ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 25, 2020-07-14 10:30

רם שפע: שלום לכולם.

רם שפע: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

רם שפע: תודה רבה לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה, שיזם את הדיון ויוביל אותו.

רם שפע: אגב, אתה מוזמן לבוא לשבת לידי, אם תרצה.

רם שפע: אתה לא חייב.

סמי אבו שחאדה: אני גם טכנית לא יכול לעזור לך יותר מדי.

רם שפע: לא, בסדר, אתה תעזור לי בתוכן ובמהות וברוח.

סמי אבו שחאדה: בסדר גמור, בהצגת הנושא אני אשמח.

רם שפע: בסדר גמור.

רם שפע: ולפני שנתחיל ביקשה חברת הכנסת פרומן הצעה לסדר.

אורלי פרומן: כן, תודה, בוקר טוב.

אורלי פרומן: אינני יודעת אם נגיע לנושא הזה דווקא בדיון שזומן להיום, אבל אני רוצה להעיר את תשומת ליבנו לבקש תשובה לגבי התארגנות משרד החינוך להתמודדות עם הילדים החולים.

אורלי פרומן: אני מבינה שהמכרז עם המפעיל או עם הזכיין הנוכחי הסתיים, איפה זה עומד?

אורלי פרומן: האם ב-1.9 יהיה זכיין חדש שיתחיל לעבוד?

אורלי פרומן: שלא יקרה מצב שנגיע והילדים החולים נשארים מאחור.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני רק אגיד שאת מתפרצת למקום בלי דלת.

רם שפע: באופן לא מפתיע אנחנו חושבים על דברים דומים, אני אעדכן אותך אחר כך, אבל אנחנו ממש ממש ממש מתכוונים להתעסק עם זה, בדיוק סגרנו את זה לפני חצי שנה בדיון של הוועדה.

רם שפע: חברינו בזום, תדעו, לחברי הכנסת יש אפשרות להעלות הצעות לסדר לפני הדיון, זה לא חייב להיות באותו הקשר ולכן בעצם אנחנו מתחילים עכשיו את הדיון שלשמו התכנסנו, אם כי מה שאמרה חברת הכנסת פרומן הוא משיק ביותר.

רם שפע: בבקשה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב ראש, בוקר טוב.

סמי אבו שחאדה: אני קודם כל מודה לך על המהירות בהיענות ושחשבנו ביחד עד כמה חשוב הנושא הזה, אנחנו מדברים על הנגשת החינוך בעיקר לתלמידים שלנו עם המוגבלויות.

סמי אבו שחאדה: אני קיבלתי כמה פניות.

סמי אבו שחאדה: אני חשבתי על הנושא בעצמי כי אני מכיר את הבעיה האישית שלי, של העיניים, כמה היה לי קשה להתמודד עם העניין של הזום ונעזרתי בילדים שלי או בעוזרים.

סמי אבו שחאדה: כמי שעבד בחינוך כמה שנים חשבתי המון על האנשים שזאת לא דרך שמנגישה להם את החינוך.

סמי אבו שחאדה: אני מנסה להוביל את העניין של אנשים עם מוגבלויות אז דיברתי עם העמותות שאני מכיר שהן פעילות בתחום והתברר שחלק גדול מהתלמידים שיש להם מוגבלויות, של ראייה, של שמיעה, של דברים פיזיולוגיים, מוטוריקה וכו', כמעט שלא למדו כלום, כמעט שלא הייתה להם מסגרת, כמעט שלא היה להם – כמובן שהיו מסגרות, בתי ספר שיזמו דברים ברמה הפרטית וכו', אבל בכללי חלק גדול מהתלמידים שיש להם מוגבלויות, הכלים שהוצעו על ידי משרד החינוך לאחרונה לא סיפקו את הצרכים שלהם ואמרתי שאנחנו ניזום את הדיון הזה ונשמע, כי חלק מהעמותות גם חשבו על פתרונות לבעיות.

סמי אבו שחאדה: החל ממרץ הם ראו את הבעיה והתחילו לחשוב על פתרונות ואמרנו שנזמן אותם, נשמע אותם ונחשוב ביחד איך אפשר להנגיש את מערכת החינוך.

סמי אבו שחאדה: מה שמוביל אותי בעניין הזה זה העיקרון של השוויון, ומה שקורה, לצערי, בדרך כלל כשיש משברים גדולים מי שנפגע זה בדרך כלל האוכלוסיות היותר מוחלשות ואז זה מגדיל את הפערים בין האוכלוסיות המוחלשות למעמד בינוני גבוה וזה לא תורם לבנייתה של חברה בריאה.

סמי אבו שחאדה: מאוד חשוב לנו העניין הזה שהחינוך יהיה מונגש לכולם, כי זה הכלי היחיד שיכול לקדם שוויון בין כל האוכלוסיות במדינה ולכן אני חושב שיש חשיבות גדולה מאוד לדיון היום.

סמי אבו שחאדה: ואני מודה לך שוב, רם, על ההזדמנות ועל המהירות לקדם את הדיון הזה.

סמי אבו שחאדה: אני מקווה שגם נוכל להעמיד פתרונות ולפחות שיהיה כיוון ברור לאנשים עם מוגבלויות לספטמבר, בעיקר התלמידים.

רם שפע: בהחלט.

רם שפע: תודה רבה, זו מטרת הדיון, להתחיל להתכוונן, לפחות מבחינתנו, ולוודא שהמשרד נותן פתרונות, שהילדים, הילדות וההורים יודעים לאן צריך ללכת.

רם שפע: אז נתחיל במשרד החינוך.

רם שפע: אני רואה שגם שולמית כהן, מפקחת חינוך מיוחד חירשים וכבדי שמיעה, איתנו, וגם רחלי אברמזון, מיודעתנו.

רם שפע: מי מכן שרוצה לפתוח, בסדר גמור, נשמח לשמוע על ההתארגנות שלכם לקראת פתיחת השנה.

שולמית כהן: במהלך התקופה האחרונה אנחנו עבדנו קשות כדי לעבור ללמידה מסוג אחר.

שולמית כהן: אנחנו צריכים לזכור שבמצב שגרה הלמידה במערכת החינוך לא מתנהלת כלמידה מרחוק ויש כאן שינוי דרמטי, גם לצוותים, גם לתלמידים, גם להורים.

שולמית כהן: הלמידה מרחוק היא לא למידה טבעית של התלמיד ונכון לעכשיו היא אינה יכולה כמובן להחליף את הלמידה פנים אל פנים, בוודאי כשאנחנו מדברים על תלמידים שהם עם מוגבלויות.

שולמית כהן: יש לנו המון אתגרים והאתגרים הם שונים ומגוונים והם משתנים בהתאם למוגבלות.

שולמית כהן: אנחנו לא נוכל לגמרי לגמרי לתת מענה מוחלט בלמידה מרחוק.

שולמית כהן: אנחנו יכולים לשפר את תורת ההוראה, את הטכנולוגיה, את תנאי סביבת הלמידה ובכל זאת פנים אל פנים זה אחרת, אבל יחד עם זאת במהלך התקופה האחרונה נעשו הרבה מאוד מהלכים.

שולמית כהן: דבר ראשון אנחנו איתרנו את כל האתגרים.

שולמית כהן: אגב, יובל, אני ראיתי את כל האתגרים שאתה הגשת במסמך שלך, קודם כל תודה על הפרגון בתחילת המסמך, אבל אנחנו נתנו מענים לכל האתגרים שאתה דיברת עליהם ויש אפילו אתגרים נוספים שאנחנו גם ראינו ומצאנו לנכון להתייחס אליהם.

שולמית כהן: אז קודם כל אני שמחה לומר שבסך הכול בשנים האחרונות ניתן ציוד טכנולוגי לילדים ואנחנו נערכנו, מיד עם סגירת בתי הספר, שכל התלמידים ייקחו את כל הציוד.

שולמית כהן: אנחנו עזרנו להם, כי יש ילדים שמדובר בציוד שהוא יותר גדול, יותר מסיבי ועזרנו להם לקחת את הציוד הטכנולוגי הביתה.

שולמית כהן: במהלך התקופה הזאת וגם בתקופה שהתלמידים חזרו לבית הספר אנחנו עבדנו איתם הרבה מאוד, נערכו המון הדרכות פרטניות, פנים אל פנים, לתלמידים כדי לשפר את העצמאות שלהם בממשקים הטכנולוגיים.

שולמית כהן: אנחנו הדרכנו את כל אנשי הצוות של החינוך המיוחד לסייע להם איך ללמד בלמידה בסביבת הבית.

שולמית כהן: כמובן שיש צורך בעוד ועוד למידה, אבל יחד עם זאת הוכנה גם תיקייה ארצית שיתופית עם חומרים מותאמים לתלמידי החינוך המיוחד.

שולמית כהן: יש לנו אתר מיוחד שהוא אתר לשילוב אמצעי קצה בהוראה ולמידה לתלמידים עם צרכים מיוחדים וגם כמובן הנחיות להורים.

שולמית כהן: אחד הדברים המרכזיים זה העבודה עם המורים הרגילים, המחנכים, שבכיתה שלהם לומדים ילדים משולבים.

שולמית כהן: כמובן שהוכנו גם סרטוני הסברה ואנחנו גם פיתחנו סרטון שמסביר איך ניתן לתמלל ולתרגם את הזום לשפת הסימנים.

שולמית כהן: כל הדברים שנאמרו עד עכשיו, למעט המשפט האחרון, הם נכונים לכל המוגבלויות, אבל היו גם הנחיות ספציפיות בהתאם למוגבלויות.

שולמית כהן: כמו למשל אם אנחנו מדברים על אוכלוסיית תלמידים שהם עם מוגבלות בשמיעה, שאנחנו מבינים כמה זה קשה להם וכמה הלמידה מרחוק היא מאתגרת עבורם, אז ההדרכה לצוותי החינוך והטיפול התמקדה בעיקר בהבנת האתגרים שנוצרים בלמידה המקוונת.

שולמית כהן: ניתנו להם הנחיות להוראה המקוונת, כמו למשל איך לסייע להורים לבחור סביבת למידה שקטה, נטולת רעשים, מופרדת מהחלל הכללי, ניתוב המיקרופון, התאורה.

שולמית כהן: כל הדברים האלה, ניתנה הוראה להורים ולמחנכים.

שולמית כהן: אנחנו אפילו ביקשנו מההורים, ייעצנו להם לגשת למשרד הבריאות כדי לרכוש כל מיני מערכות קישוריות, שהם אגב נותנים אותם לתלמידים עם מוגבלויות בשמיעה כדי שהם – אני מדברת על מערכות קישוריות, קישורית ישירה בין המחשב והטלפון כי עם חלק מהילדים, במקומות שלא היו אינטרנט ולא היו מחשבים, אז אנחנו תקשרנו עם הילדים בטלפון.

שולמית כהן: אז קישורית בין המחשב והטלפון לבין עזרי השמיעה האישיים שיש להם.

שולמית כהן: לגבי תלמידים עיוורים, שגם שם יש מוגבלות, שיש אתגרים מאוד לא פשוטים, למשל מאוד קשה להקנות ברייל לילד באמצעות הזום, אבל פיתחנו כל מיני טכניקות, שהמצלמה תתכוונן ליד של התלמיד ולא לפנים של התלמיד ושההורה יעמוד ואנחנו נתנו הנחיות להורים מה ניתן לעשות.

שולמית כהן: בכל מקרה אנחנו הגענו גם לבתים של הילדים האלה והנחנו בפתח הבית תיק עם כל מיני פעילויות ועבודות.

רם שפע: אוקיי, רק תתכנסי.

שולמית כהן: בקיצור, מה שאני רוצה לומר, שלכל מוגבלות ומוגבלות נתנו מענים ופתרונות ספציפיים.

שולמית כהן: כמובן שאנחנו ממשיכים עדיין לפתח ולמצוא עוד פתרונות כדי שהלמידה מרחוק תהיה עד כמה שניתן יעילה, מיטבית, משמעותית.

שולמית כהן: זה בערך הדברים.

רם שפע: תודה רבה על ההתייחסות, אז אני מניח שיוחזרו ויופנו אליכם גם שאלות.

רם שפע: כיוון שנגישות ישראל התכוננו ושלחו מצגת אז אני נותן להם את הבמה.

רם שפע: יובל וגנר, נשיא עמותת נגישות ישראל.

יובל וגנר: תודה רבה.

יובל וגנר: אתם אמורים להעלות את המצגת.

רם שפע: אין בעיה, אנחנו עכשיו דואגים שהמצגת תעלה.

סמי אבו שחאדה: זו הזדמנות להודות ליובל.

סמי אבו שחאדה: יובל, תודה לך, אתה היית מבין היוזמים של הדיון הזה אחרי השיחה שהייתה לי איתך, אז אני גם מודה לך על העלאת הנושא למודעות.

רם שפע: מצטרף.

יובל וגנר: תודה לך, תודה לך ותודה ליושב ראש הוועדה.

רם שפע: מצטרף לסמי לברכות וגם בכלל על העשייה החשובה במהלך שנים ארוכות כבר.

רם שפע: בבקשה, המצגת לפנינו.

יובל וגנר: (מצגת).

יובל וגנר: אז קודם כל חשוב להגיד, כמו ששולמית והרבה אנשים ממשרד החינוך, הם עושים עבודה פשוט נפלאה, הם לקחו את הנושא הזה והם משקיעים בו רבות וראוי לציין את זה מההתחלה.

יובל וגנר: מיד גם נראה שכמובן יש עוד הרבה אתגרים שצריך עדיין לעבוד עליהם, אבל חשוב לתת את הקרדיט הזה, כי הוא ראוי ונכון.

יובל וגנר: אני אדבר קצת על הרקע, כדי שניישר קו עם כולם ונדע לאן אנחנו הולכים.

יובל וגנר: יש חקיקה מאוד מתקדמת בנושא נגישות, החל מהמבנים ועד כמובן הנגשה פרטנית לכל ילד וילד כאשר בכלל המיקוד הוא לא רק לתלמידים, הוא גם למורים וגם להורים.

יובל וגנר: יש עוד היבט מאוד מעניין, שגם בתקנות הנגישות כל מוסד חינוך חייב, על פי התקנות, להדריך את העובדים והמורים לנושא נגישות.

יובל וגנר: הקורונה, אין מה לעשות, כולנו ראינו מה היא עשתה, ביום אחד מעבר חד ודרסטי מלמידה נגישה בבתי הספר כשמשלבים ומתקדמים ומאפשרים את השילוב המלא והשוויוני, בום ללמידה מרחוק, דרך הזומים וטכנולוגיות אחרות, ובשנייה אחת נוצר פער חברתי או פער חינוכי גדול בעיקר לתלמידים עם מוגבלויות שפתאום לא יכלו או התקשו ביותר בלמידה במדיה הזאת של הזומים ואחרים.

יובל וגנר: ובעניין הזה אנחנו עוסקים כי אנחנו מבינים שזה הולך להימשך גם בשנה הבאה.

יובל וגנר: מה זה אומר?

יובל וגנר: זה מייצר מספר אתגרים.

יובל וגנר: קודם כל הצורך בציוד, כי אם ילד אחד צריך ללמוד בבית ואין לו את הציוד אז לא יעזור כלום, הוא לא יכול ללמוד מרחוק.

יובל וגנר: לאחר מכן יש את הנושא, נוהגים להשתמש במילה אוריינות דיגיטלית, או להכשיר שימוש בדיגיטל, ופה חשוב להבין שיש הבדל גדול בין אוריינות דיגיטלית, עצם הלימוד איך להשתמש בתוכנה, מה שכולכם עושים, לבין איך להשתמש בפיצ'רים, בפונקציות שמנגישות את התוכנה.

יובל וגנר: זאת אומרת אם יש לנו ילד עם מוגבלות בשמיעה בכיתה אנחנו צריכים ללמד את הילד ואת המורה איך מפעילים את הפונקציות וגם איך מעבירים את השיעור ואיך מכינים חומרים לטובת הילד, איך מנהלים את השיעור.

יובל וגנר: אז אוריינות לנגישות טכנולוגית זה משהו אחר, שכבה נוספת - - -

סונדוס סאלח: יובל, אתה מדבר על הכשרות שאתם עושים למורות ולמורים בבית הספר, או משרד החינוך אחראי על ההכשרות האלה?

יובל וגנר: אנחנו מיד נגיע לזה, אבל אנחנו פיתחנו מדריך, ביום חמישי הקרוב אנחנו יושבים עם משרד החינוך בחשיבה משותפת איך מכשירים את כל – אני מיד מגיע לזה, אני לא רוצה להקדים.

סונדוס סאלח: היו הכשרות עד היום?

יובל וגנר: היו קצת הכשרות, עוד מעט תראי.

רם שפע: אוקיי, הוא תיכף מגיע לזה, הוא לא רוצה לחשוף לפני השקפים הנוספים במצגת.

רם שפע: בסדר גמור, תמשיך, אנחנו איתך.

יובל וגנר: אנחנו מדברים על הכשרת מורים להוראה מרחוק בדגש על הוראה נגישה, אנחנו גם צריכים להדריך את התלמידים ולפעמים את ההורים שלהם ולפעמים גם את המסייעים שלהם.

יובל וגנר: יש נושא שלם של הקלטות שיעורים.

יובל וגנר: משרד החינוך מקליט אין סוף שיעורים.

יובל וגנר: חייבים להקפיד שכל השיעורים מוקלטים מראש, כי להקליט מראש נגיש זה זול, לתקן את זה רטרואקטיבית זה יעלה מאות אם לא מיליוני שקלים וחייבים לתקן פה את העניין.

יובל וגנר: יש פה קריאה, רם, אנחנו נדבר על זה בהמלצות, חייבים לקרוא לחברות הטכנולוגיה שבהן אנחנו משתמשים להנגיש באופן מלא את הטכנולוגיות שלהן.

יובל וגנר: יש לזה משמעות אדירה.

יובל וגנר: אם זה ייצא ממשרד החינוך כדרישה לחברות הטכנולוגיה, כתנאי להתקשרות, ומוועדת החינוך, זה ישפיע על החברות, גם אם זה חברות גלובליות, להנגיש בישראל.

עינב קאבלה: יובל, סליחה שאני מפריעה.

רם שפע: עינב קאבלה, חברת הכנסת ויו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה.

עינב קאבלה: כן, הכרנו.

עינב קאבלה: רק להגיד בסוגריים שאני תיכף אגיד על זה כמה מילים, גם בהמשך לשיחה שלנו הטלפונית.

יובל וגנר: מעולה.

יובל וגנר: יש גם עניין של פיתוח פתרונות טכנולוגיים, אבל בכל מקרה אנחנו כעמותה פיתחנו מיד עם תחילת המעבר לקורונה מדריך למורה להעברת שיעורים ואנחנו באמת מצפים פה להרבה עבודה משותפת עם משרד החינוך כי יש פה המון הכשרה הכשרה הכשרה שתקדם את העניין.

יובל וגנר: מה המטרה?

יובל וגנר: חשוב שכולנו נתכוונן למטרה.

יובל וגנר: אנחנו רוצים שבעידן הקורונה, שיש בו הרבה שימוש בלמידה מרחוק, פשוט לאפשר למורים ללמד תלמידים עם מוגבלות באופן שוויוני, נגיש, תוך שימוש בטכנולוגיות למידה מרחוק ולאפשר לתלמידים עם מוגבלות ללמוד מרחוק מהבית באופן שנגיש ומותאם למוגבלותם.

יובל וגנר: שניהם, זה הפוך על הפוך, אבל זו המטרה.

יובל וגנר: אז מה דחוף לקדם?

יובל וגנר: לבצע הכשרה מהירה של המורים ובעדיפות כל אלה שבכיתות שלהם משולבים ילדים עם מוגבלות, הם קהל המטרה הראשון והכי חשוב, כי זה צריך לעשות עד תחילת השנה הבאה.

יובל וגנר: שתיים, לוודא שכל השיעורים המוקלטים על ידי משרד החינוך נגישים מראש, כבר עכשיו.

יובל וגנר: שלוש, פיתוח פתרונות הנגשה.

יובל וגנר: אני אתן דוגמה, אנחנו יודעים שלטובת כבדי שמיעה וחירשים, נושא שעכשיו מאוד חם בתקופה הזאת, התמלול האוטומטי לעברית הוא לא מספיק טוב.

יובל וגנר: בקצת השקעה, בסכום סמלי שאפשר גם לשתף בו מספר משרדי ממשלה, אפשר לתת לזה מענה ואחת ולתמיד לייצר כלי אוטומטי, זמין שיוזיל מיליונים למדינה בהמשך, אפרופו עידן התקופה שרוצים לחסוך כספים.

יובל וגנר: וכמו שאמרתי, קריאה לחברות התוכנה והלמידה מרחוק לדרוש מהם, אנחנו לא צריכים להתפשר, אנחנו משלמים להם הרבה כסף, המון כסף הם מקבלים כדי שנשתמש בתוכנות שלהם, הם חייבים להיות נגישים ואסור לוותר להם.

יובל וגנר: לסיכום, ביחד כולנו, משרד החינוך, הוועדה, ועדות אחרות בכנסת, כמו ועדת מדע וטכנולוגיה ואחרות, ארגוני אנשים עם מוגבלות, נציבות שוויון, כולם עושים פה עבודה חשובה, כולם למען המטרה וביחד נוכל לדאוג ששנה הבאה תהיה נגישה לתלמידים עם מוגבלות.

יובל וגנר: תודה רבה.

רם שפע: יובל, תודה רבה לך.

רם שפע: אני מיד רוצה שחברת הכנסת קאבלה תתייחס, אבל רגע לפני נמצא איתנו מישהו שתיכף צריך לסיים וחשוב לי לשמוע אותו, עורך דין עבאס עבאס, מנכ"ל עמותת אלמנארה לקידום אנשים עם מוגבלויות.

רם שפע: שלום לך.

עבאס עבאס: שלום לכולם.

עבאס עבאס: קודם כל אני מאוד מברך את קיום הישיבה החשובה הזאת ובאמת תודות לחברי סמי אבו שחאדה, הוא גם חברי בתור אדם וגם חברי לאתגר, כי גם אני אדם עם מוגבלות בראייה, ולשמחתי הצלחתי להפוך את המוגבלות למנוף והקמתי ארגון לתפארת לפני כ-15 שנה.

עבאס עבאס: לענייננו, אני שמעתי בקשב רב את חברתי, אני מרשה לעצמי להגיד חברתי שולמית, שאני גם מכיר אותה מלפני המון שנים, ואמרתי וואו, גן עדן, הכול טוב ויפה, אז על מה אנחנו מתכנסים?

עבאס עבאס: אז כנראה, ופה אני חייב להגיד, כי אני פה מביא את כל השטח, היו לי שיחות רבות עם הורים בתקופת הקורונה, עם ילדים ועם מנהלי בתי ספר, וכנראה יש פער תהומי בין הרמה התיאורטית ובין הרמה הפרקטית.

עבאס עבאס: כנראה באמת יש לא מעט דברים שהציגה שולמית, מדהימים, ורעיונות וכלים, אבל, אני אגיד את זה בשפה טכנולוגית, ברמת ה-end user זה לא היה ממש מספיק אפקטיבי.

עבאס עבאס: לראיה, אתם זוכרים את המהומות שהיו בתקשורת על חינוך מרחוק לילדים ללא מוגבלות, אז על אחת כמה וכמה המצב עבור ילדים עם מוגבלות שלא הצליחו להתמודד עם כל הכלים שהונחתו עליהם כרעם ביום בהיר.

עבאס עבאס: פשוט היה בלגן אחד גדול וחשוב להגיד את זה ולקרוא לילד בשמו, משרד החינוך לא היה מספיק ערוך.

עבאס עבאס: ופה אני רוצה להתריע, לפני שאני מביא דוגמאות, על סוגיה שהחינוך הבלתי פורמלי, וזה מעדות של מנהלת ותיקה שאומרת לי: שמו אותנו בשוליים של השוליים של השוליים, אפילו רצו להחזיר אותם, לא להחזיר אותם, בסגר, פשוט ההתנהלות מול החינוך המיוחד הייתה ממש התנהלות קלוקלת ולא הולמת את רוח חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות שמדבר על שוויון וכבוד וכמובן האמנה הבינלאומית וכל החוקים.

עבאס עבאס: אז אני מאוד מבקש שכל מה שדיברה שולמית והציגה, ייעשה בדק כמה באמת הכלים שהם הציעו הוטמעו, כי מעדותה של מנהלת בית ספר, היא אמרה שהמצב בבתים היה בלגן, התלמידים לא הצליחו להתמודד, לא הצליחו לתקשר, פתאום עוברים לווטסאפ, רגע עוברים למייל, רגע לא יודעים להתחבר לזום, כי גם, אם נדבר דוגרי, אם אני מדבר על הורים של ילדים עם מוגבלות בחברה הערבית, אז רובם במצב סוציואקונומי לא נמוך, ירוד לגמרי, אפילו אין להם תשתיות מינימליות מבחינה טכנולוגית כדי שיוכלו להתמודד עם המצב הבלתי צפוי הזה.

עבאס עבאס: אני רוצה לציין את אלמנארה, העמותה שאני מנהל אותה מזה 15 שנה, אנחנו ארגון שמביאים את כל הקהילה, אנחנו מתחברים לשטח, פוגשים את ההורים, פוגשים את הילדים, מנסים להציע פתרונות ופה אני רוצה לספר על ניסיון מאתגר שקרה לנו עם משרד החינוך.

רם שפע: ידידי עבאס, אני רק רוצה להגיד, תנסה לתמצת למשפט סיכום.

עבאס עבאס: דקה, אני יודע, זמנכם יקר.

רם שפע: קיבלת דקה, 55 שניות כבר נותרו.

עבאס עבאס: פניתי לאנשים במשרד החינוך, לפיקוח במשרד החינוך, אמרתי להם שאנחנו באלמנארה אמנם ארגון לא גדול, אין לנו אמצעים גדולים, אבל אחד הפרויקטים של אלמנארה, פרויקט הדגל, זה ספריית אלמנארה המוקלטת.

עבאס עבאס: אנחנו מנגישים ומקליטים ספרים ומעבירים אותם על גבי אתר באפליקציה.

עבאס עבאס: לפני שנתיים, בזכות תמיכה נדיבה מהביטוח הלאומי, הקמנו אולפנים לתפארת.

עבאס עבאס: אני הצעתי שנייעד את אחד האולפנים, אולפן הפודקסטים הגדול, להפקת תכנים עבור משרד החינוך ויש לנו את כל המקצועיות והכלים ופתאום אומרים לי: כן, אבל תקשיב, אדון עבאס, קוראים להם מטח ואל-נט שהם מונופול והם לא מכירים מה זה חינוך מיוחד, מה זה אנשים עם מוגבלות, מה זה חברה ערבית, והם פשוט הזכיינים, אז אתה לא תוכל לעשות את זה, למרות שאני מציע סדרה של תכנים, בין אם זה סיפורים, בין אם זה הרצאות מקוונות של מומחים שאנחנו רוצים לגייס אותם, ואני גייסתי צי של מתנדבים, של פנסיונרים ובחורים סטודנטים שיוכלו לעזור בהפקת התכנים.

עבאס עבאס: אז אנחנו נתקלים במשוכה בירוקרטית ונשמח אם הוועדה תעזור לנו כדי להתמודד איתה.

עבאס עבאס: תודה רבה לך, אדוני רם, ותודה לחברי סמי.

סמי אבו שחאדה: עבאס, סבאח אל ח'יר, תודה רבה לך.

עבאס עבאס: סאבח אל נור.

סמי אבו שחאדה: כאחד הלקוחות של הספרייה המדהימה שאתם עשיתם, אני כמי שמתקשה בראייה - - -

סונדוס סאלח: איפה זה?

סמי אבו שחאדה: הם בנצרת.

עבאס עבאס: בנצרת, אבל הספרייה היא וירטואלית.

סמי אבו שחאדה: הם הקליטו הרבה ספרים בכל התחומים.

עבאס עבאס: יותר מ-5,000 ספרים.

סמי אבו שחאדה: יותר קל לי לשמוע את הספר, אז אני חזרתי לקריאה יותר טובה ממה שהיה לי.

אורלי פרומן: איפה הספרייה?

סמי אבו שחאדה: היא דיגיטלית, אפשר להוריד את זה באפליקציה ולשמוע ספרים.

רם שפע: עבאס, תודה רבה, סבאח אל נור, זה גם אני יכול להגיד.

עבאס עבאס: שוקראן ואני אשמח מאוד לשמור על קשר ולהדק קשר, ובאמת הזום עזר לי במקום לבוא מנצרת לירושלים, כי כל ביקור באיזה שהיא ועדה היה בא על חשבון יום שלם.

רם שפע: בהחלט.

רם שפע: בהיבטי נגישות הזום בהחלט בהקשר של הכנסת מסייע.

עבאס עבאס: זה יתרון.

עבאס עבאס: תודה.

רם שפע: חברת הכנסת קאבלה, יושבת ראש ועדת מדע וטכנולוגיה, בבקשה, וברוכה הבאה לדיונים של ועדת החינוך.

עינב קאבלה: תודה רבה.

עינב קאבלה: אז קודם כל באמת אני מברכת על הדיון, על הנושא שמועלה פה, הוא מאוד חשוב בעיניי, לכן גם למרות שאני לא חברה אני שמחה לקחת חלק בישיבה היום.

רם שפע: את חברה.

עינב קאבלה: בעצם יש פה שני נושאים שאני עוסקת בהם וקרובים לליבי ומתלכדים למהלך שאנחנו יוזמים עכשיו בוועדת המדע והטכנולוגיה.

עינב קאבלה: הולך לצאת זימון ואני מתכוונת לקיים דיון בוועדה שיימשך יותר מישיבה אחת בנושא של צמצום פערים דיגיטליים בישראל.

עינב קאבלה: אנחנו כמובן נייחד גם ישיבה לנושא של אנשים עם מוגבלות, בתוך כך כמובן נושא הילדים הוא נושא חשוב, אבל אנחנו נייחד את זה לנושא הכללי של אנשים עם מוגבלות.

עינב קאבלה: אני גם קיימתי שיחה עם יובל וגנר מנגישות ישראל, באמת אדם מדהים שגם פתח בפניי עוד רעיונות נוספים - - -

סמי אבו שחאדה: הם עושים עבודה יפה מאוד.

עינב קאבלה: נכון, והוא באמת פתח בפניי רעיונות נוספים בתחום שניתן לפעול בהם ולבצע ולצאת בקריאה, כפי שהוא ציין גם במסמך שהוא ערך לצורך הישיבה הזו, בנושא של חברות טכנולוגיות והדרישה שהם יתאימו את התוכנות, לא רק בתחום החינוך, אלא בתחומים נוספים, ולכן אני חושבת שבוועדת הטכנולוגיה אנחנו ננסה להידרש לזה, להתעמק בזה ולתת לזה מענה ופתרונות.

עינב קאבלה: אגב, עוד הערה, אנחנו גם נתכנס בישיבה הקרובה לדון בבקשת דיון מהיר של חבר הכנסת ג'בארין בנושא של פערים דיגיטליים בחברה הערבית, אז גם זה בהחלט קשור.

עינב קאבלה: הכול ככה קשור אחד בשני.

עינב קאבלה: אני בהחלט לוקחת מפה גם תובנות ואני מתכוונת להמשיך ולפעול בנושא הזה של צמצום פערים דיגיטליים במסגרת הוועדה.

עינב קאבלה: תודה רבה לכם.

רם שפע: תודה רבה, יישר כוח, חשוב, אלמנט מאוד מאוד מאוד משמעותי בנושא.

רם שפע: חברת הכנסת סאלח, רצית לומר כמה מילים.

רם שפע: בבקשה.

סונדוס סאלח: ברכות על הנושא והדיון הכאוב והחשוב מאוד.

סונדוס סאלח: גילוי נאות, אני אמא לתלמידה עם מוגבלות בראייה ואני רוצה לדבר - - -

סמי אבו שחאדה: אף פעם לא אמרת לי.

רם שפע: חברי המשותפת, אני שמח שוועדת החינוך מאפשרת לכם להכיר זה את זו טוב יותר.

סונדוס סאלח: הבת שלי עם מוגבלות בראייה, היא תלמידה מאוד מחוננת ומצוינת, אבל היא נתקלת בקשיים מאוד מאוד קשים.

סונדוס סאלח: גם כמורה וגם כהורה אני רוצה להגיד לכם שבתי הספר בארץ רחוקים מאוד מאוד מלהגיד שהם מוכנים ומותאמים לתלמידים עם מוגבלויות.

סונדוס סאלח: אם בתוך המשבר אמרנו שהאוכלוסיות המוחלשות היו רחוקות מלמידה, התלמידים והתלמידות עם מוגבלויות היו מנותקים מהלמידה.

סונדוס סאלח: המצגת שאנחנו ראינו והוצגה בפנינו בתחילת הדיון מציגה עולם ורוד וזה מנותק מהמציאות, זה לא קיים בפועל, ממש לא קיים בפועל.

סונדוס סאלח: אני רוצה להגיד לכם, מורים ומורות לא יודעים להתאים את סביבת הלימודים אפילו בהיבט הפשוט מאוד, איך לכוונן את התאורה כך שתתאים לתלמיד עם מוגבלות בראייה, איך הלוח ייראה, איך הסדר על הלוח.

סונדוס סאלח: ממש דברים פשוטים שצריכים להיעשות באופן יום יומי להקל על התלמיד עם מוגבלות ראייה והם לא נעשים.

סונדוס סאלח: אני לא באה בטענות למורים, אני באה בטענות למשרד החינוך שהוא לא נותן להם את ההכשרות איך להתאים את סביבת הלימודים לתלמידים עם מוגבלויות.

סמי אבו שחאדה: אני לא רוצה לקטוע, אבל מה שאת אומרת בדיוק עכשיו זה מאוד חשוב שרם עזר לנו להקדים את הדיון כי זה אפשר - - -

רם שפע: זה קורה עכשיו, בדיוק.

סונדוס סאלח: בדיוק, אפשר להעלות את זה לפני פתיחת שנת הלימודים.

סונדוס סאלח: הכיתות לא מותאמות ואין מאמץ מספיק ממשרד החינוך כדי להכשיר את צוות ההוראה איך לזהות ואיך להתאים את סביבת הלימודים.

סונדוס סאלח: גם המבחנים לא מותאמים ויותר מזה, אני רוצה להגיד שבמשבר הזה יש את הגוף שקוראים לו מתי"א, שהוא מספק למידה תומכת הוראה או מורה תומכת הוראה לתלמידים עם מוגבלויות.

סונדוס סאלח: אם המורה המסייעת נעדרת מסיבה כלשהי, וזו זכותה, אם זה בקבוצת סיכון, אם זה ימי מחלה, מתי"א לא מספקת מורה מחליפה והתלמיד עם מוגבלות נשאר לבד עם כל האתגרים המאוד קשים, החברתיים והלימודיים.

רם שפע: אני רושם את זה, אוקיי.

סונדוס סאלח: אז עולם מתוקן, מדינה שדוגלת בשוויון, בחינוך שווה לכולם, צריכה לקדם ולהדביק את הפערים האלה במיוחד באוכלוסיות המוגבלות.

סונדוס סאלח: היום אנחנו יודעים שכמעט מכל שישה ילדים יש ילד אחד עם מוגבלות מסוימת שמקשה עליו להיות בכיתה ולהתנהג כתלמיד נורמלי.

סונדוס סאלח: מה שמתרחש היום זה כאילו לתת לתלמיד על כיסא גלגלים ותלמיד רגיל לטפס הר, זה מה שקורה בפועל בכיתות וזה קשה מאוד מאוד וזה מתיש וזה מכביד על אותם תלמידים ואלה תלמידים עם פוטנציאל מאוד גדול שלא בא לידי ביטוי בכלל בהישגים שלהם.

רם שפע: חד משמעית.

סונדוס סאלח: תודה על הדיון החשוב ונשמח להמלצות לפתיחת שנת הלימודים.

רם שפע: תודה.

רם שפע: התודות הם גם לחבר הכנסת אבו שחאדה.

סונדוס סאלח: כן, תודה, סמי.

רם שפע: נא לסגור ביניכם את הפערים אחר כך בנושא.

רם שפע: נמצא איתנו גם אמיתי שוחט, מנהל תחום שילוב בנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

רם שפע: שלום לך.

אמיתי שוחט: שלום, בוקר טוב, תודה רבה על הדיון.

אמיתי שוחט: אז הנציבות זה הגוף הממשלתי שאמון על חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות שמכוחו כולם התכנסו כאן לדיון היום ואני באמת שמח על קיום הדיון הזה.

אמיתי שוחט: הנציבות זה הגוף שאחראי על קידום החקיקה והאכיפה של הנגישות.

אמיתי שוחט: אז אני רק רוצה להגיד שקודם כל, להכניס לקונטקסט, הנושא של הנגישות של האינטרנט ולמידה מרחוק, אז זה גם מגיע מהמקום של נגישות השירות שכל גוף מחויב בו וגם נושא של נגישות פרטנית, נגישות שכל תלמיד בבית הספר צריך לקבל לפי צרכיו.

אמיתי שוחט: לכן בהקשר הזה חשוב לי להזכיר שני מושגים.

אמיתי שוחט: מושג אחד זה הנושא של הרישום המוקדם, שתלמידים יכולים להירשם לבית הספר מוקדם יותר, 15 חודשים מוקדם יותר לפני תחילת הלמידה כדי לקבל נגישות, אם אנחנו מדברים על נגישות פיזית, אם אנחנו מדברים על נגישות כמו מעלית וכבש וכיתה אקוסטית וגם תוך כדי הלימודים הם יכולים לקבל נגישות טכנולוגית וכל הנגשה שהם צריכים.

אמיתי שוחט: באמת יש פער בנושא הזה כשהפער בנושאים האלה זה קודם כל פער במידע, פער במידע של הורים על הזכויות שלהם, הזכויות של הילדים שלהם והזכויות של הורים לילדים במערכת החינוך שהם אנשים עם מוגבלות, והפער השני זה פער של רשויות כיצד לבצע את ההנגשה.

אמיתי שוחט: כיום במשרד החינוך יש תקנות ויש נהלים ומשרד החינוך מתקצב כמעט מלא, תלוי בין הנושאים, אבל מתקצב את נושא ה - - -

רם שפע: אמיתי, סליחה שאני קוטע אותך, חברת הכנסת סאלח רוצה תוך כדי שאלה.

סונדוס סאלח: אמיתי, איך הורים לתלמידים עם מוגבלויות יודעים את ההנחיות האלה?

סונדוס סאלח: זה משהו שאתם מפרסמים באתר וזהו או שאתם מגיעים - - -

אמיתי שוחט: שאלה מצוינת.

אמיתי שוחט: אין לי מצגת, אבל זאת שאלה מצוינת שאני עוד רוצה להתייחס אליה.

סונדוס סאלח: זה בטכניון, התשובה בשקף הבא.

אמיתי שוחט: אז באמת רשויות מקומיות מחויבות לפי החוק, לפי התקנות, לפרסם באתר האינטרנט שלהם, כל רשות מקומית צריכה לפרסם באתר האינטרנט מידע, שזאת חוברת שמשרד החינוך הוציא, שולמית שנמצאת כאן הוציאה, חוברת מאוד מפורטת שמסבירה כיצד להנגיש את מערכת החינוך, מה הזכויות של ההורים.

אמיתי שוחט: אז הם גם צריכים לפרסם את החוברת הזאת והם גם צריכים לפרסם ולפנות באופן יזום להורים שהם הורים לילדים עם מוגבלות במערכת החינוך, היא צריכה לפנות אליהם באופן יזום ולידע אותם על הזכויות שלהם.

סמי אבו שחאדה: אמיתי, בוקר טוב.

סמי אבו שחאדה: אני קודם כל למשל הופתעתי ממה שאמרת, שהורים יכולים לרשום את הילדים שלהם מוקדם יותר כדי שהמערכת תדע איך לקלוט אותם, ועכשיו אתה אומר שהעיריות צריכות לספק את המידע הזה להורים.

סמי אבו שחאדה: אתם בדקתם את זה?

סמי אבו שחאדה: אנחנו יודעים אם זה קורה?

אמיתי שוחט: אז באמת שלחנו מכתב מקדים לוועדה, לפי דעתי גם לך, יש שם נתונים על פיקוחים.

אמיתי שוחט: לצערי אני יכול להגיד שמתוך כ-40 פיקוחים בנושא המידע להורים מחצית מהרשויות לא עמדו בדרישות התקנות.

אמיתי שוחט: הוצאנו להם מכתבי התראה והם תיקנו באופן מיידי.

אמיתי שוחט: אנחנו ממשיכים בפיקוחים האלה.

אמיתי שוחט: יש לנו כרגע כ-12 תביעות פעילות ועוד כמה תביעות בשלבי הגשה שונים כנגד רשויות על זה שהם לא נתנו הנגשות לילדים.

אמיתי שוחט: התקנות מאוד מפורטות, הן קובעות לוחות זמנים.

אמיתי שוחט: ברגע שההורים מגישים את הבקשה, וזה עוד משהו חשוב ואני אנצל את הבמה כאן כדי להגיד ששעון החול של ההנגשה מתחיל מרגע שההורים הגישו את הבקשה ולכן חשוב שההורים יידעו על הזכויות שלהם ויגישו את הבקשה, כי ברגע שמוגשת הבקשה יש לוח זמנים שהרשות מחויבת אליו ולבצע אותו.

אמיתי שוחט: היא יכולה לפנות למשרד החינוך לתקצב ומשרד החינוך, כמו שאמרתי, לרוב מתקצב, אבל גם אם משרד החינוך לא יתקצב עדיין הרשות מחויבת להנגיש ולעמוד בלוחות הזמנים.

אמיתי שוחט: וכמובן, אמירה שרציתי להגיד בסוף ואני אגיד כבר עכשיו, מוזמנים לפנות אלינו בכל הפרה של הזכות לנגישות, 6763*.

סונדוס סאלח: יש סנקציות?

אמיתי שוחט: כמו שאמרתי, הנושא של חוסר המידע זה גם חוסר מידע של הורים על הזכויות, גם לצערי רשויות לא מספיק יודעות איך לבצע את ההנגשות האלה, גם מבחינת העבודה מול משרד החינוך, גם מבחינת ההתנהלות הטכנית בסיפור הזה.

אמיתי שוחט: אנחנו בדיוק לפני שנה, ביולי 2019, ערכנו בשיתוף השלטון המקומי ומשרד החינוך יום למידה, הגיעו למעלה מ-100 נציגי רשויות מקומיות כדי ללמוד על הנהלים האלה, אנחנו מקווים שזה ייתן פירות.

שולמית כהן: שני ימי למידה, אחת לבעלויות ואחת ל – אני מזכירה לך.

אמיתי שוחט: נכון, שולמית צודקת, אחת לבעלויות של המגזר החרדי ואחת למגזר הכללי.

אמיתי שוחט: באמת אנחנו מקווים שזה ייתן פירות בהמשך.

אמיתי שוחט: אבל, שוב, אנחנו עדיין ממשיכים באכיפה.

אמיתי שוחט: ובהקשר לנושא הספציפי של הלמידה מרחוק ושל ההנגשה בתקופת הקורונה, לצערנו כל נושא השידורים של משרד החינוך לקה בחסר בתקופה הזאת.

אמיתי שוחט: אנחנו פנינו מספר פעמים למינהל התקשוב של משרד החינוך, התשובות שקיבלנו לא היו תשובות מספקות.

אמיתי שוחט: אנחנו כרגע בהליכי אכיפה, אני לא אפרט עליהם כאן, אבל פנינו בשבוע האחרון למינהל התקשוב ולמחלקה המשפטית של משרד החינוך, כמו שאנחנו פונים לכל גוף שלא עומד בחובות שלו ואנחנו מצפים שמשרד החינוך יישר קו עם כל העשייה החיובית שלו, אז גם בתחום הזה יישר קו ויעמוד בדרישות החוק על נגישות אתרי האינטרנט והשידורים מרחוק.

אמיתי שוחט: ואני אגיד שוב, יש להורים זכויות של הנגשה, הרשויות אמורות לפרסם את המידע, אם המידע לא נמצא ברשות אז כמובן אפשר לפנות אלינו, אפשר לחפש באינטרנט, נגישות במערכת החינוך, נגישות פרטנית, אפשר להגיע לחוברת של משרד החינוך, אפשר לחפש באתר של נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות ובכל מקרה של הפרה ניתן לפנות אלינו, או ב-6763* או דרך אתר האינטרנט שלנו, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

סונדוס סאלח: שאלה קטנה, כאשר יש רשויות שמפרות יש לכם סנקציה שאתם יכולים להפעיל כלפיהם?

אמיתי שוחט: כן, כמו שאמרתי, זה יכול לעלות עד לנושא של עבירה פלילית כנגד מי שאחראי על זה, כולל ראש הרשות עצמו.

אמיתי שוחט: וכמו שאמרתי, יש לנו כ-12 תביעות פעילות עכשיו ועוד מספר תביעות בשלבי הכנה שונים.

אמיתי שוחט: רק בשבוע שעבר התפרסם על פשרה של רשות ששילמה לתלמיד 42,000 שקל על כך שהיא לא ביצעה הנגשה פרטנית לתלמיד.

אמיתי שוחט: זאת אומרת יש לנו סמכויות אכיפה ואנחנו מפעילים אותן גם.

אמיתי שוחט: אז תפנו אלינו ונשמח לסייע.

אמיתי שוחט: (היו"ר אורלי פרומן)

אורלי פרומן: אוקיי, תודה רבה, אמיתי.

אורלי פרומן: אנחנו נעבור עכשיו לנציגת אגודת ההורים.

שולמית כהן: אני יכולה להתייחס להערה האחרונה של אמיתי בעניין מערכת השיעורים, שלא הייתה מונגשת?

שולמית כהן: יש לי תשובה.

אורלי פרומן: כן, שולמית, בבקשה.

שולמית כהן: מינהל התקשוב נמצא בתהליך של מיפוי הצרכים, במהלך השבוע הבא הוא מגיש הצעה תקציבית ובכפוף לאישור התקציב יבוצעו ההנגשות לכל השיעורים שהוקלטו.

שולמית כהן: אז יש תשובה.

אורלי פרומן: השאלה היא, תמיד, האם זה יהיה - - -

אמיתי שוחט: זו בשורה טובה ואני אשמח לקבל את זה באופן רשמי.

אורלי פרומן: אמיתי, סליחה.

אורלי פרומן: השאלה היא תמיד, שולמית, אנחנו באמצע יולי, האם זה יהיה מוכן לפתיחת שנת הלימודים, ל-1 בספטמבר?

אורלי פרומן: ההתאמות האלה לוקחות זמן, אנחנו יודעים.

שולמית כהן: לגמרי, הרבה זמן, לוקחות זמן.

אורלי פרומן: אז זה יהיה מוכן ל-1 בספטמבר?

שולמית כהן: אני לא - - -

אורלי פרומן: את לא יכולה להתחייב?

שולמית כהן: אני לא יודעת להשיב על השאלה הזאת, מי שיכול להשיב על השאלה הזאת זה מינהל התקשוב שאני יודעת שיעשה כל מאמץ כדי לקדם את זה הכי מהר שאפשר.

סמי אבו שחאדה: אני הייתי רוצה שהדיון גם יחזור למשפט המאוד חשוב, משפט המפתח בעיניי, שנאמר בתחילת השיחה, שאנחנו גם צריכים לחשוב על למידה מסוג אחר.

סמי אבו שחאדה: ברור לנו שהמעבר ללמידה מרחוק יצטרך הרבה התאמות והרבה הכנות ויתאים לכאלה ויהיו גם פיתוחים וזה ייקח זמן, אנחנו כבר איבדנו הרבה זמן, אני מאוד דואג, אני עכשיו חושב על אלה שהיו אמורים לסיים את שנת הלימודים ולצאת עם תעודות וכו', אז אני חושב שאנחנו גם צריכים לפתוח קצת את הראש שאולי במקרה של תלמידים עם מוגבלויות, אנשים עם מוגבלויות מסוימות, שהלמידה מרחוק לא יכולה לספק את הצרכים שלהם, גם לפתוח לעצמנו אפשרויות לחשוב בצורה שונה קצת.

אורלי פרומן: כן, בהחלט.

אורלי פרומן: אוקיי, תודה רבה.

אורלי פרומן: אנחנו נעבור לנציגת הנהגת ההורים הארצית, צופית גולן.

אורלי פרומן: בוקר טוב, צופית.

אורלי פרומן: בבקשה.

צופית גולן: בוקר אור.

צופית גולן: אז אני קודם כל רוצה להתחיל ולהגיד שבמידה שאנחנו נהיה בסגר או למידה היברידית או כל דבר אחר, אנחנו בהנהגת ההורים הארצית יוצאים מנקודת ההנחה שמסגרות של חינוך מיוחד פועלות כרגיל, כולל כל הכיתות המיוחדות בבתי הספר הרגילים ולכן בדיון הזה אנחנו רוצים לתת דגש על ילדי החינוך המיוחד שמשולבים פרטנית בתוך המסגרות הרגילות, בין אם זה מוגבלות פיזית, חושית, לקויות למידה, קוגניטיבי וכיוצא בזה.

צופית גולן: דבר נוסף שחשוב לנו לציין, שחלק בלתי נפרד מההנגשה של הלמידה, גם של המסגרות של החינוך המיוחד וגם של הילדים המשולבים, זה נושא ההסעות.

צופית גולן: אנחנו מצפים כבר עכשיו שידאגו לזה, לתקצב אותם בהתאם לכל המתווים האפשריים הקיימים ושלא ניתקע פה בבעיה.

צופית גולן: אנחנו גילינו במהלך הקורונה בחודשים האחרונים ששם הייתה בעיה מאוד מאוד גדולה להחזיר את הילדים ללימודים.

צופית גולן: לכן אנחנו מצפים שיהיו כבר תוכניות מגרה מסודרות.

צופית גולן: אני רוצה גם לנצל את המעמד הזה ולהגיד תודה לרחלי אברמזון ולכל אגף החינוך המיוחד על הנכונות, על הקשר הקבוע איתנו, מתוך מטרה באמת לקדם את השילוב של הילדים עם המגבלה בצורה מיטבית, וגם עם אמיתי מנציבות שוויון, שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד מאוד טוב ביחד.

צופית גולן: לענייננו, הגיעו אלינו המון פניות של הורים לילדים עם מגבלה והורים עם מגבלה שהלמידה המשולבת, הלמידה מהבית, הייתה על גבול הבלתי אפשרית עבורם, היא יצרה פערים לימודיים ולא פחות חשוב פערים חברתיים.

צופית גולן: אנחנו יודעים, כל תלמיד הוא עולם ומלואו תמיד, ברור לנו גם שלא יהיה מענה מושלם, אבל בשביל שיהיה איזה שהוא מענה, בשביל שלא ניתקע כמו שהיינו עד עכשיו, צריך כבר עכשיו לתכנן פתרונות להרבה מאוד תחומים כדי שגם בלמידה היברידית וגם בלמידה מהבית יהיה פה פתרון הולם, ראוי ומיטבי.

צופית גולן: זה מתחבר גם למה שאמר אמיתי על הנגישות הפרטנית.

צופית גולן: אנחנו טוענים שיש להנגיש באופן מותאם את כל הלמידה לילדים עם מוגבלויות פיזיות, שמיעה, ראייה, קוגניטיביות, הלמידה האינטרנטית לא בהכרח מתאימה להם.

צופית גולן: ילדים עם מוגבלות שמיעה מתקשים לפעמים להבין את מה שנאמר דרך תוכנות הזום.

צופית גולן: אם יש הרבה רעש מסביב הם לא מצליחים להבין מה נאמר, הם לא מצליחים לקרוא שפתיים.

צופית גולן: ילדים עם מוגבלות ראייה לא מצליחים לקרוא את המצגות, כמו שאמר חבר הכנסת, מאוד קשה לקרוא את המצגות ככה.

צופית גולן: הצוותים החינוכיים צריכים לעבור הכשרה, כבר עכשיו.

צופית גולן: אמרו את זה לפניי, אני מדגישה את זה עוד פעם.

צופית גולן: הם צריכים לתת מענה פרטני, פדגוגי, רגשי, חברתי בלמידה וירטואלית וזו דרך אחרת לתווך את החומר, זה לא מה שקורה בכיתה.

צופית גולן: הרבה פעמים בכיתה יש סייעת, פה אין.

צופית גולן: המורים צריכים לעבור הכשרה בדגש קודם כל על המורים שיש להם ילדים משולבים בתוך הכיתות שלהם.

צופית גולן: הרבה מאוד מהתלמידים האלה נפגעו גם חברתית, כי קשה בתוך הפעילות און ליין לילד שיש לו קושי חברתי או איזה שהיא מגבלה להשתלב בתוכה.

צופית גולן: דבר נוסף שגילינו שצריך זה לדאוג לציוד קצה הולם עבור הצוות החינוכי.

צופית גולן: לא לכולם יש את הציוד ואז הם מדברים דרך הנייד שלהם ודרך הנייד מאוד קשה להבין מה נאמר.

צופית גולן: דיברו לפניי על ההנגשה של השיעורים המוקלטים, אני מדגישה שהם צריכים להיות מונגשים לכלל השפות ולכלל הלקויות, לא רק תרגום לשפת הסימנים.

צופית גולן: הנגשה צריכה להיות לכל הדברים.

צופית גולן: צריך להבין שהרבה ילדים של החינוך המיוחד, הילדים המשולבים, מאוד מאוד קשה להם עם המסכות ועם שמירת המרחק.

צופית גולן: צריך למצוא לזה פתרון.

צופית גולן: צריך למצוא דרך שהילדים האלה יוכלו לשבת בכיתות, לתת להם מענה, גם מענה בהפסקות, הם לא בהכרח יכולים להישאר תחת מקום מאוד מאוד מוגדר, הם זקוקים לאוורור, שחרור אנרגיות, הם זקוקים לפעמים להפעלה אחרת בהפסקות שלא בהכרח עולה בקנה אחד עם ההנחיות של משרד הבריאות וצריך למצוא עבורם פתרונות.

צופית גולן: דבר נוסף שחשוב לנו להדגיש זה קשר בין אנשי הצוות לילדים המשולבים.

צופית גולן: הקשר הוא קריטי.

צופית גולן: בעינינו השילוב מתחיל ונגמר בעיקר בקשר עם הצוות החינוכי, כי אם איש הצוות מגויס והילד מחובר לאיש הצוות שמלווה אותו השילוב יצליח.

צופית גולן: הם חייבים להיפגש לפני ה-1 בספטמבר, לא אחרי ה-1 בספטמבר, לא ביחד עם כל הכיתה.

צופית גולן: המפגש הזה הוא קשה עבורם.

צופית גולן: יש את הבחינות, בחינות בגרות, בחינות מעבר, הקבצות, זה הכול פה.

צופית גולן: הכול ממש פה ויש ילדים שיש להם התאמות, צריך כבר עכשיו למצוא דרך לייצר עבורם פתרון שיאפשר להם להשתמש בהתאמות שלהם.

צופית גולן: חשוב מאוד לדאוג כבר עכשיו לפתרון לכל שעות השילוב הקבוצתיות ומכלול הטיפולים שהתחילו להגיד לנו שכן ייכנסו, לא ייכנסו, אבחונים בתוך הגנים, בתוך בתי הספר, כי יש הרבה אנשי מקצוע שנכנסים ויוצאים ויש לנו מגבלות בריאות.

צופית גולן: צריך למצוא לזה פתרון מראש, אי אפשר לחכות שזה יתחיל.

צופית גולן: ואוכלוסייה נוספת, שככה דיברו עליה בקטנה ואני כן רוצה להתייחס אליה, זה הורים עם מגבלה.

צופית גולן: ההורים עם מגבלה מצאו את עצמם מתמודדים עם אתגרים שונים ומאוד מאוד קשים, הם לא מסוגלים הרבה פעמים לתקשר דרך הזום, צריך למצוא עבורם דרך אחרת, דרך שמנגישה עבורם את כל שיתוף הפעולה ואת כל העבודה עם הילדים שלהם.

צופית גולן: הם לא בהכרח מסוגלים לעשות את זה בדרך שהורה אחר יכול.

צופית גולן: אחת המסקנות הכי חשובות של כולנו, רם, תקן אותי אם אני טועה, אבל זה היה פה בכל הדיונים, שיתוף פעולה עם ההורים הוא קריטי להצלחה של הלמידה תמיד, אבל עבור ילדים עם מגבלה שיתוף הפעולה של הצוות עם ההורים הוא קריטי אף יותר.

צופית גולן: תודה.

אורלי פרומן: תודה רבה, צופית.

אורלי פרומן: אני מקווה שרחלי ושולמית, רשמתם, כי צופית פרסה פה רשימה מאוד ארוכה של קשיים, דרישות, אתגרים ונחכה לתשובה בסוף.

אורלי פרומן: האם מנשה לוי, יושב ראש ארגון מנהלי בתי הספר, איתנו בזום?

מנשה לוי: כן, שלום לכם.

אורלי פרומן: בוקר טוב, מנשה.

אורלי פרומן: בבקשה.

מנשה לוי: תודה על רשות הדיבור שאת נותנת לי.

מנשה לוי: אני מודאג בכללי מכל מה שקשור לפערים שבין האוכלוסיות השונות, אני יודע ששר החינוך גלנט פנה בישיבת ממשלה, הוא ביקש תקציבים נוספים כדי לקיים את שנת הלימודים שכנראה, קרוב לוודאי, תיפתח בלמידה מרחוק וכשאני אומר למידה מרחוק - - -

סמי אבו שחאדה: מנשה, בוקר טוב.

סמי אבו שחאדה: אני גם אשמח לשמוע ממך לגבי התמיכה הנפשית לתלמידים עם המוגבלויות.

סמי אבו שחאדה: אנחנו שמענו הרבה על הבעיה באופן כללי במערכת החינוך בתקופה הקשה הזו של הקורונה ואני מניח שלתלמידים עם המוגבלויות היה צריך גם תמיכה נפשית, אם היו לכם משאבים לעשות את זה וכו'.

סמי אבו שחאדה: אבל בדבריך, אני אשמח לשמוע את כל מה שיש לך ואם תוכל להתייחס לזה כמנהל.

מנשה לוי: אני אתייחס לזה בסוף דבריי הקצרים, אני מבטיח שהם יהיו קצרים.

מנשה לוי: ראשית, כשאנחנו אומרים למידה מרחוק אנחנו אומרים מיד קושי לתלמידים עם לקויות למידה, תיכף אני אדבר גם על מוגבלויות שיש לילדים.

מנשה לוי: ילדים עם לקויות למידה מתקשים מאוד בלמידה מרחוק ואנחנו עדיין לא הצלחנו, כמנהלי בתי ספר וכצוותים חינוכיים, לפצח את הקושי הזה ולהתמודד איתו כמו שצריך.

מנשה לוי: אנחנו עושים כל מיני דברים, שיעורים פרטניים מול התלמידים שמתקשים, וכשאני עובר לאוכלוסייה של תלמידים שסובלים ממוגבלויות שונות הבעיה הזאת מחריפה.

מנשה לוי: הלמידה מרחוק מנציחה, מרחיבה, מעמיקה פערים בין תלמידים רגילים לבין תלמידים שיש להם מוגבלויות, קל וחומר בין אוכלוסיות שונות בחתכים סוציואקונומיים שונים.

מנשה לוי: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פרסמה שב-51% ממשקי הבית בסקטור הערבי אין אינטרנט בכלל, אז על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על למידה מרחוק?

מנשה לוי: אין אינטרנט אז איך נלמד מרחוק אוכלוסייה שברובה, 51%, אין לה בכלל אינטרנט.

מנשה לוי: עכשיו בואו נעבור לדברים הנוספים.

מנשה לוי: אוקיי, ואם יש אינטרנט, מה קורה עם ציוד מחשבים, ציוד קצה.

מנשה לוי: זה אומר קודם כל מחשב, ברמה הכי בסיסית, לפטופ שאפשר יהיה להתחבר באמצעות רשת האינטרנט וליצור קשר עם המורים בצורה כזאת או אחרת.

מנשה לוי: אני קורא למשרד החינוך בסוגיה הזאת של למידה מרחוק שמנציחה פערים ומעמיקה את הפערים בין האוכלוסיות שציינתי, להתערב ולהקצות משאבים מידיים, לא לחכות להחלטת ממשלה או להחלטת שר האוצר או משרד האוצר, לא להמתין, קודם כל לתקצב רכישה של רשת אינטרנט לכל הבתים, מחשבים.

מנשה לוי: זה תקציב שהוא לא בשמים.

מנשה לוי: אפשר להשיג אותו, חייבים להשיג אותו.

מנשה לוי: לגבי תמיכה נפשית.

מנשה לוי: אני רוצה לומר למי ששאל אותי, חבר הכנסת אבו שחאדה, לכבוד לי להשיב לך על השאלה הזאת משום שאני רוצה לומר לך שהתלמידים הרגילים קודם כל, לא אלה שיש להם מוגבלויות, הלמידה מרחוק, הסגר, הריחוק של הילדים מהצוותים החינוכיים מאוד קשה - - -

סמי אבו שחאדה: ללא ספק פגע בהם.

מנשה לוי: מאוד קשה לחלק מהתלמידים הרגילים, קל וחומר כשאנחנו מדברים על תלמידים עם מוגבלויות או לקויות למידה או ילדים שיש להם מוגבלויות כאלה ואחרות, הקושי הזה כפול ומכופל.

מנשה לוי: בכל מה שקשור בתמיכה נפשית אנחנו נעזרנו בעיקר ביועצות החינוכיות שיש לנו.

מנשה לוי: ברשויות המקומיות, ברשות שאני נמצא בה, המועצה האזורית עמק חפר, יש גם שירותי ייעוץ במועצה.

מנשה לוי: אני חושב שבגלל התקופה המיוחדת צריך לתגבר את הצוותים שהתפקיד שלהם הוא לתת תמיכה נפשית.

מנשה לוי: הצוותים האלה זקוקים לתמיכה, לכוח אדם נוסף, משום שהתקופה היא תקופה לא רגילה ולצערי אני מעריך שהתקופה הלא רגילה תימשך לפחות בשנת תשפ"א.

אורלי פרומן: מנשה, השירותים הפסיכולוגיים גם מעורבים בתוך בתי הספר?

מנשה לוי: כן.

מנשה לוי: התשובה היא כן.

מנשה לוי: יש אוזן קשבת.

מנשה לוי: יש בעיה, שוב אני אומר, עם תקציבים וכוח אדם, כי התקופה היא תקופה שדורשת תקציבים נוספים וכוח אדם נוסף.

מנשה לוי: אני שוב פונה לשר החינוך, לא להמתין להחלטות ממשלה שהן תתקבלנה ומשרד האוצר, קודם כל לתקצב.

מנשה לוי: אנחנו צריכים שב-1 בספטמבר לכל בית, כולל הסקטור הערבי, אני מדגיש, תהיה רשת אינטרנט וציוד קצה, שלכל תלמיד יהיה מחשב, ולא לשכוח גם את המורים והצוותים שצריכים לתת את המענה לתלמידים האלה.

מנשה לוי: ואני מאוד מודה, גם לרם שפע וכמובן גם לך, אורלי.

אורלי פרומן: תודה רבה, מנשה, שיהיה יום טוב.

אורלי פרומן: עורכת דין רויטל לן כהן מקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

רויטל לן כהן: בוקר טוב, תודה רבה.

רויטל לן כהן: קודם כל תודה על הדיון המצוין, גם לנגישות ישראל שהציעו אותו, וגם לכם שבאמת לקחתם בשתי ידיים ואפשרתם אותו.

רויטל לן כהן: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות.

רויטל לן כהן: לפני זה אני אקדים ואומר, התקיימו שולחנות עגולים במסגרת משרד ראש הממשלה ובתת השולחן בנושא מוגבלויות העלינו דברים רבים ואני חושבת שהיה כדאי גם ללמוד מהמסקנות של השולחן העגול הזה.

סמי אבו שחאדה: רויטל, בוקר טוב.

סמי אבו שחאדה: מתי היה השולחן העגול הזה?

רויטל לן כהן: אחת מהן הייתה לגבי הילדים המשולבים בכל מה שקשור למשלבים ולמשלבות שמלווים אותם בדרך כלל במסגרת החינוך.

אורלי פרומן: רויטל, יש פה שאלה של חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב, רויטל.

סמי אבו שחאדה: אני רק רוצה לדעת מתי היה השולחן העגול הזה, מתי התכנסתם ועשיתם את העבודה?

רויטל לן כהן: במהלך תקופת הקורונה היו לנו כמה מפגשים והתחלקנו גם לקבוצות משנה והוצאנו כמה ניירות עמדה בתחומים האלה.

רויטל לן כהן: אני יכולה לשלוח לכם את ניירות העמדה.

סמי אבו שחאדה: אני אשמח מאוד.

רויטל לן כהן: פשוט נראה לי שיותר ראוי שהם יגיעו או דרך הנציבות או דרך משרד ראש הממשלה, אבל אין לי שום בעיה להעביר לכם את ניירות העמדה כפי שהוצאנו אותם בצוותים שנוגעים בחינוך.

סמי אבו שחאדה: נשמח לקבל אותם, תודה.

רויטל לן כהן: אני אשמח, אני אעביר לכם, אני אשלח לוועדה וזה יוכל להגיע.

רויטל לן כהן: אז ככה, ראשית לגבי נושא המשלבים, ילד שנמצא במסגרת של חינוך רגילה ומקבל שירותי חינוך מיוחדים שבמסגרתם הוא מקבל ליווי של משלב או משלבת לא יכול מהבית להתנהל בלי המשלב או המשלבת הזאת.

רויטל לן כהן: הבעיה היא שלמרות שהכירו בצורך איזה שהוא מאבק פנימי לא ברור בין מרכז השלטון המקומי למשרד החינוך השאיר את זה תלוי באוויר ובעצם נתנו יד חופשית לכל רשות מקומית להחליט אם היא מאפשרת או לא מאפשרת למשלבות להגיע לבתים.

רויטל לן כהן: הבעיה הזאת נובעת מהעובדה שמשרד החינוך מסרב להכיר במשלבים בתור הנגשה פרטנית לכן הם גם לא מופיעים כהנגשה פרטנית בתקנות הנגישות הפרטנית ואת העניין הזה חייבים להסדיר.

רויטל לן כהן: תלמיד משולב לא יכול להתנהל מהבית בלי הסיוע הזה.

רויטל לן כהן: ההצעה של משרד החינוך שהתלמיד יגיע לבית הספר למספר שעות ביום או בשבוע ושם הסייעת תוכל לשבת איתו היא, אני רוצה להשתמש במילים מכבדות ולכן אני אגיד שהיא לא הגיונית, היא לא ריאלית והיא לא הוגנת.

רויטל לן כהן: הילד הוא ילד משולב, הוא שייך לכיתה הרגילה, הוא צריך ללמוד כמו כל ילד אחר, את אותה מכסת שעות.

רויטל לן כהן: אם המורה להיסטוריה מלמדת ביום מסוים ובשעה מסוימת זו השעה שהוא צריך ללמוד עם כל הכיתה בזום, עם כל ההתאמות שהוא צריך כשההתאמה העיקרית היא המשלב או המשלבת.

רויטל לן כהן: לא יכול להיות שיבקשו ממנו להגיע בשעות מסוימות במקום מסוים ולא כמו כל שאר התלמידים.

רויטל לן כהן: זה דבר ראשון.

רויטל לן כהן: דבר שני, לגבי הנושא של ציוד הקצה.

רויטל לן כהן: צריך לקחת בחשבון שאנחנו לא מדברים על מחשב לכל בית, כמו שהזכיר פה מנשה, אנחנו מדברים על מחשב לכל ילד כי בבית אחד יכולים להיות יותר מילד אחד והם לא יכולים לעשות ביניהם הגרלה מי מתחבר לשיעור בכיתה ובאיזה שעה.

רויטל לן כהן: צריך גם לזכור שאנחנו מדברים על שיעורי בית או חומרים להגשה או חומרים ללמידה, כל הדברים האלה צריכים להיות באמצעות מכשירי הקצה.

רויטל לן כהן: (היו"ר רם שפע)

רם שפע: שלום, רויטל, תשתדלי להתכנס, אנחנו עם עוד הרבה דוברים ומעט זמן.

רויטל לן כהן: זה הדבר האחרון.

רויטל לן כהן: בנושא התמיכות הנוספות שהתלמידים מקבלים.

רויטל לן כהן: צריך לנסות לראות כיצד יהיה אפשר לקבל את התמיכות האלה גם בבתים של התלמידים ולא להתנות אותם בהגעה למרכז.

רויטל לן כהן: יש תלמידים שהם לא רק תלמידים עם מוגבלויות, יש תלמידים שיש להם מורכבות שבגינה הם לא יכולים להיחשף לקורונה ולכן צריך לראות איך אנחנו מאפשרים את התמיכות האלה גם בבתים.

רויטל לן כהן: והנקודה האחרונה, מה שהוזנח, לצערי, זה הנושא של הקשר החברתי.

רויטל לן כהן: חלק מהילדים האלה גם ככה מתקשים בתוך מסגרות החינוך לקיים קשרים חברתיים, אם לא ייתנו את הדעת על איך לקיים את הקשרים החברתיים עם חבריהם לספסל הלימודים, בין אם זה בבית הספר או בגן, זה לא יקרה בעצמו.

רויטל לן כהן: זאת אומרת שצריך להיות איזה שהוא ייסוף גם של החלק החברתי וחייבים לתת עליו את הדעת.

רויטל לן כהן: זה הכול ותודה רבה.

רם שפע: תודה רבה לך.

סמי אבו שחאדה: רם, אני רק רוצה להגיד שגם רויטל דיברה על זה וגם מנשה דיבר על זה, אני חושב שהעניין של ציוד הקצה, של מחשבים, חברים, במיוחד במיוחד לאוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב, איפה שאין בכלל תשתית, גם ציוד אין, אני חושב על הילדים המסכנים האלה שיש להם גם מוגבלות ועכשיו הם מצאו את עצמם בתקופת הקורונה כאשר אין כלום.

סמי אבו שחאדה: אנחנו חייבים אולי להקים איזה שהוא צוות שהמשרד יגיד לנו איך הוא רוצה לעשות את זה, כי אנחנו יודעים שהאוכלוסייה שנפגעת הכי הרבה בעניין הזה בעידן של הלמידה מרחוק הכי רחוק מלמידה הם הילדים הערבים הבדואים בנגב.

סמי אבו שחאדה: אז אני באמת חושב שחייבים להקים איזה שהוא צוות שיחשוב איך למצוא את הפתרון גם בעניין של ציוד קצה, גם בעניין של ההנגשה, גם בעניין של התשתית.

סמי אבו שחאדה: יש עמותות שיכולות לעזור בעניין הבאת הציוד, אבל חייבים לתת לזה יחס.

רם שפע: דגש מיוחד.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת כסיף, אתה רוצה להמשיך או שהוא ייתר את דבריך?

עופר כסיף: כן, הוא קיצר לי בהרבה - - -

רם שפע: אני רק רוצה להגיד שעד רבע ל- אנחנו צריכים לסיים כדי שנצליח להתארגן לדיון הבא ויש עוד אנשים שאני רוצה לפנות אליהם.

עופר כסיף: אז קודם כל אני רוצה להודות על הדיון ולכל הדוברים ובמיוחד מנשה וידידי סמי שהעלו בדיוק את הנקודה שרציתי להעלות שנוגעת לנושא של היעדר תשתיות ונגישות בעיקר לציבור הערבי בנגב.

עופר כסיף: כשהתחילה הקורונה והפסיקו הלימודים במוסדות האקדמיים למשל והיו לימוד מרחוק באוניברסיטת בן גוריון ובמכללות באזור חלק מאוד גדול מהסטודנטים בנגב, בעיקר בכפרים הלא מוכרים, אבל לא רק, לא הייתה להם נגישות, בוודאי שכאשר אנחנו מדברים על תלמידים עם מוגבלויות הבעיה חמורה פי כמה.

עופר כסיף: צריך גם לקחת בחשבון ששיעור התלמידים עם המוגבלויות בקרב הציבור הערבי בנגב הוא יותר גבוה מאשר שיעור האנשים עם המוגבלויות באוכלוסייה בכלל.

עופר כסיף: למשל מה שמכונה נכות חושית, אם בקרב החברה היהודית זה 0.7, בחברה הערבית ככלל זה 1.4, זה פי שניים ובנגב זה אפילו יותר.

עופר כסיף: כנ"ל לגבי נכות פיזית, 0.9 בקרב ילדים יהודים, 2% בקרב ילדים ערבים, זה יותר מפי שניים ובנגב האחוזים אפילו יותר גדדולים.

עופר כסיף: כלומר השילוב הזה בין שיעור גבוה מאוד של תלמידים עם מוגבלויות בנגב, בקרב הציבור הערבי, לצד היעדר התשתיות והמחשבים וכפי שנאמר קודם, אני לא זוכר את השם, לא מחשב לבית אלא מחשב לילד, השילוב של שני הדברים האלה הוא הרסני, לכן אני מצטרף גם להמלצה, הבקשה של חברי סמי להקים איזה שהוא גוף שייקח על עצמו את הפתרון לבעיה הספציפית הזאת, אולי אפילו במסגרת איזה שהיא ועדת משנה בוועדה הזאת.

רם שפע: תודה.

רם שפע: אני אתייחס לזה בדברים שלי.

רם שפע: תודה, חבר הכנסת כסיף.

רם שפע: עורכת הדין אביבית ברקאי, היא בזכות.

אביבית ברקאי - אהרונוף: כן, תודה רבה על רשות הדיבור.

אביבית ברקאי - אהרונוף: איזה שהיא אמירה כללית בהתחלה, הנושא של הנגשה של מוסדות חינוך, בניגוד לכל מבני הציבור, קיבל הסדר שונה בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

אביבית ברקאי - אהרונוף: בעוד שכל מבני הציבור צריכים להיות נגישים למעשה מוסד חינוך צריך להיות נגיש רק באמצעות פיר מעלית, שירותים ודרך גישה לשירותים ולפיר המעלית, שאר ההנגשה נעשית על פי, כפי שאמיתי ציין, על ידי הנגשה פרטנית ועל ידי רישום מוקדם.

אביבית ברקאי - אהרונוף: ההסדר הזה למעשה בשטח לא מוכיח את עצמו.

אביבית ברקאי - אהרונוף: ישנם תלמידים שסיימו את כל שנות הלימוד ורק בסוף זכו לראות את בית הספר מונגש וזה צריך לקבל איזה שהוא הסדר אחר, איזה שהיא חשיבה אחרת, ואני מעבירה לפתחה של הוועדה לדיון רחב יותר בנקודה הזו.

אביבית ברקאי - אהרונוף: לגבי הנושא הממוקד של הוועדה כעת, אני לא אחזור על דברי קודמותיי בעניין התלמידים המשולבים, רק כמה נקודות.

אביבית ברקאי - אהרונוף: כפי שנאמר, עבור חלק מהתלמידים הסייעת היא ההנגשה שלהם וברגע שלא מאפשרים את הגעת המשלבת לבית הילד לא יכול לקבל את ההנגשה שלו.

אביבית ברקאי - אהרונוף: מה שמשרד החינוך הציע, מתן המענה הזה במוקד רשותי, כאשר לא ניתנו הסעות למוקד הזה וכאשר למעשה הפלו את התלמידים כי שאר התלמידים למדו בבית, אבל רק התלמידים המשולבים נאלצו לנסוע למוקד הרשותי.

אביבית ברקאי - אהרונוף: גם כאשר התלמידים חזרו לבית הספר המשלבת לא נחשבה כחלק מהקפסולה ולמעשה התלמיד נאלץ לצאת עם המשלבת מחוץ לכיתה כדי לקבל מענה במסגרת שאמורה להיות משלבת, כלומר שהוא אמור להיות חלק מהכיתה.

אביבית ברקאי - אהרונוף: זו הנקודה הראשונה.

אביבית ברקאי - אהרונוף: הנושא של הציוד.

אביבית ברקאי - אהרונוף: אנחנו הוצאנו סקר בקרב הורים ולמעלה מ-86% מההורים הצביעו על כך שיש להם חסר במחשוב ובאבזור טכנולוגי.

אביבית ברקאי - אהרונוף: מעבר לכך הם הצביעו גם על חסר באבזור רפואי.

אביבית ברקאי - אהרונוף: כאשר ניתנת הדרכה של טיפולים פרא רפואיים באמצעים מקוונים, כאשר היא נעשית בבית הספר אז יש את האמצעים הללו בבית הספר, כאשר היא נעשית בבית לא לכל התלמידים יש את הציוד הזה בבית וגם לעניין הזה צריכים להיערך.

אביבית ברקאי - אהרונוף: נקודה נוספת זה לגבי מצבים שבהם חלק מהתלמידים נשארים בבית ולא כל הכיתה.

אביבית ברקאי - אהרונוף: כאשר ילד נמצא בבית מאחר שמישהו מהמשפחה שלו בסיכון או כאשר הוא נמצא בסיכון או כאשר הוא נמצא בבידוד, למעשה הלמידה ממשיכה להתקיים בבית הספר, אבל הוא לא מקבל את ההנגשות בבית, לפחות כך זה היה בגל הראשון של הקורונה.

אביבית ברקאי - אהרונוף: ובאמת נקודה אחרונה שהועברה עליי על ידי 'אופק לילדינו', לפי מה שנאמר רוב ההדרכות על השימוש בזום לתלמידים עם מוגבלות בראייה נעשו על ידי הארגונים ולא על ידי משרד החינוך.

אביבית ברקאי - אהרונוף: אני חושבת שיש בזה איזה שהוא טעם לפגם וגם בעניין הזה משרד החינוך הוא זה שצריך לספק את ההדרכות, כמו גם את הביטוח המקצועי לכל הצוותים החינוכיים כדי שההנגשה תהיה מיטבית.

אביבית ברקאי - אהרונוף: תודה.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: שולמית, אני מנחש שיש לך אולי התייחסויות לסיום כמשרד החינוך.

רם שפע: עלו פה כל מיני אמירות, אם את רוצה להתייחס לפני שאני מסכם.

שולמית כהן: ברמה העקרונית אני לא חושבת שציירתי תמונה ורודה, לפחות החצי הראשון של דבריי.

שולמית כהן: אגב, אני רואה גם את מגדלור שעושה איתנו עבודה טובה עם הילדים עם הטכנולוגיה.

שולמית כהן: אני לא ציירתי תמונה ורודה, אני סיפרתי על האתגרים והקשיים וכשיש קשיים גם בין מוגבלות אחת למוגבלות אחרת.

שולמית כהן: אבל אנחנו מנסים ואנחנו משתדלים ואנחנו נמשיך להשתדל ולמצוא פתרונות ואנחנו ניעזר עם מי שאפשר להיעזר ואנחנו נשמע ונקשיב לכל מי שיכול לייעץ לנו ולקדם אותנו ולמצוא את הפתרונות המיטביים ללמידה הזאת שהיא לא טבעית עבור התלמידים שלנו.

אורלי פרומן: שולמית, זו ממש תשובה שהיא אפילו מרתיחה.

אורלי פרומן: דיברו פה על כל כך הרבה נקודות מהשילוב הפרטני והמשלבים בבתים וההסעות וההנגשה וציוד קצה הולם למורים, זה לא מספיק שיש לילד, אם אין למורה ממול את אותו ציוד קצה והשיעורים המוקלטים בשפות שונות ולמוגבלויות שונות וקשר בין אנשי צוות וילדים ובחינות ועוד ועוד ועוד.

אורלי פרומן: חבר'ה, ב-1 בספטמבר לא תוכלו להגיד לא ידענו, אתם יודעים את זה כבר מחודש מרץ, זו תהיה פשלה מאוד גדולה אם המערכת לא תהיה ערוכה לכל הילדים עם הצרכים המיוחדים, לכל הילדים עם המוגבלויות והכנה מקבילה של כל המורים, בעיקר במערכת הרגילה.

אורלי פרומן: המורים של החינוך המיוחד יודעים מה לעשות, המורים של המערכת הרגילה, דיברנו על זה בדיון של הרפורמה בחינוך המיוחד, לא מוכשרים עד הסוף, זאת אומרת לא עברו הכשרות כמו שצריך.

אורלי פרומן: להגיד להשתדל, מבחינתי זה לא מספק.

אורלי פרומן: יש לכם חודש וחצי להיות ערוכים, כמו מסדר המפקד, לאפשרות הזאת, הן אם הלימודים יהיו כסדרם והן אם הלימודים יהיו מרחוק.

אמיתי שוחט: אני חייב להגיד שנושא הסייעות הוא באחריות השלטון המקומי.

רחל אברמזון: אדוני היושב ראש, אם אני יכולה, בבקשה.

רם שפע: רחלי, אני מזהה את קולך.

רם שפע: אמיתי, תודה על ההערה, שהסייעות הן בחסות השלטון המקומי.

אורלי פרומן: זה ממש לא משנה, הן עובדות במערכת החינוך והאחריות הכוללת היא של - - -

אמיתי שוחט: כן, רק מבחינת פניית הוועדה, כדאי שהוועדה תפנה באמת למרכז לשלטון מקומי על כך.

רם שפע: תודה, אמיתי, זה דגש חשוב.

רם שפע: סמי, אני חושב שאולי רחלי תסכם ואז אתה תוכל לסכם, או שאתה רוצה להפנות אליה שאלה לפני?

רם שפע: כי אנחנו ממש חייבים לסיים.

סמי אבו שחאדה: לא, אני אשמע אותה.

רם שפע: רחלי, בבקשה, בקצרה.

רם שפע: שלום, צהריים טובים.

רחל אברמזון: שלום לכולם.

רחל אברמזון: תראו, אני רק רוצה לומר, כששולמית אומרת נשתדל, אני חושבת שגם בפתיח שולמית ציינה את כל האתגרים שניסינו באמת להתמודד ולתת מענה.

רחל אברמזון: אני רק יכולה כן לבשר ולהגיד שההתמודדות עם הסיפור של הלמידה מרחוק, כשהוא התעורר בשיאה של הקורונה ובתקופה של הסגר, באמת אפשר גם למשרד לעשות את הדרך שלו ואני חייבת לשתף אתכם ולספר שכן, הוקמו צוותים בתוך המשרד, מינהל תכנון ואסטרטגיה מוביל מהלך מאוד מאוד מקצועי ורציני של גיבוש מתווים עם הכשרה ולמידה ואנחנו כן מגבשים את המתווים כדי שבאמת, כמו שאמרה חברת הכנסת אורלי פרומן, לא להגיע ל-1 בספטמבר לא מוכנים.

רחל אברמזון: כך שכל המהלך הזה נמצא על סדר יומה של מנהלת המינהל הפדגוגי, של השר החדש, של המנכ"ל, אנחנו נמצאים בתוך זה כדי לגבש את המתווים.

רחל אברמזון: האתגרים הם אתגרים רבים, אבל אני בטוחה שבוודאי לא נמצא את עצמנו במקום שהיינו בו.

אורלי פרומן: אל תתמקדו רק בלמידה מרחוק, מדברים על למידה אחרת, על הוראה אחרת.

אורלי פרומן: הילדים האלה זה לא רק למידה מרחוק.

רחל אברמזון: לא, למידה אחרת.

רחל אברמזון: בדיוק על זה, על כל האתגרים שהציפה הסוגיה הזאת, גם של הקבוצות הקטנות, גם של הלמידה, בדיוק על זה.

רם שפע: אנחנו חייבים לסיים.

רם שפע: זה לא הסוף, אז הכול בסדר, תודה, רחלי.

רם שפע: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אם אתה רוצה משפט לסיכום ואחר כך אני מסיים וסוגר.

סמי אבו שחאדה: כן.

סמי אבו שחאדה: אני מודה לך מאוד על המהירות שהייתה לקידום הדיון.

סמי אבו שחאדה: רחלי ושולמית, אני דואג לא רק מה-1 בספטמבר, אני עכשיו חושב על כל התלמידים שכביכול היו אמורים לסיים את הלימודים שלהם, בגרויות, בחינות, מה קרה איתם?

סמי אבו שחאדה: אני בעצמי התקשיתי בלעבוד עם הדבר הזה מרחוק, עם כל מה שאני מכיר ויודע, ואני מניח שגם להם הייתה תקופה מאוד קשה.

סמי אבו שחאדה: אני לא רוצה לאבד את הילדים האלה בין הכיסאות, אני לא רוצה שהם יאבדו שנה, אני רוצה שגם להם יהיו פתרונות.

סמי אבו שחאדה: והעניין הזה של ההנגשה, דובר פה, רם, על ידי כמה מהמשתתפים בדיון לגבי החשיבות של ההנגשה גם בשפות השונות.

סמי אבו שחאדה: עבאס מאלמנארה הציע פתרון, הם כבר קיבלו ציוד מהביטוח הלאומי ויש להם אפשרות גם להנגיש את העניין הזה של דברים בשפה הערבית, שזה כבר מצוין, ויש להם מנגנון שעובד, אם המשרד יוכל להשתמש בשירותיהם וכבר לקדם את הדברים זה גם יהיה מצוין.

סמי אבו שחאדה: אני מודה לכולם על הדיון ואני מקווה שנפתח שנה שהיא נגישה לכולם.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: שוב, תודה לך על היוזמה, שמחתי להצטרף.

רם שפע: אני אסכם בכמה משפטים, מכיוון שיש לנו פה ב-12 דיון נוסף.

רם שפע: קודם כל תודה לכל חברי הכנסת שהצטרפו, תודה גם למי שאיתנו בזום, מצגות משמעותיות, גם שלכם כנגישות ישראל ועל העבודה שלכם לפני, אז יישר כוח לכם על כך, וגם של המשרד, בסוף אני מבין שאתם עושים מאמצים, זה ברור לי, אני אומר את זה פה בכל דיון, ועדיין אני חושב שהאתגר והזעקה שעולה מאיתנו פה כחברי כנסת, בוודאי מהורים ומילדים היא כנה ואמיתית.

רם שפע: אתם צריכים לעשות כל מה שאפשר, באמת כל מה שאפשר, כדי שבעוד חודש וחצי המערכת תהיה הרבה יותר מוכנה לכל אחת מהמוגבלויות הקיימות עם ההתאמות הכי משמעותיות שאפשר.

רם שפע: ברור לנו שזה דורש הרבה מאוד עבודה, אבל זה חלק ממה שאתם צריכים לעשות.

רם שפע: לשמחתי, כמו שאמרה חברת הכנסת קאבלה, כיושבת ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, היא תקיים דיונים מאוד מאוד רלוונטיים בהקשר של המוכנות הטכנולוגית, שהיא בעצם עוברת כחוט השני ברוב הצרכים שאנחנו עסוקים בהם, אנחנו בשיתוף פעולה גם לוודא שזה מקדם את התהליך.

רם שפע: לגבי ההצעה להקים צוות, אני חושב שהדבר העיקרי שאנחנו צריכים לעשות זה להשתמש ברוב האנשים שנמצאים פה, גם הנציבות, גם העמותות וגם משרד החינוך וביחד איתנו, חבר הכנסת אבו שחאדה, אני אשמח לעזור בזה, לוודא בעוד דיון או בפניות אליהם מסודרות ומרוכזות שהם באמת עושים את מה שהובטח פה בדיון.

רם שפע: אפשר לעשות את זה בעוד שבועיים-שלושה לוודא שהם על זה.

רם שפע: אנחנו נמשיך לעקוב.

רם שפע: בסוף, כמו שאמרה פה יפה חברת הכנסת סונדוס סאלח, יש למידה מרחוק, יש בתחומים רבים רחוק מלמידה ומה שעכשיו אנחנו רוצים להגיע אליו זה שאף אחד לא יהיה מנותק מלמידה.

רם שפע: אני חושב שזה סוגר את כל הפריים.

רם שפע: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.