמנו.

יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, לא נחזור על הדיון.

יואב קיש: אבל תחת מגבלת התקהלות, אסור להתקהל.

הילה שי וזאן: ברור, תחת התו הסגול.

יפעת שאשא ביטון: כן, זה ברור, הכול תחת מגבלת התקהלות והכול לפי תו סגול

הילה שי וזאן: אם אתם צריכים, יואב, אז תעדכנו את התו.

אימאן ח'טיב יאסין: ומסעדות, אמרנו רק מסעדות, כאילו שיש להם אפשרות למקום פתוח, מה עם השאר?

אימאן ח'טיב יאסין: גם לא נותנים מענה, למרות שיש אפשרות לשמור על התו כמו שצריך בתוך המסעדות.

אימאן ח'טיב יאסין: ועוד דבר, אנחנו לא נוותר על זה, אנחנו בעונת החתונות ויש חתונות שעושים סעודה באולמות פתוחים.

אימאן ח'טיב יאסין: אז מה ההבדל - - -

יואב קיש: בשום פנים ואופן, זו תקלה חמורה.

יואב קיש: לעשות עשרות אנשים בסעודה, כך המגזר, לצערי, יידבק, אסור לכם לעשות את זה.

יואב קיש: אתם רוצים שאנשים ימותו במגזר?

יואב קיש: אני לא מבין.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו לא רוצים ש - - -

יואב קיש: תעצרו את זה.

יואב קיש: אתם מנהיגי ציבור, יש לכם אחריות.

יואב קיש: אין חתונות של מאות אנשים, ולא עושים את זה בבית פרטי ולא עושים את זה ברחוב ולא בשכונה ולא עושים סעודה של מאות אנשים.

יואב קיש: אתם תהרגו את הציבור שלכם, תוכיחו מנהיגות.

אימאן ח'טיב יאסין: א', אל תאשים אותנו בזה שאנחנו רוצים - - -

יואב קיש: אם אתם מבקשים שהם יאכלו כולם ביחד אז אתם לא מבינים איפה אתם נמצאים.

תמר זנדברג: אבל מה, אתה רוצה, להחליף את העם?

תמר זנדברג: היא משקפת לך מצב שצריך לטפל בו ביחד - - -

אימאן ח'טיב יאסין: אני משקפת בדיוק מצב גם של בעלי האולמות - - -

יואב קיש: תובילו ותנהיגו ותמנעו את האירועים המסוכנים האלה.

אימאן ח'טיב יאסין: אז תיתן, א', לאותם בעלי אולמות פיצוי כספי כמו שצריך כי הם קורסים.

יואב קיש: בסדר, את הביקורת הזו המשרד מקבל.

אימאן ח'טיב יאסין: הם כבר קרסו.

יפעת שאשא ביטון: על זה יש דיון עכשיו.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא רק הבעלים של האולמות, זה גם המשפחות, המשפחות של העובדים בתוך האולמות.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית.

יואב קיש: בסדר.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר.

אימאן ח'טיב יאסין: ואתה יודע מה קורה?

אימאן ח'טיב יאסין: מה שקורה, שסגרנו את האולמות, מקום שהוא יכול להיות מפוקח, לפקח עליו כמו שצריך, ואנשים עושים בבתים.

יואב קיש: בדיוק, את זה צריך לעצור.

אימאן ח'טיב יאסין: איך לעצור?

אימאן ח'טיב יאסין: תגיד איך אפשר לעצור?

יואב קיש: קודם כל עם זה שאתם תובילו ותסבירו שזה מסוכן, שאנשים לא יעשו את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: העניין של ההסברה לא מספיק, צריך לעשות נוהל מסודר, תקין, שאנשים יוכלו לחיות כמו שצריך ולעשות את האירוע כמו שצריך בתנאים המיטיבים - - -

תמר זנדברג: סגן השר, אני מזכירה לך כמה חברי כנסת מהקואליציה השתתפו בהפרות של אירועים, במסיבות ובכל מיני.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, חברת הכנסת תמר זנדברג, אנחנו לא בדיון הזה עכשיו.

תמר זנדברג: לא, אבל לא צריך להשתלח, לא בציבור ולא בנציגיו.

יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי.

תמר זנדברג: אנחנו כולנו באותה סירה.

יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי, אני רוצה לומר פה משהו.

אימאן ח'טיב יאסין: יפעת, ההשוואה בין מסעדות לסעודות זה אותו דבר, תאמיני לי, אותו דבר, ויש אפשרויות.

יפעת שאשא ביטון: לא, רגע, חברים, לא.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בסוף ניהלנו פה שעות על גבי שעות של דיונים ואנחנו ראינו כולנו שהסיפור של אירועים משפחתיים הוא סיפור כואב.

יפעת שאשא ביטון: במקום הזה, אני חושבת שזה אחד המקומות הבודדים שאפילו יש נתונים אמיתיים - - -

אימאן ח'טיב יאסין: אין בעיה, אבל שיתנו פתרון.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה איתך וגם סגן השר אמר שהוא מסכים ואני יודעת שיש דיון עכשיו בוועדה אחרת - - -

יואב קיש: לא, אמרתי, אמרתי שאני יכול לקבל הערות כאלה, אבל לא לקבל הערות: תנו לנו לאכול בחוץ ביחד.

יואב קיש: מה זה?

יפעת שאשא ביטון: הסיפור הכלכלי והפיצוי שצריך להיות גם לבעלי האולמות וגם לזוגות הצעירים הוא קריטי, הוא דרמטי, אנחנו צריכים להילחם עליו ואנחנו נעשה את זה, אבל מבחינת המגבלות אנחנו הבנו שיש באמת קושי בסיפור של אירועים משפחתיים.

יפעת שאשא ביטון: ידענו את זה כבר לפני שבועיים וכבר אפשרנו את הסגירה שלהם.

יפעת שאשא ביטון: אני כן מצפה שאנחנו נייצג את העמדה הזו גם כלפי חוץ ולא נקבל בשוויון נפש כאלה שמוצאים להם דרך עוקפת לעשות את האירועים האלה.

יפעת שאשא ביטון: כולנו משלמים על זה מחיר, כולנו, כי בסוף אנחנו רואים את הנתונים ואז צריך לסגור - - -

יואב קיש: דרך אגב, ללא כל קשר למגזר כזה או אחר, אני אומר לכל הציבור, לא לעשות חתונות פיראטיות בבתים עם עשרות אנשים, לא לעשות ארוחות של עשרות, אלה הדברים שחייבים להפסיק, זו התקופה.

יואב קיש: מי שממשיך לעשות את זה, בוודאי שמענו גם על מקרים קיצוניים של חולי קורונה שהולכים ומסתובבים, זה בכלל פשע, אבל מי שעושה את זה - -

יפעת שאשא ביטון: תפעילו סנקציות.

יואב קיש: - - יש שם חולים שלא יודעים שהם חולים ואלה אירועי הדבקה המוניים שצריך לעצור.

הילה שי וזאן: יפעת, אני רוצה לומר משפט לגבי מה שנאמר פה לגבי הזוגות הצעירים.

הילה שי וזאן: אני העליתי היום, זה כרגע בנשיאות, בקשה לדיון דחוף בנוגע לזוגות הצעירים.

יפעת שאשא ביטון: בסדר, זה בהיבט של - - -

הילה שי וזאן: לא, שחשוב להתייחס לעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: סגן השר גם צריך לצאת ואני כן רוצה שאנחנו ניתן את מה שאנחנו רוצים כוועדה, אנחנו נהיה מוכנים לחכות קצת, לראות איפה אנחנו יכולים להגיע להסכמות.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מיקי לוי, יש לך משהו להוסיף על כל מה שהיה כאן?

מיקי לוי: אני רוצה להעלות שלושה נושאים.

מיקי לוי: אני מתנצל כי הייתי מחולק היום בין הכספים לבין הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: קדימה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לך שבריכות וים סגרנו.

איתמר גרוטו: פתחנו.

יפעת שאשא ביטון: לא, הגענו להסכמות.

מיקי לוי: אני לא נוגע במה שהמאבקים הסתיימו.

יוליה מלינובסקי: מה עם האטרקציות?

מיקי לוי: אני מבקש עוד הפעם, למרות מה שאמר פרופ' גרוטו, למרות מה שאיתמר אמר, אני מרשה לעצמי להגיד איתמר, לחשוב כן על מסעדות.

מיקי לוי: יש מסעדות גדולות, יש מסעדות שאפשר להושיב בחוץ.

מיקי לוי: אנחנו אישרנו לבתי המלון 35% תפוסה בחדרי האוכל ואני מבקש, דורש, ואני מציע גם לחבריי להצביע נגד הממשלה בעניין הזה, אנחנו צריכים לפתוח את המסעדות עם 35% בפנים תפוסה ובין 10 ל-20 איש בחוץ בהתאם לשטח המוצע באוויר הפתוח.

יפעת שאשא ביטון: לא, בחוץ לפי התו הסגול, אני לא רוצה להגביל.

מיקי לוי: לפי התו הסגול, מתאים לי, גברתי.

יואל רזבוזוב: על זה כולנו, יש הסכמה.

מיקי לוי: אני מבקש, יש כאן ויכוח גדול על נושא חדרי הכושר.

מיקי לוי: בשבוע שעבר הצבענו בעד ואני לא יודע איך התפתח הדיון, אני יודע מה דעתי, אבל כדי שהדיון לא יסתבך אני מבקש פעם נוספת להפריד את מכוני הפילטיס, שהם עשרה, 12, 18 על שטח ענק שמגיעות לשם ילדות בנות 14, 16, רוקדות והולכות.

מיקי לוי: אנחנו זורקים את הילדים לרחובות.

יואל רזבוזוב: הכוונה לסטודיו?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: אני נגד הסגירה של הסטודיו, סטודיו C למינהו, מי שרוצה לסגור את עצמו ולקבל מהממשלה שיסגור, זה לא אכפת לי, אני רוצה להחזיר את המשק לגלגלים שלו, אני רוצה להחזיר את המשק לשפיות.

מיקי לוי: לכן אני מבקש, גברתי, להפריד את הסטודיו.

יפעת שאשא ביטון: - - - עושים את החוגים האלה.

יואל רזבוזוב: חוגי ילדים ששם אין הדבקות?

מיקי לוי: הסטודיו, מכוני הפילטיס, להפריד להפריד להפריד.

מיקי לוי: כמה פעמים אני מבקש.

יוליה מלינובסקי: מיקי, מה עם חדרי הכושר?

מיקי לוי: רגע, אני קודם כל רוצה להפריד כי יש כאן ויכוח גדול עם חדרי הכושר שננהל אותו.

מיקי לוי: אני בעד, אבל יש ויכוח גדול, אבל להכניס את הפילטיס והסטודיו האלה יחד עם חדרי הכושר, זה לא בכפיפה אחת אפילו.

מיקי לוי: נושא אחרון, זריז, מהר.

מיקי לוי: אני מבקש בהתאם לתו הסגול לפתוח מוזיאונים.

מיקי לוי: המוזיאונים - - -

יפעת שאשא ביטון: יש פה עמדה של משרד התרבות, אני מיד אקריא את זה.

מיקי לוי: המוזיאונים, גברתי, בפני קריסה.

מיקי לוי: דיברו איתי על העניין הזה, הם מקבלים תמיכה מהממשלה, אבל כל הכסף הוא מהחוץ.

יפעת שאשא ביטון: אז, ברשותך, אני אקריא את עמדת משרד התרבות שתומכת במה שאתה אומר.

מיקי לוי: מצוין, תודה.

יפעת שאשא ביטון: פשוט כי אני רוצה להרוויח את סגן השר ואת מה שאנחנו רוצים לבקש ממנו כדי שאם נצטרך גם לצאת להפסקה בינתיים כשהוא יקיים את השיח עם הממשלה שזה יהיה.

יפעת שאשא ביטון: אז עמדת משרד התרבות והספורט, אני מקריאה מה שהם שלחו לי: אנחנו עובדים סביב השעון כדי לדאוג שהמוזיאונים יישארו פתוחים.

יפעת שאשא ביטון: סגירת המוזיאונים בסופי שבוע משמעה מכה אחת יותר מדי עבורם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בדיונים מול כלל הגורמים בממשלה ובראשם עם משרד הבריאות, המל"ל וראש הממשלה כדי לוודא שככל שתתקבל החלטה לגבי פתיחה בסופי שבוע במתכונת כזו או אחרת דינם של המוזיאונים להיפתח גם כן.

יפעת שאשא ביטון: המוזיאונים פועלים כיום במתכונת זהירה ביותר, מדובר בחללים גדולים שבכפוף למגבלות התו הסגול לא מהווים מוקד הדבקה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם יודעים שהתרבות במוזיאון, מה לעשות, זה לא שיש התקהלות, והיא מאוד אינטימית - - -

יוליה מלינובסקי: אתה לא מגיע שם - - -

מיקי לוי: מצוין, תודה רבה לך, מעריך.

יפעת שאשא ביטון: אז זו בקשה של משרד התרבות כפי שהם שלחו לוועדה, הם פשוט לא הצליחו לעלות בזום.

יוליה מלינובסקי: יש לי שאלה מאוד חשובה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, ואז אני רוצה לסכם בשביל השר כי אני רוצה שיהיה לו זמן לטפל בזה.

יואב קיש: סגן השר.

נירה לאמעי רכלבסקי: יש לנו בחוק הבחנה לגבי מתקנים או מוצגים שניתן לגעת בהם ומיועדים - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו מדברים בלי מגע, אנחנו מדברים על המוזיאונים שהיום הם פתוחים, האחרים כרגע לא פתוחים, זה דיון בפני עצמו.

יוליה מלינובסקי: שאלה מאוד חשובה שאני רוצה לקבל תשובה, כמה זמן היום לוקח מרגע שבן אדם מקבל הפניה לבדיקת קורונה עד שהוא מקבל תוצאה, מה הזמן עכשיו?

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, שאלה מצוינת, לא קשורה לצו.

יוליה מלינובסקי: כן קשורה.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יוליה מלינובסקי: כי אני מקבלת הרבה טענות שלוקח לאנשים ארבעה-חמישה ימים עד שהם מקבלים הפניה ועד שהם מקבלים תוצאה.

יוליה מלינובסקי: אם אנחנו באמת מתעסקים עם המגפה ואנחנו באמת מתעסקים בזה ואנחנו רוצים לקטוע את שרשרות ההדבקה את לא תוכלי לעשות את זה לעולם אם זה לוקח חמישה ימים.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה ברור.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אמרנו, צריך חקירות אפידמיולוגיות - - -

איתמר גרוטו: זה מאוד השתפר.

יוליה מלינובסקי: גברתי, אני חיכיתי לזה הרבה זמן.

יוליה מלינובסקי: כל הדיון הזה לא שווה ואנחנו לא נוכל להילחם עם כל הדבר הזה, במיוחד בחורף, אם לא נקצר את הזמן עד למינימום.

יוליה מלינובסקי: מה קורה עכשיו?

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, יש לנו מחר דיון שלם על זה, מבטיחה לך שאת תפתחי אותו.

יוליה מלינובסקי: לא, אני רוצה עכשיו לקבל תשובה, כי יכול להיות שזה יעזור לי לקבל תשובה.

יוליה מלינובסקי: אם היום הממשלה רוצה לסגור הכול ולסגור ולסגור ולסגור ומצד שני לוקח למערכת חמישה - - -

יפעת שאשא ביטון: בינתיים יכולים ל - - - את זה ולפתוח.

יוליה מלינובסקי: גברתי, סליחה, גם לי יש זכות דיבור פה, בסדר?

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לקבל תשובה מאוד ברורה.

יפעת שאשא ביטון: זה תמיד יש לכולם, רשות דיבור יש לך עכשיו.

יוליה מלינובסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: רשות דיבור לא מבקשים, לוקחים, אז אני לוקחת.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לדעת כמה זמן לוקח מהתחלה ועד הסוף, כי אי אפשר מצד אחד לסגור ולשים הגבלות ומצד שני לא לטפל בבעיה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: לא לקיים את מה שצריך במערכת.

יוליה מלינובסקי: זה דבר ראשון.

יוליה מלינובסקי: כי אם אנחנו באמת שם הזמן פה הוא דבר קריטי.

יוליה מלינובסקי: דבר שני, אני לא מצליחה להבין מקום סגור, סניף בנק, אחלה, בואו נסגור את כל הבנקים, גם שם אנשים מגיעים רנדומלית, הם עומדים בתור.

יוליה מלינובסקי: באוטובוסים, מתי נסעת בפעם האחרונה?

יוליה מלינובסקי: סביר להניח שמזמן מזמן מזמן, אמא שלי כל יום שם, אני מקבלת חוויות.

יוליה מלינובסקי: קודם כל צפיפות, מגע, כולם נוגעים באותם דברים.

יוליה מלינובסקי: אם כבר גם זה אפשר לסגור.

איתמר גרוטו: לא הצענו את זה.

יוליה מלינובסקי: סניף דואר.

יוליה מלינובסקי: היית פעם בדואר?

יוליה מלינובסקי: עמדתי שם פעם שעה בתור כדי רק להיכנס.

יוליה מלינובסקי: חבל לך על הזמן, מקום הדבקה פר-אקסלנס.

איתמר גרוטו: אבל עם מסכות - - -

יואל רזבוזוב: תסגרי עכשיו חצי מדינה.

יוליה מלינובסקי: עכשיו אני אגיד לך, פרופ' גרוטו, בן אדם שכבר בא למסעדה ויש שם את בעל העסק שהוא רוצה לעבוד, הוא רוצה שהעסק שלו ישרוד, אני רוצה שהאחריות תהיה על בעל העסק, שהם יעמדו בכל התנאים ואז אנחנו באמת - - -

יפעת שאשא ביטון: זה כבר מעוגן, יש לזה צו שלם.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: בגלל זה אני מבקשת - - -

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, יש לנו פה סוגיות דרמטיות על השולחן שאני רוצה לפתור אותן מול הממשלה לגבי סגירה ופתיחה שלהם.

יוליה מלינובסקי: יופי, אני רק מסבירה למה אני חושבת שברגע שיש לך אבא ואמא כמו מסעדה, כמו חדר כושר, כמו סטודיו, שרוצים לעבוד, הרבה יותר קל לפקח ולשמור על הכללים כי אותם בעלי עסקים יהיו כמו לביאות שם כדי לשמור על הכללים.

יוליה מלינובסקי: ודבר אחרון, מה ששמעתי פה, וזה באמת כל כך – לא בסדר זה אפילו לא מילה, זה זעזע אותי שאנשים יודעים שהם חולים, לא חולים, יש להם נגיף, קיבלו תוצאה והולכים לחתונה או לחדר כושר.

יוליה מלינובסקי: פה אני באמת פונה ומבקשת מסגן השר - - -

איתמר גרוטו: אנחנו נטפל במקרה הספציפי הזה.

איתמר גרוטו: בדקתי, היא הודיעה לבעל העסק ובעל העסק בא אמר לה: בכל זאת תמשיכי לעבוד.

איתמר גרוטו: זאת אומרת גם בעל העסק הוא – אנחנו - - -

יואל רזבוזוב: אבל זה להעניש.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת פה - - -

יואב קיש: רק שנזכור שמשרד הבריאות זה לא משרד הבט"פ, יש אכיפה, יש משטרה, אנחנו נעביר את הפרטים.

יואב קיש: אל תאשימו אותנו בחוקי בתי משפט, חוקי אכיפה, זה אנחנו לא שם.

יפעת שאשא ביטון: סגן השר, קודם כל אנחנו לא מאשימים אתכם, ברור, אתה הרגשת כמו נאשם כאן?

יואב קיש: לא, אני נהנה לקבל ביקורת, אבל - -

יוליה מלינובסקי: אני פה דווקא לצדך.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת - - -

יואב קיש: - - אני לא הולך לדאוג למעצרים.

יואב קיש: אני אעביר את המידע.

יוליה מלינובסקי: אדוני, תן לי לסיים.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שאתה אוהב להתפרץ.

יואב קיש: אני מתנצל, את אף פעם לא הפרעת לי פשוט.

יוליה מלינובסקי: לא, לא, אף פעם.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת מכם, תביאו אפילו לפה, לכל ועדה שאתם רוצים, ענישה מחמירה ביותר כי זה כבר משהו, כפי שאמרת, בגדר של פשע.

יוליה מלינובסקי: בזה אנחנו נתמוך.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת מצד אחד - -

יואב קיש: לדעתי זה קיים, אבל בסדר.

יוליה מלינובסקי: - - אנחנו רוצים לפתוח מה שאפשר לפתוח ולא הבנתי למה אני לא יכולה ללכת בסוף שבוע לגן חיות עם הילדים בשבת, למה?

יוליה מלינובסקי: אם זה גן חיות פתוח, באוויר הפתוח, לא הצלחתי להבין.

יפעת שאשא ביטון: אז בואו נשים את זה על השולחן.

יוליה מלינובסקי: וחדרי אוכל במפעלים.

יפעת שאשא ביטון: כתבתי הכול.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להתכנס, אנחנו לא נצביע עכשיו, אנחנו נאפשר לך לנהל שיח עוד על הדברים האלה, אם נצטרך נדבר על זה בחוץ, מה שיש כאן הוא כזה, ים ובריכות יש לנו הסכם, הממשלה גם קיבלה את המתווה, זה בסדר.

יפעת שאשא ביטון: לגבי המסעדות, אנחנו כן רוצים שאתה תדבר עם מי שצריך כדי שאנחנו נאפשר להם גם, אם לא 35%, 25%, צריך להשאיר להם את האופציה לעבוד בפנים, אפילו בתנאים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאם אנחנו נגיד 35% בפנים וזה יהיה רוחבי, זאת אומרת לא משנה איפה ומתי וזה יהיה העיקרון המסדר גם לציבור יהיה יותר קל להבין את זה וליישם את זה.

יוליה מלינובסקי: מאוד פשוט.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של האטרקציות התיירותיות, במיוחד שבאילת אנחנו פוגשים את זה בצורה מאוד חריפה, העיר אוכלת מזה, זאת אומרת זה מקור הפרנסה שלהם, אז לראות איך אנחנו נותנים לזה את המענה.

נירה לאמעי רכלבסקי: יכול להיות שאפשר לשנות אולי את ההגדרה של מתקני שעשועים.

יפעת שאשא ביטון: גם.

נירה לאמעי רכלבסקי: כי הם מוגדרים ברישיון מתקני שעשועים - - -

יפעת שאשא ביטון: גם, אבל.

יואב קיש: תסבירי לי מה התכוונת, היועצת המשפטית?

יפעת שאשא ביטון: אני אסביר.

יפעת שאשא ביטון: באילת עם האטרקציות התיירותיות הם לא יכולים לעבוד כל השבוע כי הם כאילו מתקני שעשועים, אז את זה אמרו שיפתרו משפטית.

יואב קיש: לא, אני לא מדבר עכשיו מה נחליט או לא, אני מנסה להבין משפטית מה ההבדל בין אטרקציה באילת לאטרקציה במקום אחר.

יפעת שאשא ביטון: לא, בגלל זה אני אמרתי.

איתמר גרוטו: לא, זה לא רק באילת, בכל מקום.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: נירה העלתה את הסוגיה של מתקני שעשועים ואטרקציות באילת שזה צריך לפתור משפטית, לא קשור עכשיו.

יואב קיש: לא, קודם כל בריאותית צריך להחליט.

יפעת שאשא ביטון: לא קשור, כי האטרקציות התיירותיות פועלות במשך השבוע, רוצים לסגור אותם בסופי השבוע.

יואל רזבוזוב: ברישיון עסק כתוב מתקן שעשועים - - -

יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, בואו נעשה סדר בשיח.

יפעת שאשא ביטון: חשוב שהדברים יהיו ברורים בשיח.

יפעת שאשא ביטון: אטרקציות תיירותיות פועלות במשך כל השבוע, בסופי השבוע רוצים לסגור אותם.

יואב קיש: אבל זה נקרא מתקן שעשועים בחוק.

אוסאמה סעדי: זו בדיוק הבעיה.

נירה לאמעי רכלבסקי: הכוונה היא לא לאטרקציות - - -

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, לא נגיע ככה לשום מקום, באמת אני אומרת, כי יש פה הרבה מאוד ניואנסים שאם אנחנו לא נסביר אותם פעם אחת בצורה ברורה אנחנו עוד פעם נתערבב.

יפעת שאשא ביטון: אני עושה סדר.

יפעת שאשא ביטון: אטרקציות תיירותיות יכולות לפעול כל השבוע, בסוף השבוע הן אמורות להיסגר לפי הצו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים שגם בסופי שבוע האטרקציות הללו יפעלו על פי התקן כדי לאפשר באמת פיזור במרחב, שאנשים לא יהיו תמיד רק במקום אחד.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שבצפון פתחו ואני מאוד מאוד שמחה, צריך לאפשר את זה בכלל בארץ.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שגם גן החיות - - -

יואב קיש: מה?

יואב קיש: מה זה יודעת שבצפון פתחו?

יפעת שאשא ביטון: תבדוק את זה, אני אמרתי לך את זה.

יואב קיש: אני בדקתי את זה משפטית, אין דבר כזה.

יואב קיש: מי שפתח בסוף השבוע פעל בניגוד לצו.

יפעת שאשא ביטון: לא, הצו הוא לא - - -

איתמר גרוטו: לא, בסוף השבוע זה לא היה סגור עדיין.

יואב קיש: בסוף השבוע הזה עדיין לא?

יואב קיש: בסדר.

יפעת שאשא ביטון: כן, אז אנחנו מבקשים - - -

יואב קיש: בסוף השבוע הזה גם הים וגם זה היה פתוח.

יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, הבנתי שהגיעו אתמול להסדר, להיפך, אני באה לטובתם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שהאטרקציות האלה יהיו פתוחות - -

יוליה מלינובסקי: גם בסוף השבוע.

יפעת שאשא ביטון: - - כדי לאפשר לאנשים יותר מקומות ללכת אליהם ולא להיות מכווצים רק במקומות מסוימים.

מיקי לוי: אז אולי, גברתי, נחזור על הרשימה.

יפעת שאשא ביטון: רגע, רגע.

יפעת שאשא ביטון: כולל גן החיות שדיברו אתמול, שאפשר לעשות מסלול רכוב.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יש פתרונות שיאפשרו לאנשים להגיע בלי שאנחנו מסכנים אותם.

יפעת שאשא ביטון: זה לגבי האטרקציות.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור הייחודי של אילת זה שהם כיום לא יכולים לפתוח בכלל את האטרקציות התיירותיות שלהם כי הם מוגדרים, כמו שנירה אמרה, מתקני שעשועים.

יפעת שאשא ביטון: פה צריך לטפל ב - - -

הילה שי וזאן: יפעת, אני דיברתי על זה עם מיקי בחוץ, זה מה שניסיתי לומר.

הילה שי וזאן: דיברתי על זה מקודם עם יושב ראש הקואליציה, גם לגבי אילת וגם לגבי בכלל - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל אני מרכזת לו את זה עכשיו.

הילה שי וזאן: לא, הוא כבר דיבר על זה עם ראש הממשלה, הוא מחכה לתשובה, זה מה שאני רציתי לומר.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אני שמה את זה על השולחן כדי - - -

נירה לאמעי רכלבסקי: אני חייבת להגיד משהו.

נירה לאמעי רכלבסקי: החוק שלנו לא מגדיר מהי אטרקציה תיירותית, וזה חשוב לומר, יכול להיות שיש מקומות - - -

איתמר גרוטו: אני יכול להסביר כי אני עסקתי - - -

יפעת שאשא ביטון: חברים, טפלו בזה משפטית, אותי לא מעניין איך אתם עושים את זה.

יפעת שאשא ביטון: אותי מעניין שזה יקרה.

נירה לאמעי רכלבסקי: מצדה היא אטרקציה תיירותית כשהיא באוויר הפתוח.

איתמר גרוטו: אני מכיר את ה – אנחנו קבענו קריטריונים לזה, הכול בסדר.

יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, המכניזם לא מעניין אותי, מעניין אותי - - -

איתמר גרוטו: אנחנו קבענו קריטריונים, בעצם מה שקורה זה שיש אטרקציות כמו רכבל, כמו נסיעה בג'יפים, שבזה לא הייתה בעיה, אישרנו לפי תו סגול.

איתמר גרוטו: עכשיו הגיע העניין של האטרקציות באילת שהן בעצם נופלות בקטגוריה של מתקני שעשועים, כי נסיעה בג'יפ זה לא מתקן שעשועים, זה דיון אחר, ולאלה יש פתרון שאנחנו מסכימים בתנאי שזה לא יהיה לילדים קטנים, שממילא ילדים לא משתמשים במתקנים האלה, אלה מתקנים מפחידים מדי בשביל ילדים, והמגבלה השנייה, מהי המגבלה השנייה?

יואל רזבוזוב: מה זה ילדים קטנים?

יואל רזבוזוב: על איזה גיל אנחנו מדברים, גיל 3, גיל 5?

יואב קיש: איתמר, למה אתה נכנס לזה עכשיו?

יואב קיש: אתה עושה טעות, אל תערבב את זה.

יואב קיש: די, עזוב.

יואב קיש: אנחנו נעשה דיון, יפעת - - -

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: אבל ילדים דווקא למטה הם פחות מדביקים.

יואב קיש: יפעת, זה עוד לא מבושל, אנחנו נעשה דיון ונבוא מסודר.

יואב קיש: אני אסביר לך.

יואב קיש: לגבי אילת, איתמר עשה סיור באילת, הוא יבוא עם מסקנות ואנחנו נביא את זה ונציג את זה ונעבוד בצורה מסודרת.

יפעת שאשא ביטון: אז לגבי האטרקציות, מה שדיברה חברת הכנסת הילה וזאן, שדובר גם עם יושב ראש הקואליציה, אתם תבדקו את זה ואנחנו ניתן זמן עד שנתכנס - - -

יואב קיש: עכשיו זה דיון על הצו.

נירה לאמעי רכלבסקי: יש הפרדה בין האטרקציות התיירותיות בחוץ באוויר הפתוח לבין כאלה שבפנים, יכול להיות שתמצאו איזון בעניין הזה.

הילה שי וזאן: ודאי.

יוליה מלינובסקי: אני מדברת על גן חיות, אני מדברת על איזה שהוא מ שהו - - -

מיקי לוי: הקייקים, הרכבל בחרמון ובמנרה.

יפעת שאשא ביטון: על זה דיברנו אתמול וזה מה שביקשתי שיבדקו.

מיקי לוי: זה מה שהעליתי.

יפעת שאשא ביטון: נכון, נכון, זה מה שביקשנו, ואומרת חברת הכנסת הילה וזאן שגם יושב ראש הקואליציה כבר יצא לבדוק את זה ואני רק שמה את הדברים מסודר.

יפעת שאשא ביטון: בסוף מכל הדבר הזה אנחנו רק נבלבל.

מיקי לוי: תודה רבה אם את מתכננת את זה.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של חדרי האוכל במפעלים שבהם אין חדרים לאכול, גם כן על אותו משקל של 35%.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אתם יכולים גם לקבוע שהם יאכלו בקפסולות.

יוליה מלינובסקי: אבל הם כבר בקפסולות, הם במפעל במשמרת, אותם אנשים באותה משמרת כל הזמן.

יפעת שאשא ביטון: יפה.

יפעת שאשא ביטון: רק חידדת.

יפעת שאשא ביטון: אגב, כל מה שיש פה זה אתם אמרתם, אני רק אוספת ומסכמת.

הילה שי וזאן: יש לי הצעה.

הילה שי וזאן: אולי מסעדות שאין להן חלק חיצוני - - -

יואל רזבוזוב: לא, אל - - -

הילה שי וזאן: לא, מה?

הילה שי וזאן: צריכים להיות פרגמטיים.

יואל רזבוזוב: אבל לא לנהל ככה משא ומתן, אנחנו צריכים להעלות את הרף, אנחנו רוצים 35%, כן?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שבפנים הם יהיו 35%.

איתמר גרוטו: אנחנו לא במשא ומתן.

הילה שי וזאן: אתה תקבל לא או כן, אתה לא צריך שאני אגיד לך את זה.

יפעת שאשא ביטון: הדבר האחרון.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר לכם משהו לגבי חדרי הכושר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר שמענו את החבר'ה, בגלל זה אנחנו לא מעלים שוב, אבל מאתמול בערב גם חבר הכנסת רזבוזוב וגם אני קיבלתי הרבה מאוד פניות שהם בעצמם לא תמימי דעים לגבי כן לסגור או לא לסגור, בטענה שגם הזיגזג הזה של פתיחה סגירה פוגע בהם כלכלית וגם המתווים החדשים לא מאפשרים להם בעצם להתקיים ולקיים את הפרנסה שלהם.

יפעת שאשא ביטון: העניין שמנגד, אנחנו לא יודעים איזה פיצוי יהיה שם.

יפעת שאשא ביטון: מה שאני מבקשת, יואב, זה שאנחנו נראה אם אנחנו כן יכולים, לפחות גם כל אלה שעושים חוגים, חוגים עם מספר אנשים מצומצם, שהם כן יוכלו לקיים את זה.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני, אם הם יכולים גם לקיים את החוגים בחוץ, גם חשוב לנו, יש הרבה מאוד אנשים שאומרים: אנחנו - - -

קרן שתוי: יפעת, אני חייבת להגיב לדבר הזה.

קרן שתוי: תנו לי לדבר 20 שניות.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נשמע.

יפעת שאשא ביטון: יואב, תשמע, רגע, רגע, רגע.

יואב קיש: אני אמרתי לך לפני רבע שעה שאני צריך ללכת ואתם מושכים אותי ומושכים אותי.

יואב קיש: אני לא יכול, אני צריך ללכת.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לעשות לך סדר.

יואב קיש: אז תעשו סיכום ועדה.

יואב קיש: אני מבקש ככה - - -

יואל רזבוזוב: גם על חדרי כושר.

יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו רוצים להצביע היום.

יואב קיש: תביאי לי סיכום ועדה עם הנושאים וזהו.

יואב קיש: אני חייב ללכת.

יואל רזבוזוב: יפעת, שיגידו מה הם רוצים ואנחנו נחליט אחרי זה אם כן או לא.

יואב קיש: תביאי לי סיכום.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מדברת איתך בטלפון בעוד כמה דקות.

ג'אבר עסאקלה: מה קורה עם המסעדות מחר בבוקר?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את קרן ואת ירון, אני רוצה שחברי הוועדה ישמעו כדי שהם יוכלו להחליט ושזו תהיה החלטה של כולם.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, קרן.

קרן שתוי: אני רק אגיד דבר אחד.

קרן שתוי: אני יודעת שיש חילוקי דעות ויש גורמים שחושבים שצריך להישאר סגורים וליהנות ממתווה של פיצוי, אני אומרת לך שזה לא מהווה אפילו עשירית מהענף.

קרן שתוי: אם יש מישהו שבמתווה הזה רוצה להישאר סגור, בדומה למסעדות יישאר סגור וייהנה מהפיצוי.

קרן שתוי: על אחת כמה וכמה, אנחנו נוכל אפילו בדרך הזו אולי להקטין את כמות האנשים בחדרי כושר.

קרן שתוי: אני אומרת לך שאני מייצגת כמות אדירה של מועדונים, סטודיואים וחדרי כושר שרוצים להישאר פתוחים כי המים חייבים לזרום במערכת.

קרן שתוי: אני אגיד יותר מזה, שום דבר לא השתנה משבוע שעבר בנתונים, לא שמשרד הבריאות הציג ולא שהרופאים המומחים הציגו.

קרן שתוי: אני אגיד יותר מזה, אנחנו גם רוב השבועיים האלה היינו פתוחים בזכות הוועדה, כך גם הקיטון בתחלואה לא קשור לעובדה שהיינו סגורים.

קרן שתוי: אני מבקשת מחברי הוועדה לא להשאיר אותנו בלי אוויר, אני מבקשת מכם לתת לנו להיפתח.

קרן שתוי: אם יש מישהו מחדרי הכושר שרוצה לסגור שיסגור את שעריו, זה בסדר, אני בטוחה שיהיו מוכנים לתת לו את הפיצוי שהוא מבקש, אבל לפחות תנו לנו באופן וולונטרי את האפשרות לפתוח את חדרי הכושר.

קרן שתוי: לא ייתכן שבגלל אדם אחד שמייצג כמות מאוד קטנה של חדרי כושר יש פתאום אמירה בוועדה.

קרן שתוי: בהינתן העובדה שכלום לא השתנה אני לא רואה סיבה שהוועדה תצביע אחרת.

קרן שתוי: זה הכול.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, קרן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את ירון, חשוב שהוועדה תשמע את כולם, אנחנו נקבל את ההחלטות אחר כך בהתאם.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חבר הכנסת רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: נשמע את ירון.

יפעת שאשא ביטון: לא, כי אתה סימנת לי, אז חשבתי שאתה רוצה לומר לפני שאני עוברת אליו.

יואל רזבוזוב: יש הרבה במה שהיא אומרת.

יוליה מלינובסקי: יש ויכוח אמיתי.

יוליה מלינובסקי: אני גם כן מאתמול קיבלתי את כל הפניות האלה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, ירון סלע.

יוליה מלינובסקי: כי אנשים כבר אומרים, אנחנו לא שורדים, ברכבת ההרים העסק לא יכול לשרוד, עכשיו אתם תפתחו ומחר הם שוב יסגרו אותם.

יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני מעלה את זה פה כי אתם הבאתם את זה לשולחן הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: ירון סלע.

יוליה מלינובסקי: יתרה מזאת הם אומרים, הם עכשיו כותבים: אם אתם תפתחו אותנו ל-35% ותגידו שזה מה שיש אנחנו נתמודד עם זה, אבל שלא יהיה מצב שבעוד יומיים שוב פעם יסגרו

יפעת שאשא ביטון: שפותחים וסוגרים ופותחים וסוגרים.

קריאה: רוב חדרי הכושר מעוניינים לעבוד.

דורון כהן: רבותיי, אם יורשה לי לדבר, אני הבעלים של רשת סטודיו C ואני מייצג גם כמה עשרות ומאות סטודיואים, אם אני אקבל את רשות הדיבור אני אשמח.

יפעת שאשא ביטון: מי אדוני?

דורון כהן: אני דורון כהן, אני הבעלים של רשת שנקראת סטודיו C, 35 סניפים, עשרות אלפי מנויים, מאות עובדים ואני גם מייצג פה את הוועד של העסקים בענף, ועד שהוא עמותה, לדעתי העמותה היחידה שפועלת בתחום הזה ואני למעשה כרגע רוצה לייצג בעיקר את הסטודיואים שהם רוב אדיר בענף.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, בבקשה.

דורון כהן: אז כמובן כמו כולם גם אנחנו רוצים לעבוד ובשמחה וזה בדיוק מה שאנחנו באים לעשות בעולם הזה, משקיעים כספים, לוקחים סיכונים.

דורון כהן: כמו שהדברים מתנהלים כרגע יש כל כך הרבה, מאות סטודיואים, שפתיחה בתוך רכבת ההרים הזאת פשוט תרסק אותם.

דורון כהן: לא כולם זה עסקים גדולים כמוני או כמו הולמס פלייס, שקרן מייצגת, או עסקים אחרים שהם גדולים שיכולים אולי לשרוד.

דורון כהן: יש מאות עסקים שהם במידל, שהם אמצע, שכל הגבלה מעבר להגבלות שכבר הטילו עלינו עד עכשיו, שגם הן לא מאפשרות להתפרנס, ואנחנו למעשה חיים מהיום למחר כי כל יום יש גם סיפור חדש ועניין חדש, אז זה לא יאפשר לאנשים לחיות, פשוט, זה יהיה המצב.

דורון כהן: את זה גם צריך לקחת בחשבון, אי אפשר להתייחס לענף הזה כאל איזה ענף אחד, יש פה סטודיואים קטנים, כמו שאמרה יושבת ראש הוועדה קודם, חמישה, שישה אנשים, חדרי פילטיס, זו התייחסות אחת.

דורון כהן: יש המון עסקים באמצע שצריכים לחיות על האחד לשבע שנתנו עכשיו, שהוא גם קשה מאוד, אבל יכולים להסתדר, ויש עסקים גדולים שיש להם מרחבים של אלפי מטרים שמבחינתם גם לעשות בחוץ או גם לעבוד ביחס של אחד ל-20 יכול להיות לגיטימי.

דורון כהן: אז לא יכול להיות שההחלטה תהיה גורפת.

דורון כהן: אם כבר דנים אז בואו תחלקו אותנו.

דורון כהן: זה כמו להשוות, לצורך העניין, בתי מלון למסעדות, זה אותו דבר.

הילה שי וזאן: דורון, מה אתה מציע?

דורון כהן: אני מציע, אם אתם משאירים פתוח אז תתחייבו שזה נשאר פתוח, תעצרו את רכבת ההרים הזאת.

הילה שי וזאן: אין להתחייב, אנחנו לא יודעים מה יהיה.

דורון כהן: אז אם אתם פותחים עכשיו וביום ראשון או ביום שני הממשלה תסגור אז לא עשינו כלום כי כל פתיחה וסגירה כזאת וההפחדות של האנשים, גם בתקשורת, אני שומע את משרד הבריאות פה, הרי אנשים לא מאמינים בזה, אנחנו משכנעים אותם בכוח.

דורון כהן: הרי היום בערב נראה בתקשורת עוד פעם שכולם מפחידים, נדבקים ואנחנו נאבד עוד עשרות אחוזים מהמתאמנים שלנו.

דורון כהן: אז אתם פשוט מחסלים את כל העניין הזה.

מיקי לוי: סליחה שאני מתערב, עם כל הכבוד אנחנו רוצים לפתוח ולעשות איזונים.

מיקי לוי: הוועדה הזו - - -

דורון כהן: מיקי, עם כל הכבוד, יש לי 800 עובדים שאני רוצה לפרנס אותם ועשרות אלפי אנשים שאני רוצה שהם - - -

ניבי ברקאי: אם יורשה לי אני רוצה לדבר בשם הסטודיואים, סטודיו C לא מדבר בשמנו.

יפעת שאשא ביטון: סליחה, ניבי, את גם תדברי ואם את תתפרצי אז אנחנו ניאלץ להפסיק את זה, אז, בבקשה, תמתינו.

דורון כהן: דברי בשם מי שאת רוצה, אני מדבר בשם הארגון שפתחנו לפני כמה חודשים בעניין הזה ויש לנו מאוד סטודיואים - - -

קרן שתוי: דורון, זה ארגון לא לגיטימי, אתם הורסים את ה - - -

דורון כהן: קרן, אני רוצה לפתוח בדיוק כמוך, אבל אני רוצה לדאוג לרוב ולא רק להולמס פלייס.

דורון כהן: את גדולה, את חזקה, את לא מאלה - - -

קריאה: דורון, שורה תחתונה, אתה רוצה להישאר סגור?

מיקי לוי: לא, הוא רוצה להיות פתוח.

דורון כהן: אני רוצה לפתוח.

קרן שתוי: הוא רוצה להיות סגור, תקשיב.

מיקי לוי: עם כל הכבוד לו אני לא שואל אותו.

דורון כהן: מיקי, אל תשאל אותי כלום, אני רוצה להישאר פתוח.

קרן שתוי: אתה צודק, מיקי, לא לשאול אותו, אסור לשאול אותו.

דורון כהן: בדיוק, גם אסור לשאול את קרן, כי לקרן יש אינטרס - - -

ניבי ברקאי: מה עם כל התלמידים?

ניבי ברקאי: יש פה רבע מיליון תלמידים שיש להם פעילות של חוגים אחר הצהריים שאתם עוצרים בגלל שיש פה אנשים שיש להם אינטרסים לסגור את העסקים שלהם בשביל לקבל פיצויים מהמדינה.

מיקי לוי: עזבי, עזבי.

ניבי ברקאי: אנחנו רוצים לעבוד.

דורון כהן: אין פיצוי, גם אנחנו רוצים לעבוד.

ניבי ברקאי: אנחנו לא רוצים להיות סגורים.

דורון כהן: גם אנחנו רוצים לעבוד יותר ממך ויש לנו להפסיד בדיוק כמוך, אבל אנחנו לא יכולים לתת אפשרות ל - - -

יפעת שאשא ביטון: דורון, תודה רבה.

דורון כהן: אי אפשר - - -

יפעת שאשא ביטון: שימו לב, אתם שומעים אותי בזום, אנחנו לא שומעים אתכם כי השתקנו, אי אפשר לנהל דיון עם ההתפרצות הזו, אני לא הצלחתי לשמוע, אני גם לא יודע מי מדבר ומה הוא מייצג וגם לא את החברים כאן.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבקשת, דורון, שמענו, הבנו את המורכבות ואת העמדה ואנחנו נתייחס לזה.

יפעת שאשא ביטון: הייתה כאן נציגה של הסטודיואים שביקשה לדבר, היא גם התחילה לדבר רק שאי אפשר היה לשמוע מהדברים, אז תעלה אותה, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: יש לי הצעה גורפת בינתיים.

ניבי ברקאי: שלום לכולם, שלום לכל המכובדים וליושבת הראש.

יפעת שאשא ביטון: ניבי, רק תמקדי את הדברים כי אנחנו עוד צריכים לצאת ואנחנו צריכים לחזור להצבעה לפני שמתחילות ישיבות סיעה.

ניבי ברקאי: אני אמקד.

ניבי ברקאי: אנחנו שורבבנו בטעות לתוך כל ההגדרה הזאת של חדרי כושר.

ניבי ברקאי: אנחנו לא חדרי כושר, לומדים אצלנו תלמידי מחול, מעל רבע מיליון תלמידי מחול, 20,000 מורים, אנחנו 2,000 סטודיואים למחול בארץ.

ניבי ברקאי: אני כרגע מייצגת את הסטודיואים למחול.

ניבי ברקאי: העסק שלנו הוא עסק עונתי, אנחנו מתחילים בספטמבר, מסיימים ביוני, ביולי, מחודש מרץ אנחנו איבדנו 50% מהילדים שהגיעו אלינו.

ניבי ברקאי: בחודש מאי כאשר פתחנו חזרו 50% ועכשיו אתם סוגרים אותנו עוד פעם.

ניבי ברקאי: זה קפסולות קבועות, אנחנו עובדים לפי התו הסגול, לפי מטר רבוע שהתו הסגול מאפשר לנו, אנחנו מחטאים את האולמות.

ניבי ברקאי: אנחנו בדיוק כמו כל חוג אחר, איך אפשר להגיד שמקומות סגורים כמו בנק, מלונות, מסעדות, על זה יש ויכוח, אבל כל מקום סגור אחר אתם משאירים פתוח ואותנו אתם סוגרים.

ניבי ברקאי: אנחנו חוגים לילדים, הם יסתובבו ברחובות אם הם לא יהיו אצלנו.

ניבי ברקאי: אנחנו מגיל 3 ועד בוגרים נמצאים בסטודיו, עובדים יום יום, ושרבבתם אותנו לשם בטעות.

ניבי ברקאי: למה אנחנו נמצאים תחת חדרי כושר?

ניבי ברקאי: בחדר כושר מגיע בן אדם שלא קשור למישהו אחר, אצלנו הם קפסולות קבועות, מורים קבועים, קבוצות קטנות ומותאמות, למה שרבבתם אותנו לשם בטעות?

ניבי ברקאי: אנחנו לא זכאים לשום פיצוי מהמדינה, אנחנו קטנים, אין לנו כסף לקחת עורך דין ולעתור לבג"צ, אנחנו לא נקבל שום דבר ואותנו אתם הורגים.

ניבי ברקאי: אנחנו פושטים רגל, תנו לנו לעבוד.

ניבי ברקאי: אנחנו רוצים לעבוד.

ניבי ברקאי: תנו לנו מתווה, איזה שהוא מתווה, אחד לשבעה מטר רבוע, אנחנו עומדים בזה, כל אחד ותנאי האולם שלו, אבל אל תעצרו אותנו, הם לא יגיעו אלינו בספטמבר, יהיו לכם פה אלפי עסקים סגורים פושטי רגל בתחילת השנה.

ניבי ברקאי: אנחנו עסקים קטנים, אנחנו לא תאגידים, אנחנו לא הולמס פלייס, אנחנו לא סטודיו C, אנחנו קטנים, אנחנו אנשים פשוטים וקטנים.

ניבי ברקאי: בבקשה תאפשרו לנו לעבוד.

ניבי ברקאי: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הדברים.

ג'אבר עסאקלה: עניין הסטודיו ברור.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד הערה בעקבות מה שהיה.

מיקי לוי: בבקשה, תאפשרי לי משפט.

יוליה מלינובסקי: גם אני רוצה הערה.

מיקי לוי: התפקיד של הוועדה הזו הוא לקבוע איזונים, הוא להחזיר את המשק במידת האפשר עם ההגבלות חזרה לשגרה.

מיקי לוי: מי שמגיע ואומר: תשאירו אותי סגור, אני לא מוכן לקבל את זה.

מיקי לוי: כלכלית זו לא גישה נכונה ואני פונה לחבריי, שמענו כאן איזה שהיא תגובה שבאמת הרמתי גבה.

מיקי לוי: הבן אדם מבקש להישאר סגור כשהאחרים רוצים להיפתח.

יפעת שאשא ביטון: לא, הבן אדם אמר, שמעתי אותו גם אתמול, אם אנחנו יודעים שאנחנו נפתחים אז אין בעיה, בכל מתווה שתגידו, אבל מה שקרה פה בשבוע וחצי האחרונים, אי אפשר להתעלם מזה, זה שהם נסגרו, הם היו שבוע סגורים ואז פתחנו, ואז אחרי יומיים עוד פעם סגרו אותם, ואז נוצר מצב שקודם כל על הימים האלה שבין לבין הם לא מקבלים פיצוי, הם לא בחל"ת, אנחנו יוצרים פה פגיעה אמיתית.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אנחנו אמרנו שאנחנו לוקחים אחריות ואנחנו רוצים באמת לראות את המכלול ובאמת ל - - -

מיקי לוי: חד משמעית.

יפעת שאשא ביטון: אז צריך להתייחס לכול.

יפעת שאשא ביטון: מה שאני מציעה הוא דבר כזה - - -

הילה שי וזאן: אפשר להוסיף משפט?

יוליה מלינובסקי: אני אתייחס ואת תסכמי אחר כך.

יפעת שאשא ביטון: לא, אני רוצה שאנחנו נצא להתייעץ.

יוליה מלינובסקי: אז אני אתן את ההצעה שלי.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לתת את ההצעה שלי.

יוליה מלינובסקי: אני פשוט חושבת ככה, מה שעובד טוב בבתי מלון, ולקחו פה סיכון כלכלי ובריאותי, הגיעו ל-35%, במודע ובשיקול דעת, אני מבקשת אותו דבר גם על מסעדות, גם על חדרי כושר, גם על סטודיו.

יוליה מלינובסקי: זה מפתח טוב, זה מפתח ברור, זה מפתח שקל להסביר אותו, אתם יכולים להחיל את זה בבתי מלון אז אדרבא ואדרבא.

יוליה מלינובסקי: אפשר להגיד שאם התחלואה תהיה ברף או התמותה או משהו, את הרף הזה, אז הדיון חוזר לשולחן הוועדה ולממשלה.

יוליה מלינובסקי: זה גם ייתן ודאות וגם ייתן איזה שהיא יציבות למשק.

יוליה מלינובסקי: מי שלא מסוגל לעמוד בזה וכלכלית זה לא טוב לו, שיסגור.

יוליה מלינובסקי: המטרה שלי לפתוח, אני מסכימה פה עם מיקי, מי שלא יכול לעמוד על 35% כלכלית, לא טוב לו, שיסגור, זה בסדר גמור, שיקול דעת של אותו בעל העסק, אבל אני חושבת שזה די משהו שאנחנו גם יוצרים אחידות בכל הכללים וזה חשוב.

יוליה מלינובסקי: תודה.

תמר זנדברג: מילה על המסעדות.

תמר זנדברג: היה כאן דיון גם איתך, ג'אבר, על הנושא של החוץ, חסר לנו כאן נציגות של השלטון המקומי, ראינו בעולם, מה שעשו זה שגם מקומות שלא היה להם חוץ הוציאו החוצה.

יפעת שאשא ביטון: נכון, אפשר, אנחנו דיברנו עם השלטון המקומי.

תמר זנדברג: בתל אביב עשו את זה קצת, אפשר לעשות את זה הרבה הרבה יותר, גם במרכזי הערים, זה גם טוב לעיר, וגם במרחב הכפרי ואיפה שיש מסעדות תיירות, אז אם אפשר להוסיף לדיון נציג של השלטון המקומי ש - - -

יפעת שאשא ביטון: כבר דיברנו אותם, זו המגמה והם לגמרי שם ומעודדים את זה.

הילה שי וזאן: יותר מזה, גם אם זה יעבור עכשיו אז נוכל להוציא את זה כאחת מהמלצות הוועדה.

ג'אבר עסאקלה: לגבי חדרי כושר, בין שני הקצוות שיש לנו עכשיו יש עוד מאות חדרי כושר שהם בינוניים וקטנים, אני חושב שזכותם להמשיך לפעול עם המגבלות הכי חמורות, אבל לפעול כי זה טובת המכונים וזה טובת הציבור גם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת, אנחנו נקיים הפסקה, אנחנו נצא החוצה כדי להתייעץ ולעשות סדר בדברים, אנחנו נדבר עם פרופ' גרוטו, נדבר עם נציגי הממשלה כדי לראות איך אנחנו יכולים לסגור את ההסכמות בינינו ואנחנו נתכנס בעוד כחצי שעה.

יוליה מלינובסקי: לא, יש לנו בשתיים ישיבת סיעה.

יפעת שאשא ביטון: ברבע לשתיים נתכנס להצבעה.

יפעת שאשא ביטון: אם נרגיש שאנחנו לא מוכנים ושהם - - -

יוליה מלינובסקי: לא, בואי נעשה אחרי ישיבות הסיעה.

יפעת שאשא ביטון: רגע, יקירה, אם אנחנו לא נקבל תשובות ונרגיש שאנחנו צריכים עוד זמן נוכל להתכנס ברבע לארבע בדומה לשבוע שעבר ואז יהיה לנו ממש רבע שעה רק להצבעה, צריך לקחת את זה בחשבון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יוצאים להפסקה.

יפעת שאשא ביטון: תודה.