ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 28, 2020-07-14 11:39

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: היום ה-14 ביולי 2020, כ"ב בתמוז התש"ף.

יעקב מרגי: על סדר היום הצעה לסדר היום בנושא: "שילוב אוטובוסים פרטיים ומוניות ופיקוח על התחבורה הציבורית בתקופת קורונה" של מספר חברי כנסת.

יעקב מרגי: הראשון שהציע הוא חבר הכנסת יבגני סובה, חברת הכנסת סונדוס סאלח וחברת הכנסת שרן השכל.

יעקב מרגי: כמנהגנו בקודש, אנחנו ניתן מיד לחברי הכנסת המציעים לפתוח ולומר למה ביקשו את הדיון הזה.

יעקב מרגי: אני רק אומר בפתיח שאין ענף, אין מגזר, אין אדם שלא נפגע במשבר הקורונה.

יעקב מרגי: כולם נפגעו.

יעקב מרגי: גם המדינה כמדינה על כל ההשלכות שלה.

יעקב מרגי: אבל החובה עלינו כבני אדם, כמנהלים, כנבחרי ציבור להיות יצירתיים, לפתח חלופות, לפתח את הדמיון האנושי כדי לצמצם את מידת הפגיעה.

יעקב מרגי: לאורך כל המשבר, גם בגל הראשון וגם עתה, כולם שואלים האם יש סקטור אחד שלם שמושבת בגלל שאין תיירות פנים ואין טיולים – אלה ההסעות הפרטיות.

יעקב מרגי: כולם שואלים ותוהים למה משרד התחבורה לא ידע לעשות את החיבור בין החברות הזכייניות הפרטיות עם המסיעים הפרטיים כדי לנצל את המשאב הזה.

יעקב מרגי: זה וין-וין.

יעקב מרגי: השאלה אם זה אפשרי ואיך.

יעקב מרגי: אם כן, קודם כל חברי הכנסת המציעים.

יבגני סובה: תודה רבה אדוני היושב ראש.

יבגני סובה: קודם כל, אני רוצה להודות לך על הסכמתך לקיים את הדיון הזה.

יבגני סובה: אנחנו בוועדת הכלכלה בהחלט מתייחסים לכל ענף ואתה הגדרת את זה יפה כשאמרת שלמעשה אין ענף שלא נפגע כתוצאה מהקורונה, אבל בגלל שאנחנו קיימנו – אני וחברי לסיעה – מספר פגישות עם ארגון חברות ההסעות, מצאנו נקודות שלדעתי כן ניתן להעלות והסוגיות האלה שעל פניהן הן אמנם נראות גדולות אבל מצד שני הן גם יחסית פשוטות לפתרון.

יבגני סובה: לכן ביקשתי את הדיון הזה.

יבגני סובה: מדובר על מאות חברות ועל 30,000 נהגים.

יבגני סובה: תכף יושב ראש הארגון, ניסים סרוסי ידבר על זה בהרחבה.

יבגני סובה: בין הסוגיות שאנחנו כן יכולים להעלות, אני מדגיש בקצרה, מעבר לדברים הגדולים, מעבר לצורך לדבר עם האוצר ולקבל סיוע, יש את סוגיית הלוואות הבנקים כאשר בכל חודש משלמים על האוטובוסים ויש צורך לשקול לדחות את תשלומי ההלוואות.

יבגני סובה: אני לא יודע מה בנק יעשה עם האוטובוס גם כך עומד בחניה כשהנהג או החברה פשוט לא מסוגלים לשלם עבורו כי אין לו הסעות.

יבגני סובה: הסוגיה השנייה היא סוגיית המכרזים.

יבגני סובה: זו סוגיה מול הרשויות המקומיות שגם אליה צריך להתייחס ברצינות לאור הקפאת המצב כאשר למעשה שלושה-ארבעה חודשים אנשים לא עובדים וכמובן זה מתווסף לכל הבעיות הרגילות, כמו שאמרת, שקיימים בכל הענפים.

יבגני סובה: אני אשמח מאוד אם נוכל גם להוציא מהדיון הזה המלצות קונקרטיות למשרדים, לממשלה ולמדינה כולה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת סונדוס סאלח.

סונדוס סאלח: תודה רבה כבוד היושב ראש על קיום הדיון החשוב מאוד.

סונדוס סאלח: תחבורה ציבורית היא כלי מאוד חשוב בכל התקופות ואנחנו עבדנו ונמשיך לפעול לעודד את השימוש בכלי זה, בתחבורה הציבורית, בין אם זה טוב לחברה, לכלכלה וגם לסביבה אבל ההחלטות המתקבלות בתקופה האחרונה הן מייצרות משבר אמון בין קהל הצורך תחבורה ציבורית לבין הענף עצמו.

סונדוס סאלח: אני מאוד מאוד מודאגת מהאופן בו מתקבלות ההחלטות ברשות הארצית לתחבורה ציבורית.

סונדוס סאלח: כשאני מדברת על ההחלטות, אני מתכוונת בשני מישורים – גם לגבי הצוות והאנשים המועסקים בתחום, הנהגים, וגם כלפי הנוסעים.

סונדוס סאלח: כשאני מדברת על הנהגים, אני מדברת על ההחלטות לגבי קבלת תשלום מזומן ביד, בין אם אלה הפיטורים שלא כדין ואני עוקבת מתחילת כניסתי לכנסת הזו אחר מאות נהגים שפוטרו שלא כדין ועכשיו הגיעו לפתח לחם ואחר נהגים שהוצאו לחל"ת ועכשיו לא חזרו לעבודה.

סונדוס סאלח: גם לגבי קהל הנוסעים שסובל מאי בהירות בהוראות, בשינויים שמתרחשים בפועל ולא מעודכנים באתרים.

סונדוס סאלח: מיליוני אנשים מחכים לתחבורה ציבורית שלא מגיעה וכתוצאה מכך לא מגיעים למחוז חפצם.

סונדוס סאלח: הנחיות משרד הבריאות לא מובנות לכלל האנשים, לכלל הציבור שצורך תחבורה ציבורית.

סונדוס סאלח: קראתי לאחרונה תחקיר מקיף ורציני באתר ניוז 1 של עידן יוסף שעושה עבודה מדהימה בתחום ושם מוסבר באריכות שהרשת עשתה דין לעצמה ולא הזינה את השינויים למערכת הרישוי בניגוד לכללים.

סונדוס סאלח: אני רוצה תוך כדי הדיון הזה לבחון את הפיקוח שנעשה על התחבורה הציבורית, על ההחלטות שנעשות ברשות לתחבורה ציבורית ולבחון איך אפשר להחזיר את האמון הזה ולעודד אנשים להשתמש בכלי הזה.

סונדוס סאלח: הנחיות משרד הבריאות נועדו להסדיר את השימוש בתחבורה הציבורית ולא לתקוע אותה.

יעקב מרגי: אין ספק.

יעקב מרגי: את צודקת.

יעקב מרגי: כאשר משרד התחבורה מקבל ב-8:30 בערב – כמוני וכמוך – את החלטת קבינט הקורונה, באותו רגע הוא צריך לכנס את המטה שלו.

יעקב מרגי: אני לא בא להגן, נשמע את הגורמים, אבל אני זורק את זה לחלל האוויר כי אני תמיד שאלתי את עצמי.

יעקב מרגי: הוא צריך להיערך, לפעמים יש לו כמה שעות או כל הלילה, וב-5:00 בבוקר, עת אמורה להתחיל התחבורה הציבורית, אפילו אין לו דרך לעדכן את התושבים או לפרסם את המסלולים החדשים או את ההנחיות.

יעקב מרגי: יש דברים שהם לטווח ארוך שבוודאי היה צריכה להיות הנגשת המידע אבל יש אילוצים אמיתיים שנצטרך לשמוע אותם.

יעקב מרגי: אני לא מביע עמדה אבל את שאלת.

יעקב מרגי: הדיון יהיה לא רק על חברות הפרטיות אלא על כל מערך התחבורה הציבורית בתקופת הקורונה.

שרן השכל: תודה רבה לך אדוני היושב ראש.

שרן השכל: אנחנו כבר קיימנו כמה דיונים בנוגע לתחבורה הציבורית ולאתגרים שעומדים כרגע בפני האזרחים הישראלים.

שרן השכל: דיברנו כבר על זמני המתנה מאוד ארוכים.

שרן השכל: נכון, קבינט הקורונה מתכנס ולפעמים יש כמה שעות ועם זאת אני חושבת שראוי להתייעץ או לנהל את הדיון הזה, גם בקבינט הקורונה.

שרן השכל: עם אנשי מקצוע.

שרן השכל: גם אם מעבירים את התקנות באותו לילה, זה בסדר.

שרן השכל: העברנו חקיקה שאפשר להעביר אחר כך, אבל יום או יומיים לאחר מכן מתפקידנו בכנסת לעבור על ההנחיות שעברו, להביא את האנשים לכנסת ולראות האם אותן תקנות הן באמת תקנות נכונות וראויות, ואם צריך, היכן ניתן לשפר אותן.

שרן השכל: אחת ההוכחות שהייתה לכך שלא הייתה שום התייעצות למשל, הייתה תקנה לסגור את המזגנים ולפתוח חלונות.

שרן השכל: באוטובוסים אין לך חלונות וזו הייתה הנחיה ממשלתית.

שרן השכל: אתה בעצם דורש משהו אבל איך אנשים ייסעו שעות באוטובוס בלי מזגן ובלי חלון?

יעקב מרגי: מה את רוצה מאדם שכבר 20 שנים הוא עם רכב שירות מהמדינה ולא יודע איך נראה אוטובוס?

שרן השכל: אני יכולה לומר לך שאני מדי פעם כן משתמשת בתחבורה הציבורית.

יעקב מרגי: את לא היית מקבלת החלטה לא לפתוח את החלונות אבל אלה שלא יודעים, קיבלו.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: לכן אדוני היושב ראש חשוב וראוי להביא את הדיון לכנסת לאחר שמעבירים את זה כדי לתקן את התקנות האלה כדי לגרום לפגיעה מינימלית בציבור.

שרן השכל: אנחנו מבינים שהתקנות הורידו את הזמנים.

שרן השכל: כלומר, עוד פעם הורידו את הזמנים, עוד פעם רק 20 נוסעים וזה יוצר מצוקה אדירה.

שרן השכל: אנשים כן רוצים לחזור לעבודה אבל איך הם יכולים להגיע לעבודה אם הרכבת או אם האוטובוס לא מגיע בזמן?

שרן השכל: הם מגיעים שעה באיחור, שעתיים באיחור, וגם כך זה שיגעון בשביל האזרחים הישראלים לעמוד בכל התקנות.

שרן השכל: לעמוד בתחנות בחום, עוד מעט מגיע אוגוסט, עם המסכות, להמתין במשך שעות, מאחרים לעבודה – לחץ גדול.

שרן השכל: לכן אני חושבת שאנחנו צריכים לבוא ולתת להם פתרונות.

שרן השכל: יש לנו שתי דרכים עליהן כבר דיברנו בוועדה הקודמת שכן אפשר לתת פתרונות מסוימים.

שרן השכל: הראשון, נושא של האוטובוסים הפרטיים.

שרן השכל: יש לנו אלפי, אם לא יותר, נהגי אוטובוס שיושבים בבית, נהגים של חברות פרטיות, של חברות תיירות שקרוב לוודאי שבזמן הזה - ניקח שישה חודשים, חמישה חודשים - אין להם תעסוקה והם יושבים בבית.

שרן השכל: יש אוטובוסים ברמה בין-לאומית מהטובים ביותר שיש, אפילו יותר טובים מאלו של התחבורה הציבורית, שעומדים בחניונים ולא זזים כי אין להם עבודה ובינתיים הם מפסידים כסף.

שרן השכל: דיברנו על האפשרות לשלב אותם בתוך מערך התחבורה הציבורית.

שרן השכל: אני חושבת שבתוך הדיון על התקנות של הקורונה שצריך להביא לכאן בדיון בתחבורה הציבורית, אנחנו כוועדה צריכים לדבר על סעיף 3.9.7 שאם המדינה לא מאפשרת להם איזושהי התחברות מיידית לקווים ציבוריים, תקנה 3.9.7, הוראת השעה של הביטול שלה, למעשה תאפשר לחברות הפרטיות ליצור קווי אוטובוס היכן שיש עומסים, היכן שישתלם להם, לאפשר לנהגים לקחת כסף, להעלות נוסעים ולמעשה להשתלב במקומות בהם יש עומס.

שרן השכל: על זה אני חושבת שאנחנו צריכים לדון לעומק.

שרן השכל: דבר שני, ובו אני אסיים, זה נושא המוניות.

שרן השכל: גם המוניות, מעבר לכך שהן יכולות לבוא ולהשתלב בתוך המערך הזה ולתת פתרונות נקודתיים ואם באמת פספסו שלושה אוטובוסים, לבוא ולהיכנס לתוך המערך הזה.

שרן השכל: חשוב לדבר על כך שהרבה מאוד מנהגי המוניות הם אנשים בסיכון גבוה עם מחלות משניות ובגילים יחסית מבוגרים.

שרן השכל: גם שם, כדי שהם יפעלו כמו שצריך, צריך לדאוג להם גם למיגון.

שרן השכל: אני בטוחה שכאן ידברו חלק מהחברים על כך.

יעקב מרגי: אחרי שהצלחנו למגן את הנהגים באוטובוסים, נעבור למוניות.

שרן השכל: צריך לדבר על זה וצריך לראות איך ניתן לסייע גם שם, כדי לאפשר להם לעבוד ככל שניתן בשגרה שהיא בלתי הגיונית כפי שהיא עכשיו.

שרן השכל: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: רבותיי, אני אתן את רשות הדיבור לאורח ולחבר כנסת לסירוגין.

יעקב מרגי: לפניכן, משרד התחבורה, רשות התחבורה הארצית, תן לנו סקירה.

יעקב מרגי: תגיד לי, אתם צריכים מישהו שיגשר ביניכם לבין השרה?

רן שדמי: לא.

יעקב מרגי: אני קורא כותרות.

יעקב מרגי: זאת אמת או סתם?

יעקב מרגי: אתה לא חייב להגיב.

רן שדמי: אני רוצה לענות.

רן שדמי: הכול בסדר.

יעקב מרגי: סתם.

יעקב מרגי: אני אומר את זה בהומור.

רן שדמי: קודם כל, יש כמה דברים עקרוניים שאני רוצה לומר ושתדעו.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

רן שדמי: אני סגן מנהל הרשות הארצית לתחבורה ציבורית במשרד התחבורה.

רן שדמי: לנו, משרד התחבורה יחד עם מפעילי התחבורה הציבורית, יש לנו קשר שוטף עם חברות ההיסעים ומפעילי התחבורה הציבורית, כמובן בסיוע שלנו, משתמשים בשירותי ההיסעים בתקופות שהם נדרשים לכך.

רן שדמי: יש לא מעט תקופות בשנה שזה קורה.

רן שדמי: זה יכול להיות בסופי שבוע, בתקופות של עומסים מיוחדים, בדרך כלל בתקופה של בין הזמנים יש הרבה מאוד ציבורים, חגים, פסח, פורים, חנוכה וכולי.

רן שדמי: אנחנו בקשר שוטף ורציף.

יעקב מרגי: או בעת הזו, בקורונה.

רן שדמי: בעת הקורונה קרו כמה מהלכים ואני רוצה לדבר על מה שקורה עכשיו והיערכות שלנו לעניין שיתוף חברות ההיסעים בתחבורה הציבורית.

רן שדמי: קודם כל, אני שם את זה על השולחן ואומר ששירותי התחבורה הציבורית יופעלו על ידי המפעילים שהם מפעילי התחבורה הציבורית שמכירים את ההפעלה, שהנהגים שלהם מכירים את מסלולי הנסיעה, שהנסיעה באוטובוס מגיעה, המידע מגיע גם אלינו וגם אל השלטים וגם אל כל מערכות ההסעה.

יעקב מרגי: אני רוצה לכוון אותך.

יעקב מרגי: אין ספק שבשגרה מי שצריך להפעיל, אלה המפעילים שזכו.

יעקב מרגי: אין ספק.

יעקב מרגי: אתה יודע מה, קווים לא עמוסים, גם בקורונה, בסדר.

יעקב מרגי: כולנו נפגענו מהקורונה, אז עוד קצת פגיעה.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים, ואתם יודעים יותר מאתנו, על קווים עמוסים בשגרה.

יעקב מרגי: עזוב את סופי השבוע כשאתם חייבים כל פעם, גם בשגרה, לתגבר.

יעקב מרגי: יש קווים שהם עמוסים, הם בתדירות מסוימת ואתם יודעים עליהם.

יעקב מרגי: ברגע שנכנסת מגבלה של 20 נוסעים, אתה מראש צריך לדעת ששם אתה צריך להכפיל את התדירות.

יעקב מרגי: השאלה איך אתה עושה את זה ואם בכלל אתה עושה את זה.

רן שדמי: אני אענה לך.

רן שדמי: קודם כל, כרגע - אני אדבר על המצב כרגע - המצב הוא שבשבועיים-שלושה אחרונים חלה ירידה במספר הנוסעים בהתאם להחלטות לגבי מה שקורה בשוק.

רן שדמי: משרד הביטחון והצבא החליט להקפיא את יציאות החיילים וגם עושה היסעים בעצמו.

רן שדמי: אנחנו פועלים בפעילות בהיקף מפה מלא כאשר בעצם כל האוטובוסים בתחבורה הציבורית עובדים וגם מתגברים בשעות השיא.

רן שדמי: יחד עם זאת אנחנו נערכנו ופנינו לוועדת החריגים בחשב הכללי וקיבלנו את האישור שלה ואנחנו נערכים עם יכולת לקלוט מספר מאות של אוטובוסים מחברות ההיסעים שעבדו מול מפעילי התחבורה הציבורית במימון שלנו לתגבר קווי שירות עמוסים.

יעקב מרגי: אז יש את זה.

יעקב מרגי: אתם עושים את זה.

רן שדמי: כן.

רן שדמי: פנינו לוועדת חריגים.

סונדוס סאלח: יש החלטה או יש ביצוע?

רן שדמי: יש החלטה שעברה ועדת חריגים.

רן שדמי: אנחנו עובדים עם המפעילים לסגור את הפרטים האחרונים וזה יופעל בקווים העמוסים כשנראה שיש עומסים.

רן שדמי: אנחנו בקשר יום יומי עם מפעילי התחבורה הציבורית לבדוק את העומסים ולבחון האם נדרשים תגבורים של היסעים או לא.

רן שדמי: מבחינתנו אנחנו נערכים לאפשר מאות אוטובוסים שיופעלו מדי יום לטובת השירות הזה.

יעקב מרגי: האוצר ישפה אתכם?

רן שדמי: ברגע שזה עבר ועדת חריגים, זה גם עבר אישור תקציבי.

רן שדמי: זה כבר מאחורינו.

רן שדמי: אנחנו עובדים עם מפעילי התחבורה הציבורית לסגור את הפרטים האחרונים.

יעקב מרגי: מה ההערכה שלכם באחוזים לצירוף מפעילים פרטיים?

רן שדמי: קשה לי לדעת מה עומד להיות, כמה נוסעים יצטרכו תחבורה ציבורית.

רן שדמי: אנחנו נערכנו להיקף של מספר מאות אוטובוסים לתגבורים והכול תלוי בנוסעים, אם ייסעו בתחבורה הציבורית או לא, אם יטילו מגבלות על המשק או לא.

רן שדמי: אני מזכיר שעכשיו המגזר הציבורי עובד בהיקף אחר, מגיע למשרדים בהיקף נמוך ועובד מהבית.

רן שדמי: כנ"ל השוק הפרטי.

רן שדמי: כנ"ל צה"ל.

רן שדמי: כנ"ל חופשות תלמידים.

רן שדמי: כרגע, לפי מה שאנחנו מקבלים ממפעילי התחבורה הציבורית, היקף הפעילות המלא, 100 אחוזי שירות שאנחנו נותנים עכשיו, הוא מספק.

רן שדמי: אני מניח שזה ישתנה.

רן שדמי: גם במגזר החרדי אנחנו יודעים שזו תקופה שלא כל כך נוסעים בתחבורה הציבורית אלא אחרי ט' באב תהיה התעוררות, שוב, תלוי מה יהיה במשק, ואז נידרש לשירות ההיסעים.

רן שדמי: אנחנו נערכים לזה.

יעקב מרגי: שים לב, אני בכוונה לא מדבר על תקופת עומס.

יעקב מרגי: לתקופת העומס הייתם צריכים להיערך בין בשגרה ובין בקורונה.

יעקב מרגי: אני כרגע מדבר על השגרה בקורונה.

יעקב מרגי: גם עם הירידה במספר המשתמשים בתחבורה הציבורית בגלל ההנחיות, עדיין אנחנו מקבלים – בכל אופן אני מקבל – תלונות.

שרן השכל: גם אני.

יעקב מרגי: בוודאי.

יעקב מרגי: חברי הכנסת מקבלים תלונות על אוטובוסים שמתחילים את המסלול שלהם בנקודה מסוימת, עולים 20 נוסעים ומדלגים על כל יתר התחנות.

יעקב מרגי: השאלה אם אתם יודעים לראות את התמונה הזאת.

רן שדמי: קודם כל, כן.

רן שדמי: כרגע זה בעיקר סוג של תגבורים נקודתיים.

רן שדמי: זה לא מערך תגבור שאנחנו יכולים לבוא ולומר שעכשיו צריך 100 אוטובוסים שיתגברו את קו ירושלים-תל אביב.

יעקב מרגי: אולי אני לא מסביר את עצמי.

יעקב מרגי: תקשיב.

יעקב מרגי: אני אחזור על זה וזה מה שחברי הכנסת רוצים לברר.

יעקב מרגי: יש קווים שבשגרה הם מלאים.

יעקב מרגי: מבחינתי, הם מלאים עם 35, 40 נוסעים ומעלה.

יעקב מרגי: מלאים.

יעקב מרגי: אם אתה מדלל את המספר ל-20 נוסעים, אוטומטית אתה יוצר חוסר בהסעה.

יעקב מרגי: זה חוסר שהולך ומצטבר.

רן שדמי: אני מזכיר שתגברנו את הקווים.

יעקב מרגי: הדבר הנקודתי הזה הוא בפס רחב כי זה יכול להיות בנתניה, בחדרה, בצפון, בדרום, בירושלים, בתל אביב, בכל המקומות שהקווים אכן עמוסים.

שרן השכל: אתה למעשה צריך להכפיל את מספר האוטובוסים.

רן שדמי: הקווים האלה תוגברו.

רן שדמי: קודם כל, בתחבורה הציבורית המגבלה היא ל-50 אחוזים מקיבולת האוטובוס ולא 20 נוסעים.

סונדוס סאלח: למה לא מכפילים את מספר האוטובוסים?

רן שדמי: אני מזכיר שגם מספר הנוסעים ירדה בשיעור ניכר.

יעקב מרגי: מה זה שיעור ניכר?

יעקב מרגי: בכמה?

רן שדמי: היום אנחנו עם לא יותר מ-60 אחוזים מאשר בשגרה.

רן שדמי: תגברנו את הקווים האלה ועדיין באוטובוסים, בכוחות ובצי הקיים של מפעילי התחבורה הציבורית.

רן שדמי: עשינו תגבורים.

רן שדמי: בכל הקווים שזיהנו עומסים, תגברנו באמצעות המפעילים.

רן שדמי: כדי לקלוט נסיעות של חברות היסעים, זה צריך להיות מערך מוסדר וברור.

רן שדמי: אני לא יכול לבקש מחברת היסעים להגיע לנסיעה בודדת פה ומחר נסיעה בודדת שם.

רן שדמי: זה לא הכיוון.

רן שדמי: הכיוון הוא להכניס אותם למערך התחבורה הציבורית, לשלב אותם במפות, לחצי יום, ליום שלם, ושיעבדו בפעילות מלאה.

שרן השכל: אנחנו שומעים את זה כבר חמישה חודשים.

שרן השכל: זאת אומרת, התהליך הזה היה כבר צריך לקרות.

רן שדמי: אנחנו תגברנו.

יעקב מרגי: שרן, כשר לשעבר אני יכול לומר לך שכאשר אין תקציב או כשזה 1 חלקי 12, לפנות לוועדת חריגים, הפרוצדורה הזאת בחשב הכללי היא פרוצדורה כבדה מאוד.

יעקב מרגי: אתם אומרים שאתם אחרי ועדת חריגים.

רן שדמי: נכון.

יעקב מרגי: מה הצפי שלך ללוחות זמנים להפעלת המסיעים הפרטיים?

רן שדמי: לדעתי אנחנו נסכם עם המפעילים תוך שבוע את הסיפור הזה ואז, ברגע שנזהה את הגידול בנוסעים, הם ייכנסו לשירות מיידי.

רן שדמי: המפעילים כבר יעשו הסכמים.

יעקב מרגי: מול החברות.

רן שדמי: בתקופה שהרכבת לא עבדה, אנחנו תגברנו עם קבלנים את קווי השירות.

רן שדמי: עשינו את זה.

רן שדמי: אנחנו עושים את זה כל הזמן.

יעקב מרגי: יושב ראש ארגון חברות ההסעה, ניסים סרוסי.

ניסים סרוסי: ראשית, אני מבקש להודות על קיום הישיבה.

ניסים סרוסי: תחבורה ציבורית היא באמת סוג של פתרון, בהמשך למה שאמר היושב ראש, לפתח רעיונות כדי לצמצם נזקים, וכפי שאמרו גם חברי הכנסת.

ניסים סרוסי: שמעתי גם את רן שדמי, נציג משרד התחבורה, שאומר שרק אם נצליח לבנות יום עבודה מלא, נכניס את החברות הפרטיות.

ניסים סרוסי: אני מציע שידברו עם החברות הפרטיות כי אנחנו יודעים לתת גם מסלולים של קו של שעה.

ניסים סרוסי: אנחנו מחזיקים 23,000 כלי רכב עם 30,000 נהגים, מתוכם, על פי לשכת התעסוקה, יש לנו למעלה מ-7,000 נהגי אוטובוסים בבתים.

ניסים סרוסי: אוטובוסים, בלי האוטובוסים הזעירים ובלי המיניבוסים.

ניסים סרוסי: משוועים לכל פתרון של עבודה.

ניסים סרוסי: לכן אנחנו מצפים לקבל בוועדה הזאת סוג של פתרון כי לא יכול להיות שנחכה חודשים עד שמשרד התחבורה יחליט שיש לו יום עבודה או לא יום עבודה.

ניסים סרוסי: אם כבר פותחים את זה ואם השרה הכריזה על זה, אז בואו נתקדם.

ניסים סרוסי: אם יש כבר תקציב, בואו נתקדם.

יעקב מרגי: איך?

ניסים סרוסי: אם הורידו להם 50 אחוזים מהתפוסה, זה אומר הורידו להם בבערך 300,000 מקומות ישיבה ביום.

יעקב מרגי: במקביל ירדו 40 אחוזים במשתמשים.

ניסים סרוסי: 40 אחוזים שירדו להם, עדיין יש משחק של 10 אחוזים.

ניסים סרוסי: אם אדוני היושב ראש רואה בתחנות עומסים בקווים מסוימים בעיר מסוימת – בבית שמש, בירושלים, בבני ברק, בתל אביב, בחיפה – אנחנו יודעים לתת פתרון לשעתיים.

ניסים סרוסי: אנחנו יודעים לתת פתרון לעוד שעתיים בצוהריים.

ניסים סרוסי: אנחנו לא חייבים יום עבודה מלא אבל אנחנו יכולים לעבוד בשיטה משולבת.

ניסים סרוסי: אנחנו את הקורונה הזאת – וכאן אני מבקש מעט להרחיב – התחלנו ב-15 במארס בכך שכל התיירות קרסה ונפלו לנו 2,500 אוטובוסים.

ניסים סרוסי: מיד אחרי כן הפסיקו את הלימודים ונקלענו למשבר נוסף.

ניסים סרוסי: עשינו מה שנקרא רק מפעלים חיוניים.

ניסים סרוסי: עשינו שני קווים ביום.

ניסים סרוסי: לנו יש הסכמים קיבוציים לנהגים בגלל שרצינו מה שנקרא לרווח ולשפר את מעמד הנהגים ואנחנו משלמים להם יום עבודה מלא גם אם הם עובדים שעתיים ביום.

ניסים סרוסי: הם מקבלים אצלנו יום עבודה מלא בכל החברות הפרטיות, לדעתי להבדיל מהתחבורה הציבורית.

ניסים סרוסי: כשלוקחים את זה ואומרים רגע, איך עשינו את זה, ותחת נזקים עצומים, גם אם אני אקבל תוספת של שעתיים ביום – אני יכול לעבוד.

יעקב מרגי: שאלה.

יעקב מרגי: נאמר לי שמשרד התחבורה פנה לצה"ל וביקש ממנו לשחרר – תאשר לי – אותו מההיסעים המרוכזים, לשחרר אותו מכל סוגיית התחבורה, רכבות, אוטובוסים, כדי לשחרר את העומסים.

יעקב מרגי: זה משפיע עליכם?

יעקב מרגי: זה אמור להשפיע עליכם?

ניסים סרוסי: רן ציין את זה בדבריו.

ניסים סרוסי: בימי ראשון עד הצוהריים וביום חמישי מהצוהריים, חיילים לא עולים על ההסעות בתחבורה הציבורית.

ניסים סרוסי: הם מוגבלים בשעות העומס בימי השיא, ראשון וחמישי.

יעקב מרגי: צה"ל ייצר משהו חלופי לזה?

ניסים סרוסי: כן.

ניסים סרוסי: הפתרון הוא דרך החברות הפרטיות.

ניסים סרוסי: לצערנו צה"ל נכנס גם הוא עכשיו למגננה ומוציא פחות חיילים ופחות נוסעים.

ניסים סרוסי: אני לא יודע איך זה הולך באמצע השבוע ורן יכול לומר טוב ממני אבל כרגע זה לא משפיע עלינו.

ניסים סרוסי: להיפך, אנחנו במצב של ירידה.

ניסים סרוסי: היינו עד לפני שבועיים עם יותר עבודה בימי ראשון וחמישי בלבד.

ניסים סרוסי: חשוב להדגיש, לא באמצע השבוע.

ניסים סרוסי: בתקופה שהתחבורה הציבורית הייתה בהשבתה, אנחנו החלפנו אותה דרך הצבא.

ניסים סרוסי: זאת אומרת, כשהם היו בהשבתה מלאה אנחנו עשינו את קווי ההסעות של החיילים.

ניסים סרוסי: זה לא עולה לדיון היום.

ניסים סרוסי: לפחות אנחנו לא מודעים לזה.

ניסים סרוסי: אבל ראשון עד הצוהריים וחמישי מהצוהריים, כן.

רן שדמי: אתה צודק ב-100 אחוזים.

רן שדמי: יתרה מזאת, אנחנו יצרנו קשר עם משרד הביטחון ובמקומות שהיו קווים שתגברנו בתחבורה הציבורית – בהתחלה זה היה רק לעיר הבה"דים ועכשיו אנחנו מרחיבים את זה גם לשיזפון ולמקומות אחרים – אנחנו אמרנו לצבא שמבחינתנו אפשר להקטין את היקף הנסיעות בתחבורה הציבורית ולהשתמש בהיסעים והם הולכים לעשות את זה.

יעקב מרגי: מכל רחבי הארץ.

רן שדמי: מכל רחבי הארץ למספר בסיסים של הצבא, בעיקר בסיסים דרומיים כמו שיזפון, עיר הבה"דים וכדומה.

ניסים סרוסי: אני חייב לציין שבסך הכול אנחנו מרגישים שינוי במשרד התחבורה.

ניסים סרוסי: קודם לא ידעו שיש בכלל חברות פרטיות.

ניסים סרוסי: אמר לנו השר הקודם הוא רק נתן לנו רישיונות.

ניסים סרוסי: עכשיו לפחות מדברים אתנו או עלינו.

ניסים סרוסי: הפתרון של התחבורה הציבורית שאנחנו מצפים לראות מאות אוטובוסים עובדים, כרגע לא קורם עור וגידים.

ניסים סרוסי: כנראה שיש או ירידה בתפוסות או שאני לא מצליח להבין מה קורה כאן אבל אין להם כנראה עודף ביקושים או שהחברות יודעות לספוג את התוספת אצלן.

ניסים סרוסי: החברות הפרטיות לא נהנות מזה, אולי חוץ מכמה עשרות בודדים.

ניסים סרוסי: ממש לא נהנות מהעניין הזה.

ניסים סרוסי: לכן כל תגבור בתחבורה הציבורית, מבחינתנו יתקבל בברכה והיינו שמחים שידברו אתנו גם על קווים בודדים.

יעקב מרגי: רן, כשאתה אומר לי בעוד שבוע תסגרו הסכם, עם מי אתה מדבר?

רן שדמי: עם מפעילי התחבורה הציבורית.

יעקב מרגי: הם עומדים מול המפעילים הפרטיים.

יעקב מרגי: מפעילי התחבורה הציבורית בקשר אתכם?

ניסים סרוסי: כל מפעילי התחבורה הציבורית מחזיקים חברות פרטיות תחת החסות שלהם.

יעקב מרגי: זאת כאילו הרפורמה הגדולה של משרד התחבורה של פיזור.

יעקב מרגי: אגד הפכה להיות ארבע חברות ו-דן הפכה להיות שש חברות.

ניסים סרוסי: משהו בסגנון אבל אלה חברות פרטיות.

ניסים סרוסי: אני לא יודע אם זו הזכות או לא הזכות שלהן ולכן הםך יפעילו קודם את האוטובוסים שלהם.

ניסים סרוסי: אם באמת זה יגיע למאות כמו שחושבים, אז במאות אנחנו נהנה מהשוליים.

ניסים סרוסי: כרגע הם סופגים את זה בעבודה שלהם בחברות שלהם.

יעקב מרגי: תודה.

ניסים סרוסי: רגע.

ניסים סרוסי: לא סיימתי.

ניסים סרוסי: יש לי עוד עניין, אם אפשר להמשיך.

יעקב מרגי: בבקשה.

ניסים סרוסי: חברות האוטובוסים רוכשות אוטובוסים או מיניבוסים כי הן זוכות במכרזים.

ניסים סרוסי: בפועל, ב-15 במארס המכרזים האלה הופסקו.

ניסים סרוסי: אני מדבר על מכרזי הסעות התלמידים שצורכים משהו כמו 10,000 כלי רכב ביום, כל החינוך, החינוך המיוחד, החינוך החרדי, ילדים מוגבלים, חינוך משולב, כל מה שאתם מעלים על דעתכם.

ניסים סרוסי: בפועל אנחנו כחברות פרטיות נקלענו למצב שיש לנו הלוואות בנקאיות מצד אחד, אין שימוש ברכבים שלנו על פי ההסכמים, הרשויות מצאו איזה סעיף בחוזה שאומר שהן מצטערות, לא צריך לפצות אתכם ושלום, לא צריך אתכם.

ניסים סרוסי: במאי אמרו לנו שנחזור אבל עכשיו עוד פעם לא צריכים אותנו.

ניסים סרוסי: אנחנו מחזירים נהגים מחל"ת ועוד פעם מוציאים אותם לחל"ת וממשיכים לשלם את ההלוואות כל חודש.

יעקב מרגי: בתוכניות הכלכליות של האוצר, אתם נכללתם בקריטריונים?

ניסים סרוסי: לא.

ניסים סרוסי: זאת אומרת, יש תוכנית כללית.

יעקב מרגי: כללית.

יעקב מרגי: אני מדבר על הכללית.

ניסים סרוסי: יש תוכנית כללית שלא לוקחת את נושא ההלוואות בחשבון.

ניסים סרוסי: בתוכנית הכללית שיגיעו עד 100 מיליון שקלים - כשרן שדמי מדבר על חברות, כולן עוברות את ה-100 מיליון שקלים – לא יקבלו שום פיצוי נכון לרגע זה.

ניסים סרוסי: אם מישהו עשה 99, הוא יקבל.

יעקב מרגי: פעם זה היה 20.

יעקב מרגי: גדלנו ל-100.

יעקב מרגי: זה כבר טוב.

ניסים סרוסי: יכול להיות.

יעקב מרגי: אתמול בדיון אחר הייתה המלצה למסלול מדורג, כי כל סכום שתקבע יהיו כאלה שיהיו מחוץ לסכום.

יעקב מרגי: צריך לעשות פיצוי מדורג.

ניסים סרוסי: אבל אנחנו מקטינים כי כאשר פרופסור בן שמחו אמר שנצא עם תוכנית מ-20 עד 400, השוק כיוון לתוכנית הזאת.

ניסים סרוסי: הוא אמר את זה בריאיון בטלוויזיה.

ניסים סרוסי: בפועל הם החליטו על 100.

ניסים סרוסי: אני לא יודע מהקורה בין 100 ל-400 מיליון וכמה חברות נכנסות כי זה לא בצד שלי אבל נושא ההלוואות הבנקאיות עבור אוטובוסים עומדים לא מקבל פתרון.

ניסים סרוסי: אני חוזר רגע לתלמידים.

ניסים סרוסי: אם רק ניקח את נושא ההשבתה שהייתה דרך כל המועצות האזוריות והרשויות המקומיות, הם בעצם גרמו לנו נזקים ישירים.

ניסים סרוסי: קנינו רכבים ואנחנו לא יכולים להפעיל אותם.

ניסים סרוסי: הם, תחת איזשהו סעיף בהסכם, מבקשים לא לפצות אותנו.

ניסים סרוסי: אם אפשר לפנות לשר הפנים או למשרד החינוך.

ניסים סרוסי: הדבר השני הוא שאם כבר לא רוצים, אז את אותם מכרזים שאנחנו כן עוסקים בהם וכן חתומים עליהם, שיאריכו בתקופת זמן כדי שנוכל לבוא לבנק ולומר שיש לנו אופק להחזיר לכם מחר כי לומר לי עכשיו בוא קח הלוואה ויהיה בסדר בעוד שנה, האוטובוס שלי יכול לעבוד שבע שנים ואחר כך זורקים אותו.

ניסים סרוסי: אוטובוס זעיר עובד בממוצע חמש שנים וזורקים אותו.

ניסים סרוסי: אז בעצם מה הם אומרים לי?

ניסים סרוסי: קח הלוואה ויהיה בסדר.

ניסים סרוסי: זה לא עובד על יהיה בסדר.

ניסים סרוסי: קחו את המכרז שלי, ממילא אתם צריכים להשתמש בי בעוד שנה או חצי שנה או שמונה חודשים ותפעילו אותי לפרק הזמן שהשבתתם אותי.

יעקב מרגי: טענה לגיטימית.

יעקב מרגי: העלית כמה נקודות שצריך להתייחס אליהן בהמשך.

יעקב מרגי: תודה בשלב הזה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב ראש, אני רוצה להפנות את תשומת לבך לניסיון לפתור את המשבר של תיירות הפנים על גבם של הנהגים המקוריים שהועסקו בחברות הציבוריות שעכשיו נמצאים בבית בחל"ת או פוטרו.

סונדוס סאלח: אני בקשר עם מאות נהגים, במיוחד מחברות קווים ומטרופולין, שעד עכשיו הם נמצאים בבית ומחכים לחזור לעבודה.

סונדוס סאלח: הם הוצאו לחל"ת או פוטרו ואין להם דרך לחזור לעבודה.

יעקב מרגי: את רוצה להגיד לי שבוטלו קווים או צומצמו?

סונדוס סאלח: כן.

סונדוס סאלח: אבל עכשיו לשלב את תיירות הפנים, זה תלוי, אם לקחת רק את האוטובוס או את האוטובוס כולל נהג.

סונדוס סאלח: צריך לתת העדפה לנהגים של החברות עצמן.

יעקב מרגי: עוד מעט נשמע את החברות.

יעקב מרגי: שאלה במקום.

יעקב מרגי: חברי הכנסת רוצים להתייחס?

אנטאנס שחאדה: ברשותך אדוני היושב ראש, היות ואנחנו כאן עם כל הגורמים הרלוונטיים – גם אנחנו קיבלנו פניות בעיקר מהדרום – אני שואל על הניסיון להחזרת הנהגים אחרי החל"ת לחברות התחבורה הציבורית עם שינוי בתנאי התעסוקה.

אנטאנס שחאדה: לפני שנה-שנתיים היה מאבק והגיעו להסכם קיבוצי נדמה לי.

אנטאנס שחאדה: נהגי התחבורה הציבורית – כמו קווים ומטרופולין – ועכשיו עם החזרתם אחרי חל"ת, משנים את תנאי ההסכם.

אנטאנס שחאדה: זה פוגע קשות בנהגים.

אנטאנס שחאדה: היות והחברות או הייצוג של החברות נמצא כאן, אנחנו צריכים להתריע שזה לא מקובל, זה לא יעבור וכי זה מהווה פגיעה בתנאי העסקה של הנהגים.

סונדוס סאלח: ניצול משבר.

אנטאנס שחאדה: רוב הנהגים האלה מגיעים מהפריפריה ועבדו במרכז.

אנטאנס שחאדה: זה שילוב שהיה טוב מאוד כאשר העסיקו נהגים מהפריפריה במרכז אבל אחרי הקורונה, אחרי שיצאו לחל"ת, מחזירים חלק מהנהגים אבל עם שינוי בתנאי התעסוקה.

אנטאנס שחאדה: יש לי כאן מכתבים והתכתבות בין הנהגים והחברות.

יעקב מרגי: נשמע אחר כך התייחסות.

אנטאנס שחאדה: אם תרצה, אעביר לך אדוני היושב ראש את ההתכתבות.

יעקב מרגי: תמר, רוצה להתייחס עכשיו או יותר מאוחר?

תמר זנדברג: יותר מאוחר.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני, תציג את עצמך.

אופיר לוי חדד: אני בעלים של חברת היסעים במרכז הארץ.

אופיר לוי חדד: מחילה, אני מודה שאפשרת לנו להגיע לכאן.

אופיר לוי חדד: אני סקפטי לגבי המתווה שמדבר על השתלבות בתחבורה הציבורית וזאת מכיוון שהחברות שהן הבעלים של האשכולות, אלה חברות פרטיות בדיוק כמונו וגם להן יש אוטובוסים שהיום עומדים.

אופיר לוי חדד: סביר מאוד להניח, דבר שאני הייתי עושה, שאת האוטובוסים שלי, של החברה הפרטית שאני הבעלים של אשכול זה או אשכול אחר, אם שם היה צורך, מן הסתם באופן טבעי הייתי משלב קודם כל את האוטובוסים שלי.

אופיר לוי חדד: מכיוון שלא מדובר על הכפלה מלאה של התחבורה הציבורית בתקופה אלא רק במוקדי עומס ולחץ, סביר מאוד להניח שהם ימצאו את הפתרונות עם האוטובוסים שלהם ואנחנו שוב נישאר בצד.

אופיר לוי חדד: בנוסף, איך אתה משרד התחבורה דואג שלא רק קשרים שלי באופן אישי עם הבעלים של סל זה או אחר יסדרו קצת עבודה לאוטובוסים שלי ושאר חברות ההיסעים הפרטיות שאין להן אותם קשרים עם הבעלים הזה או האחר והם קצת ידידים, איך דואגים לחלוקה שוויונית שתבוא מכוח הנחיות של משרד התחבורה ולא מכוח הנחיות של קשרים.

אופיר לוי חדד: אם כבר נוצר פתרון כזה, אני אודה שתתנו לנו את הכלים הנכונים ברמת הנחיות לחלק את זה בצורה שוויונית ואיך בכל זאת, למרות שהם בעלים של אוטובוסים, אנחנו ניתן את האוטובוסים.

יעקב מרגי: משרד הביטחון אתנו?

יעקב מרגי: אביב וולמן?

יעקב מרגי: לא.

אודי שאשא: אני חבר הנהלה של ארגון חברות ההסעה ובעל חברה פרטית.

אודי שאשא: גם אני פונה לרן באותו נושא ומבקש שאתם תחייבו את החברות הפרטיות האלה, שמפעילות אשכולות תחבורה ציבורית, לשלם לנו בדיוק את המחיר שאתם משלמים להן.

אודי שאשא: מה שקורה בפועל זה שהן מנסות לגזור קופון לא הגיוני ולנצל את המצב שיש המון אוטובוסים.

יעקב מרגי: מה זה לא הגיוני?

יעקב מרגי: באחוזים.

אודי שאשא: אני לא יודע לומר לך, אבל לפחות 20 אחוזים.

יעקב מרגי: מה שנקרא דמי תיווך.

אודי שאשא: כן.

אודי שאשא: פרוטקשן.

יעקב מרגי: מסר אחד קצר וברור.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: לילך חייבי.

לילך חייבי מנחם: שלום לכולם.

לילך חייבי מנחם: תודה לך כבוד היושב ראש על הדיון.

לילך חייבי מנחם: אני חברת ועד מנהל בארגון תחבורה בדרך שלנו ואני מייצגת לצורך העניין בדיון הזה את הנוסעים ואנחנו כאן לדבר על נוסע שירות.

לילך חייבי מנחם: אמר קודם הנציג שדיבר לגבי המערך, שצריך לתגבר את קו ירושלים-תל אביב.

לילך חייבי מנחם: זה לא המערך אלא הנוסעים מצפים ממשרד התחבורה כן להקים איזשהו נוהל ומערך.

לילך חייבי מנחם: יש לכם את הידע, אתם יודעים איפה יש עומסים, המפעילים יודעים איפה יש עומסים.

לילך חייבי מנחם: להזכיר למשרד התחבורה שבסופי שבוע הרכבת לא פועלת בגלל עבודות תשתית והביקושים לאוטובוסים ידועים.

לילך חייבי מנחם: בסוף אם נוסע נשאר שעה בתחנה, פחות מעניינים אותו הנהלים ולא מעניינת אותו הבירוקרטיה.

לילך חייבי מנחם: להתייחס לדבריה של חברת הכנסת שרן השכל, אנחנו בעד ביטול תקנה 3.9.7 או שינוי התקנה.

לילך חייבי מנחם: יש אוטובוסים פרטיים של היסעים פרטיים ואפשר להיעזר בחברות האלה לצורך תגבור של קווים.

לילך חייבי מנחם: יש לזה כבר תשתית מניסיון של אירועים מיוחדים.

לילך חייבי מנחם: אולי בעקבות התפרצות נגיף הקורונה שווה לבנות איזשהו נוהל מיוחד שיהיה למצבי חירום ותגבורים מיוחדים, ושהמידע הזה יגיע בצורה מאוד ברורה וקלה לנוסעים.

לילך חייבי מנחם: בסוף את הנוסעים פחות מעניינת הבירוקרטיה הגדולה.

לילך חייבי מנחם: חשוב לי לציין שאנחנו גם מייצגים את ארגון 15 דקות שלא נוכחים בדיון היום.

לילך חייבי מנחם: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מה זה תקנה 3.9.7?

שרן השכל: היא בעצם קובעת שלאף נהג פרטי אסור להעלות נוסעים לאוטובוס שלו ולגבות מהם תשלום.

שרן השכל: לכן, אם משרד התחבורה לא יכול לתת להם פתרון ומענה הוגן לעומת אפילו החברות הפרטיות של אגד, של מטרופולין ושל האחרים, אולי שווה שהם יעשו בעצמם איזושהי תוכנית היכן משתלם להם.

יעקב מרגי: אני מקווה שכיוונת רק לזמן הזה שלה קורונה.

שרן השכל: בוודאי.

יעקב מרגי: לא עושים בלגן במדינה.

שרן השכל: בוודאי.

יעקב מרגי: אפשר לעשות את זה בהוראת שעה אבל אי אפשר גם בהוראת שעה בלי קביעת כללים.

שרן השכל: אני מסכימה אתך שאם הם מביאים את הנהלים והכול מתנהל כשורה, זה עדיף.

שרן השכל: אבל אם יש בזה כשלים ובעיות, ואתה שומע את המצוקות שלא ניתנו להם פתרונות, אז שווה לשקול גם את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רן ברודר.

רן ברודר: שלום.

רן ברודר: תודה על ההזמנה ותודה רבה על הדיון החשוב הזה.

רן ברודר: אני מארגון Future Mobiliti.

רן ברודר: אנחנו עוסקים במדיניות התנועה ואני רוצה להעלות שלושה נושאים בהקשר של החברות הפרטיות.

רן ברודר: דבר ראשון, ההגבלה על מספר הנוסעים באוטובוס מגבילה מאוד את נסיעות התחבורה הציבורית ובעולם אנחנו רואים מדינות מודרניות שמתמודדות באותה צורה עם נגיף הקורונה ובהן אין הגבלה.

רן ברודר: שוויץ, אוסטריה, גרמניה, דרום קוריאה, יפן, אוסטרליה.

רן ברודר: רוב המדינות לא מגבילות את מספר הנוסעים.

רן ברודר: אנחנו חושבים שנכון להעלות את מספר הנוסעים באוטובוסים כדי להגביר את האמינות והשירות.

רן ברודר: אנשים בורחים מהתחבורה הציבורית וזה מצב שיהיה קשה לחזור ממנו.

רן ברודר: צריך לייצר כאן אמינות.

רן ברודר: היה ונשארת ההגבלה, כמו שאמרו קודמיי, צריך לאפשר לחברות הפרטיות לתגבר את מערך התחבורה הציבורית ואנחנו לא מדברים כאן על סכומים גדולים.

רן ברודר: אם אנחנו ניקח את החודשיים הקרובים, עד ראש השנה, במהלך יולי-אוגוסט ותחילת ספטמבר, לא מדובר כאן על יותר מ-70 מיליון שקלים לכל התגבור הזה.

רן ברודר: זה יציל את התחבורה הציבורית, זה יציל את המשק ותהיה יכולת לגשת למקום העבודה.

רן ברודר: אף אחד לא ירוויח כאן סכומים מאוד מאוד גדולים.

רן ברודר: גם אם התמחור היה לא 3,000 שקלים ליום אלא 2,500 שקלים ליום לאוטובוס, אף אחת מהחברות של התחבורה הציבורית לא תרוויח סכומים.

רן ברודר: הדבר האחרון הוא שאטלים.

רן ברודר: חברות ההיסעים הפרטיות יכולות לסייע למעסיקים להעביר בצורה של שאטלים ומיניבוסים ואוטובוסים בצורה חכמה.

רן ברודר: יש היום טכנולוגיות של ויה, של מובי, ואנחנו רואים את זה ב-באבל, אנחנו רואים את זה ב-טי טק.

רן ברודר: יש היום חברות שמציעות שאטלים לעובדים אבל מעסיקים צריכים לשלם על זה מס.

רן ברודר: הם צריכים לזקוף את זה כהטבה לעובדים ואז או שהעובדים משלמים על זה מס או שהמעסיק מגלם את זה.

רן ברודר: נוצר מצב אבסורדי שבעצם המדינה מבקשת מס על שירות שהוא תחליף לרכב פרטי, שהוא תחליף מצוין לתקופת הקורונה להביא עובדים למרכז התעסוקה, למקום בו הם עובדים, לא ברכב פרטי, וגם לתת פתרון לחברות ההיסעים הפרטיות.

רן ברודר: אנחנו כאן רוצים להעלות את הנושא הזה של שאטלים.

רן ברודר: שלחנו לוועדה את נייר המדיניות שלנו.

יעקב מרגי: העלית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עורכת הדין נועה בן ארי, מרכז השלטון המקומי.

נועה בן אריה: שלום.

נועה בן אריה: צוהריים טובים.

נועה בן אריה: תודה רבה.

נועה בן אריה: תודה לוועדה החשובה הזאת, אדוני היושב ראש.

נועה בן אריה: אני רוצה לדבר בעיקר על העניין של הסעות ברשויות המקומיות וכפי שהציג את הדברים מר סרוסי, את הנושא של הסעות תלמידים, בעיקר הנושא של הסעות תלמידים, בשני מישורים.

נועה בן אריה: ראשית, אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו נתקלים בהם, גם בעת שגרה אבל בעיקר בעת חירום, זאת ההפחתה המאוד מאוד דרמטית של קווי התחבורה הציבוריים עבור הסעות תלמידים, המקומות בהם הדברים האלה מתאפשרים.

נועה בן אריה: בעבר שמענו שחברות התחבורה הציבוריות אינן יכולות לספק מספיק כלים כדי לבצע את ההסעות הללו ושהדבר הזה לא משתלם להן כלכלית ושמשרד התחבורה נוטה לצמצם את השימוש בקווים הללו.

נועה בן אריה: זה קרה במספר ערים מרכזיות.

נועה בן אריה: ביתר שאת זה פוגש אותנו עכשיו.

נועה בן אריה: אני חושבת שהגיע הזמן להציף את העניין הזה מחדש, בעיקר כי אנחנו מוצאים שכרגע יש לא מעט חברות, חברות היסעים פרטיות, שמחפשות חלופה נאותה למקורות התעסוקה, גם של הנהגים וגם של הכלים.

נועה בן אריה: בחינה מחדש של הסתייעות באמצעות הקווים הללו והמסיעים הללו והחברות הללו כחלופה לקווי התחבורה הציבורית שהלכו ופחתו, תספק מענה שמבחינתנו הוא וין-וין.

נועה בן אריה: פעם אחת, מתן שירותי תחבורה ציבורית להסעות תלמידים במערכת החינוך בשלבי הגיל המתקדמים יותר כחלופה להסעה פרטית שיכולה לצמצם את העלויות ועדיין לספק מענה הולם לחברות ההסעה הפרטיות דרך ההסתייעות בקווים, דרך התחבורה הציבורית.

נועה בן אריה: זה במישור האחד.

נועה בן אריה: במישור השני זה בהחלט ייצר פתרון מאוד טוב של תחבורה ציבורית עבור התלמידים עצמם.

נועה בן אריה: בעת הנוכחית אני חושבת שיש מקום לבחון את הדברים האלה גם בהיבט הכלכלי של החיסכון שמאפשר מענה.

נועה בן אריה: הנושא השני, הרובד השני של תחום הסעות התלמידים שאותו העלה מר סרוסי, ואני בהחלט מסכימה עם המצוקה ועם הקושי, הוא הסיפור שאנחנו בעצם נאלצנו להפסיק הסעות תלמידים במחצית חודש מארס ולהודיע למעשה לכל חברותך ההסעה על הפסקה מיידית של ההתקשרות.

נועה בן אריה: אכן ההסכמים של הרשויות המקומיות כוללים בתוכם סעיף הפסקה מיידי.

נועה בן אריה: זה לא מהיום.

נועה בן אריה: ההסכמים הללו כוללים את הסעיפים הללו כבר מספר שנים, בין היתר נוכח הצורך המיידי שנחשפנו אליו בזמנים קשים להפסיק הסעה בעיקר באזור הדרום, ביישובי העוטף, ולכן הסעיפים האלה הוכנסו לתוך ההסכמים של הרשויות המקומיות.

נועה בן אריה: אני לגמרי מסכימה עם מר סרוסי שההפסקה המיידית הזאת מרגע לרגע, גורמת נזק מטורף גם לחברות ההסעה, גם לעובדים, גם להעמדת כלי הרכב וגם בהיבט של ההתחייבויות שלהם כלפי גורמים מממנים כאלה ואחרים.

נועה בן אריה: יחד עם זאת, אנחנו נמצאים במצוקה שנים בנושא של עלות ההסעות לתלמידים ברשויות המקומיות והמצוקה הזאת לא יכולה למצוא פתרון מהתקציב של הרשויות המקומיות.

נועה בן אריה: היא חייבת למצוא פתרון במכלול הרבה יותר רחב של שינוי שיטת ההשתתפות או אחוז ההשתתפות וקביעת המחיר הנורמטיבי שבאמצעותו משפה משרד החינוך את הרשויות המקומיות בגין הסעות תלמידים.

נועה בן אריה: חברות המסיעים פוגשות את הרשויות המקומיות שנה אחרי שנה אחרי שנה עם מכרזים שהם יודעים שמשרד החינוך לא יאשר את המחירים שלהם מבחינת שיעור ההשתתפות שלהם.

נועה בן אריה: חלק מהרשויות מצליחות להכניס יד לכיס ולשלם אבל חלקן לא והמסיעים נאלצים להתמודד גם עם מחירים יחסית נמוכים, עם היעדר התייקרויות ועם הצורך לספוג את העלויות הללו כשם שהרשויות סופגות את העלויות העודפות.

נועה בן אריה: אני רוצה להדגיש במיוחד את מה שקרה עם ההחלטה להחזיר את מערכת החינוך והחינוך המיוחד בתוך תקופת הקורונה במתווה של קפסולות שצמצם ב-50 אחוזים את מספר התלמידים שיכולים לעלות על כל אחד מקווי ההסעה.

נועה בן אריה: הדבר בא לידי ביטוי בכל סוג כלי תחבורה.

נועה בן אריה: זה לא רק לקחת אוטובוס ולהפוך אותו מאוטובוס של 50 לאוטובוס של 20 נוסעים.

נועה בן אריה: זה גם לקחת מונית שיכלה להסיע ארבעה ילדים ולהסיע בה רק תלמיד אחד פלוס מלווה.

נועה בן אריה: המשמעויות של הפיצול של הקווים האלה היו עבור הרשויות המקומיות פיצול מטורף גם ש לכלי התחבורה הנדרשים, גם של העלויות העודפות, גם של עלויות הליווי, גם של נושא החיטוי.

נועה בן אריה: כל הדברים האלה לא יכלו לבוא לידי ביטוי.

נועה בן אריה: לשמחתנו – אני אומר את זה בעדינות – התקופה הזאת של הפיצול והקפסולות הסתכם בחודש ימים, כך שהיעדר ההוצאה בגין התקופה שבה כל המדינה שהתה בסגר כיסה בחלקו על ההוצאה העודפת שנגרמה גם ברשויות המקומיות.

נועה בן אריה: בהקשר הזה אני רוצה לומר אדוני היושב ראש שחברות ההסעה בעניין הזה, כפי שנהוג לומר בתקופה האחרונה, נכנסו מתחת לאלונקה יחד עם הרשויות המקומיות ועל כך תודתנו הענקית אליהן.

נועה בן אריה: הן נכנסו מתחת לאלונקה, הן ספגו לא מעט, גם הפסדים, גם צורך להעמיד כלים מרגע לרגע, גם עלויות חיטוי וניקוי של רכבי ההסעה שנכפו עליהן מרגע לרגע בהחלטה של שעות לפני חידוש מערך ההיסעים, הם נאלצו להתאים את הרכבים ואת ההסעה לכל מה שנדרש על ידי משרד הבריאות בהתאם למתווים שפורסמו.

נועה בן אריה: כל הדברים האלה לא יכלו לבוא לידי ביטוי בשינוי הסכמים.

נועה בן אריה: דבר אחרון ואני רוצה לומר את זה גם בהקשר של דבריו של מר סרוסי בנושא של הארכת התקשרויות.

נועה בן אריה: מדינת ישראל פעלה בתקופת הקורונה על מנת להעביר הוראת חוק שתאפשר לרשויות המקומיות להאריך מכרזים והתקשרויות לתקופה של עד חצי שנה נוספת בתנאים זהים לתנאי ההתקשרות המקורית על מנת שלא ניתקל במצב שבו בהיעדר יכולת למכרז התקשרות שהסתיימה, אנחנו נאלץ למצוא את עצמנו בלי שירות ובלי יכולת לתת שירות.

נועה בן אריה: הוראת השעה הזו הסתיימה.

נועה בן אריה: היא כבר לא בתוקף.

נועה בן אריה: היא הסתיימה בסוף חודש מאי ולמעשה אנחנו פנינו למשרד הפנים על מנת לנסות ולחדש אותה ולהאריך אותה לתקופה נוספת.

נועה בן אריה: אני חושבת שצריכה להיות פנייה משותפת, גם של הוועדה הזו, גם של חברות המסיעים, של כולנו ביחד.

נועה בן אריה: כשאנחנו ביקשנו את הארכת הוראת השעה לנגד עינינו עמדו קודם כל ההתקשרויות עם המסיעים והצורך שלנו לבקש הארכה של התקשרויות קיימות כדי לאפשר מענה גם לחברות ההסעה וגם לרשויות המקומיות לתת מענה הולם להסעות התלמידים.

נועה בן אריה: בהקשר הזה אדוני היושב ראש, עניין נוסף אנחנו כבר חודשים רבים פונים גם למשרד החינוך, גם למשרד האוצר, בדברים שחייבים לשקלל אותם בתוך מחיר ההסעה לקראת פתיחת שנת הלימודים.

נועה בן אריה: אנחנו כפסע מפתיחת שנת לימודים שונה מהותית, גם בהיבט של ההסעות והסעות התלמידים לבתי הספר.

נועה בן אריה: אנחנו לא נמצא את עצמנו עם צי הסעות היה במקור, אנחנו לא נמצא את עצמנו עם אותם מסלולים ואותם כלי רכב ואנחנו נאלץ להגדיל באופן דרמטי את היקפי ההוצאה להסעת תלמידים.

נועה בן אריה: אנחנו נאלץ להגדיל באופן דרמטי את עלויות החיטוי והניקוי ברכבי ההסעה על מנת לענות לדרישות של משרד החינוך.

נועה בן אריה: הדברים האלה חייבים לקבל ביטוי באופן בו המדינה מתקצבת את מרכיב הסעות התלמידים שהוא אחד מהרכיבים המשמעותיים ביותר התקציב שהושת על הרשויות המקומיות.

נועה בן אריה: העניין הזה חייב להיפתר ומהר.

נועה בן אריה: לסיכום, אלה שלוש נקודות.

נועה בן אריה: שילוב המסיעים הפרטיים בתוך קווי התחבורה הציבורית להסעות תלמידים כדי לספק מענה שמוזיל ומאפשר לעובדים הללו לעבוד ולחברות לפעול.

נועה בן אריה: לדאוג לשדרוג ושינוי מחיר המסלול הנורמטיבי שיתאים לצורכי קורונה.

נועה בן אריה: לדאוג לכך שנוכל להאריך התקשרויות עם המסיעים כדי שנוכל להמשיך ולשלב אותם במערך ההיסעים לקראת פתיחת שנת הלימודים תוך לקיחה בחשבון של כל היבטי הקורונה הנובעים מכך כמו עלויות נוספות, פיצול קווים, הגדלת כמות רכבי מסיעים, הגדלת כמות המלווים בהיסעים.

נועה בן אריה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אין ספק שנתת סקירה אבל חלק מהנושאים לא חונים אצלי בוועדה.

נועה בן אריה: אנחנו סומכים על אדוני שהוא ידע להחנות אותם נכונה במקומות שצריך.

יעקב מרגי: זה שילוב של שני תפקידים ביחד.

נועה בן אריה: הניסיון לימד אותנו שכאשר הדברים מגיעים לאדוני היושב ראש, הם מטופלים כמו שצריך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו נשתדל.

יעקב מרגי: נעלה את זה, אדרבה ואדרבה.

יעקב מרגי: אני אשמח לקבל נייר עמדה מסודר שלכם ונפעל בהתאם.

יעקב מרגי: אין ספק שנגעת בנקודות שיופיעו בסיכום.

יבגני סובה: שאלה.

יבגני סובה: נועה, אני רוצה לומר שעצם זה שחמש דקות אף אחד לא קטע אותך, זה רק מעיד על ציון לשבח לדבריך.

יבגני סובה: בסוף התייחסת לנושא של המכרזים.

יבגני סובה: שתי שאלות קצרות.

יבגני סובה: הפנייה של הוועדה צריכה חדה.

יבגני סובה: אם את רוצה שאנחנו נפנה - ואני מניח שהיושב ראש שהיה יושב ראש ועדת החינוך, מכיר את הסוגיה – תגידי בדיוק למי לפנות ומה לעשות בנושא התקשרות.

יבגני סובה: אנחנו חודש וחצי לפני שנת הלימודים והשאלה היא מה עושים.

יבגני סובה: אני לא כל כך הבנתי את הסוגיה הזאת של חצי שנה הארכה ואמרת שזה הסתיים במאי.

נועה בן אריה: אני אסביר.

יבגני סובה: תסבירי את הסוגיה הזאת כי זה חשוב.

יבגני סובה: יכול להיות שאנחנו נצטרך להתייחס ואולי אפילו הקואליציה תתייחס לזה.

יבגני סובה: למה לעשות חצי שנה?

יבגני סובה: בואו נתייחס לשנה.

נועה בן אריה: אף אחד לא צפה.

יבגני סובה: התוכנית של הממשלה מדברת על יוני 2021.

יבגני סובה: כלומר, נצטרך לחיות עם הקורונה, אז בואו נחשוב עוד חצי שנה קדימה.

יבגני סובה: אם כבר אנחנו פונים בהצעה קונקרטית מעשית, נדבר על שנה ולא על חצי שנה הארכה לגבי מכרזים.

נועה בן אריה: אני אסביר.

נועה בן אריה: אני אתחיל מהסוף.

נועה בן אריה: קודם כל, תודה רבה על תשומת הלב והדברים הללו.

נועה בן אריה: אנחנו פנינו במכתב רשמי למשרד הפנים.

נועה בן אריה: אני אדאג שהעתק ממנו יימסר ליושב ראש הוועדה על מנת שתוכלו להבין את האופן בו אנחנו התייחסנו לצורך בהארכת הוראת השעה.

נועה בן אריה: ההתייחסות היא להארכת הוראת שעה בתקנות המכרזים ברשויות המקומיות ובמועצות האזוריות.

נועה בן אריה: אכן אני מסכימה שכאשר אנחנו עוסקים בהסעות, למשל במכרזי הסעות, טוב יהיה אם אנחנו נאריך את זה לפחות לשנת הלימודים במלואה ולא בחלקיות שנה.

יבגני סובה: בדיוק.

יבגני סובה: זה גם הגיוני.

תמר זנדברג: במהלך שנת הלימודים הבאה לא יקרה משהו.

יעקב מרגי: כל זמן שקבינט הקורונה קיים, שהוראת השעה תהיה בתוקף.

יעקב מרגי: אני אוהב יעילות.

יעקב מרגי: אני לא אוהב כל חצי שנה לבקש נדבות.

נועה בן אריה: אגב, הבקשה הוגשה לשר הפנים.

יעקב מרגי: נמצא אתנו יוסי סעידוב?

יוסי סעידוב: כן.

יוסי סעידוב: אני כאן.

יעקב מרגי: למרות שקודם ייצגו אותך, אבל בכל זאת קח את רשות הדיבור.

יוסי סעידוב: תודה רבה.

יוסי סעידוב: אני אהיה מאוד קצר.

יוסי סעידוב: אני רוצה לדבר על מה עברו בארבעת החודשים האחרונים נוסעי התחבורה הציבורית.

יוסי סעידוב: אנחנו חיים ברולטה רוסית.

יוסי סעידוב: אנחנו מגיעים לתחנה, אנחנו לא יודעים אם האוטובוס יעצור לי בתחנה, ואם הוא יעצור – אני לא יודע מה תהיה רמת הצפיפות.

יוסי סעידוב: אני לא יודע אם אני יכול לשלם לנהג או לא.

יעקב מרגי: אני גם לא יודע אם זה שעומד לידי הולך להדביק אותי.

יעקב מרגי: הרבה דברים אנחנו לא יודעים.

יוסי סעידוב: לא ברור לי אם האוטובוס עבר חיטוי, אני לא יודע אם ב-10:00 יש אוטובוס או אין, אם יש מזגן או אין מזגן.

יוסי סעידוב: יש דבר אחד משותף אבל לכל מה שקורה בארבעת החודשים האחרונים בתחבורה הציבורית והוא שהוא מנוגד לכל היגיון.

יוסי סעידוב: במקום לתגבר את שירותי התחבורה הציבורית, במקום להוסיף נסיעות, במקום לאוורר יותר, במקום לתת יותר מקום לנוסעים וכשיושבים נהגי אוטובוסים בבית, אנחנו מקבלים הפוך.

יוסי סעידוב: זה אבסורד וזה מגיע ממדיניות שלא מבינה נכון את התפקיד של תחבורה ציבורית במשבר הזה.

יוסי סעידוב: אנחנו מברכים על הדיון הזה, מברכים על ההצעה להכניס פנימה את חברות ההיסעים ואת הנהגים שלהן.

יוסי סעידוב: זה מתבקש והיה צריך לקרות מזמן.

יוסי סעידוב: משבר הקורונה ילווה אותנו עוד חודשים רבים וזה צריך לקרות.

יוסי סעידוב: דבר נוסף.

יוסי סעידוב: בנוגע לתקנה בה נהגי חברות הסעות יוכלו לגבות כסף.

יוסי סעידוב: זאת לא תחבורה ציבורית.

יוסי סעידוב: תחבורה ציבורית היא תחבורה שמעצבת את המציאות, שמעצבת אזורי תעסוקה.

יוסי סעידוב: זו כן הזדמנות לייצר קווים ישירים לאזורי תעסוקה.

יוסי סעידוב: זאת כן הזדמנות לקדם תחבורה ציבורית חכמה באזורים הפריפריאליים ובכפרים כדי לפנות אוטובוסים לתוך הערים, אבל לשנות את חוקי המשחק בצורה כזאת דרמטית כשהיא פוגעת דווקא בפריפריה, אנחנו מאוד מאוד מסתייגים ממנה.

יעקב מרגי: לא הבנתי את החשש שלך, אבל לא משנה.

יעקב מרגי: מצד אחד אתה רוצה פתרונות, מצד שני יש אי ודאות ומצד שלישי באילוץ אנחנו רוצים לעשות את זה ואתה אומר שזה לא טוב.

יוסי סעידוב: אנחנו בעד שמשרד האוצר יממן את זה.

יוסי סעידוב: יקנה את השירות מהחברות הפרטיות.

יוסי סעידוב: כן.

יוסי סעידוב: אין שום בעיה.

יוסי סעידוב: קו 480 מתל אביב, במקום ארבע פעמים בשעה - - -

יעקב מרגי: אתה נוסע בקו 480 בחינם?

יעקב מרגי: אתה עולה מסובסד.

יוסי סעידוב: נכון.

יעקב מרגי: אזס אותו דבר אני לא מבין אותך.

תמר זנדברג: נכון, זה מה שהוא אומר.

יוסי סעידוב: וכשתבוא חברה פרטית?

יעקב מרגי: היא תעבוד לפי כל הכללים של אותו זכיין.

יוסי סעידוב: יפה.

יוסי סעידוב: בדיוק מה שאנחנו רוצים.

יעקב מרגי: אז למה אתה לא אומר את זה קצר?

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יוסי סעידוב: אני אסביר את עצמי.

יוסי סעידוב: אנחנו בעד שאכן חברות היסעים ייסעו בקווים ובמסלולים של תחבורה ציבורית על פי התנאים של תחבורה ציבורית.

יעקב מרגי: אף אחד לא ביקש בלגן.

יעקב מרגי: ביקשנו דבר מוסדר ומסודר.

יעקב מרגי: תודה.

תמר זנדברג: תודה אדוני היושב ראש.

תמר זנדברג: אני מקשיבה לדיון – וסליחה לא הייתי מהתחלה – והנושא הזה מאוד מדובר כבר הרבה זמן.

תמר זנדברג: לא מאתמול אנחנו במשבר הקורונה.

תמר זנדברג: אנחנו כבר ארבעה-חמישה חודשים עם צפי להישאר עוד תקופה ארוכה.

תמר זנדברג: מה שמשותף כאן לכל הנושאים כולל אלה שכביכול לא באחריות הוועדה, אבל אתה מכיר אותם מהוועדה הקודמת שלך, מה שעלה כאן לגבי הסעות תלמידים, הכול כאן מדובר בשירות שהוא ציבורי.

תמר זנדברג: יש כאן עניין למגזר הציבורי.

תמר זנדברג: אנחנו בכנסת מתעסקים עם העסקים הקטנים, עם חברות פרטיות, עם תיירות, עם אירועים ועם כל מיני דברים אבל כאן מדובר על תחבורה וזה שירות שהמדינה מספקת.

תמר זנדברג: אנחנו כבר ארבעה חודשים בתת-ביצוע מאוד מאוד משמעותי בגלל ההגבלות.

תמר זנדברג: יש ירידה בביקושים, אין ירידה בביקושים, נושא התחבורה, אנחנו גם יודעים שזה ביצה ותרנגולת.

תמר זנדברג: כשהאוטובוסים עמוסים ויש פחד שהם יידבקו, אנשים לא ייסעו.

תמר זנדברג: אבל אנשים עדיין צריכים לנסוע.

תמר זנדברג: הבת שלי נוסעת, עכשיו חופש גדול, היא בת 14 והיא נוסעת לחברות, לבריכה שעכשיו פתחו.

יעקב מרגי: וחייל לא יכול לחזור לבסיס לא ביום ראשון ולא ביום חמישי.

תמר זנדברג: בדיוק.

תמר זנדברג: כלומר, ביקושים יש וגם אם הם ירדו, עדיין מדובר בשירות ציבורי המדינה אמורה לספק אותו.

תמר זנדברג: אין סיבה שלא ייסעו בימי שישי ובמוצאי שבת, אני כבר לא מדברת ושמה בצד את הנושא של השבת עצמה.

תמר זנדברג: מצד אחד יש צורך שהוא ציבורי ומהצד השני יש את אלה שיכולים לספק אותו, שאלה חברות ההיסעים הפרטיות שכרגע מושבתות ושמענו על בעיות הפיצויים.

תמר זנדברג: למה לא לחבר אותם?

יעקב מרגי: אני אומר לך.

יעקב מרגי: המדינה עכשיו יצאה עם שתי תוכניות כלכליות בעקבות הקורונה.

יעקב מרגי: מצד אחד נדיבות, נכון?

יעקב מרגי: מוציאה במקומות שהיא לא עושה בשגרה.

יעקב מרגי: לא צריך את התוכניות האלה בשגרה כי יש את תקציב המדינה.

יעקב מרגי: לא יתכן שבאים לפתור בעיה, אנחנו נרד עם רזולוציות עם זכוכית מגדלת ונראה אם כן צריך את הקו הזה או לא צריך אותו.

יעקב מרגי: רשות התחבורה, אני מדבר אליכם.

יעקב מרגי: כמו שאתה בשגרה מפעיל ברפורמה שעשה ישראל כץ בזמנו בפריפריה קווי תחבורה, ואנחנו רואים אותם, מי שחי בפריפריה לפעמים שואל את עצמו מי עולה לקו הזה, אבל הוא נוסע בקביעות והחברה מקבלת מהמדינה והמדינה דואגת אפילו בשביל נוסע אחד שייכנס למושב או לכפר או לקיבוץ והיא לוקחת אותו.

יעקב מרגי: בתקופת הקורונה צריך לקחת מתמטיקה קרה.

יעקב מרגי: חשבון קר ואתם צריכים להיאבק מול האוצר בקטע הזה.

יעקב מרגי: לצאת מהקיפאון ולא לחכות שהטיל ייפול ולדעת שאם הקו הזה בשגרה שווה 100, ועכשיו אין לי יכולת לתת 100 בגלל ההנחיות ולכן אני נותן 60 – אני מזמין 40 שיהיו ריקים, שיהיה ביקוש או לא יהיה ביקוש.

יעקב מרגי: אי הוודאות של האזרח קיימת.

יעקב מרגי: אמרתי לך שכאשר יש קו – בסדר, ירד הביקוש – שמתחיל בנקודה מסוימת והוא ממלא 20 נוסעים אחרי שתי תחנות, תחנה שלוש, ארבע, חמש, שש ושבע, אתה מדלג עליה.

יעקב מרגי: הנהג אפילו לא ממצמץ ולא אומר להם סליחה.

יעקב מרגי: הוא לא צריך להגיד סליחה, שלא תבין זאת ממני, אבל זה שעומד בתחנה, מסכן, מה הוא אומר?

יעקב מרגי: באוטובוס הבא.

יעקב מרגי: אבל באוטובוס הבא שוב באו נוסעים חדשים בתחנה הראשונה והשנייה ושוב הוא לא עוצר.

יעקב מרגי: אין מדע מדויק וגם לא יהיה לך מדע מדויק ביום שהכול יהיה ממופה ויהיה לך חדר מצב והכול יהיה עם אפליקציות ותוכל לדעת ברזולוציות כמה נוסעים והיכן הם עומדים, ואמר לי פעם מישהו שצריך להגיע למצב אידיאלי שאדם יעלה עם הטלפון שלו, עם הנייד שלו, ונגבה גם את התשלום.

יעקב מרגי: אין לך את זה היום.

יעקב מרגי: צריך לבוא לאוצר.

יעקב מרגי: כנראה שהקורונה לא תעזוב אותנו בחודשים הקרובים.

יעקב מרגי: צריך לבוא עם תוכנית.

יעקב מרגי: את זה צריך לומר לשרת התחבורה.

יעקב מרגי: זה יופיע בסיכום הדיון.

יעקב מרגי: לפרוס את המפה ולומר שכרגע, בגלל מצב ההנחיות של משרד הבריאות, יש לי צמצום של 20 אחוזים בתדירות הקווים ואני מבקש 20, 30 אחוזים, מכניס 30.

יעקב מרגי: 40 אחוזים, מכניס 40.

יעקב מרגי: ירד הביקוש או לא ירד הביקוש, לא צריך להשתנות.

יעקב מרגי: המצב השגרתי לא צריך להשתנות.

יעקב מרגי: זו נדיבות של שלטון.

תמר זנדברג: זה לא רק נדיבות.

תמר זנדברג: זה גם ההבדל בין חכות לבין דגים.

תמר זנדברג: אומרים שבמקום לתת כסף כפיצוי באבטלה, קנו את השירות.

תמר זנדברג: האנשים רוצים לעבוד.

יעקב מרגי: צודקת.

יעקב מרגי: נכון.

תמר זנדברג: גם כך הם מפצים, אז במקום לפצות את אלה שמובטלים בבית, תנו שירות לציבור, תנו להם להיכנס לקווים.

יעקב מרגי: ירדתי לסוף דעתך?

תמר זנדברג: לגמרי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לעוד אנשים לפני שנגיע לסיכום.

יעקב מרגי: עופר חכים, מנכ"ל אגד היסעים

עופר חכים: צוהריים טובים.

עופר חכים: לגמרי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לעוד אנשים לפני שנגיע לסיכום.

יעקב מרגי: עופר חכים, מנכ"ל אגד היסעים.

עופר חכים: צוהריים טובים.

עופר חכים: אני רוצה קודם כל לומר ששוק ההיסעים הפרטיים, מאמצע חודש מארס, ירד בסדרי גודל של בין 40 ל-50 אחוזים בסך הכול.

עופר חכים: תגבור של תחבורה ציבורית לא יפצה באמת על כל הנזקים שנגרמו לנו אבל אומר איפה כן אפשר.

עופר חכים: יש כאן איזו דילמה שאמר אותה גם סרוסי לגבי העניין שאפשר לתגבר גם שעה או שעתיים או שלוש במשך היום אבל נהג שנמצא היום בחל"ת ומקבל דמי אבטלה, אין לו כדאיות כל כך גדולה לחזור לעבודה אלא אם יהיה איזה מנגנון שאומר שאנחנו נחזיר אותו לעבודה לטובת התגבור של תחבורה ציבורית או היסעים ספורדיים אקראיים כאלה ואחרים והמדינה תשלים את השכר שלו בדמי אבטלה.

עופר חכים: היום לא כדאי להחזיר נהג לעבודה כי אם אנחנו נחזיר אותו לעבודה ורמת השכר שלו תהיה נמוכה והתגבורים ייפסקו - -

יעקב מרגי: אמר לך ניסים סרוסי - נכון, יכול להיות שיש נהגים שהם ב-100 אחוזים חל"ת - שחלק מהחברות ממשיכות לתת שירותים ובמקום יום שלם, יש להם קווים שהם יכולים להפעיל אותם בשעתיים או בשלוש שעות.

יעקב מרגי: הוא כבר מעסיק את הנהג הזה, הוא בהסכמים קיבוציים.

יעקב מרגי: החשש שלך הוא לגבי חלק מנהגים אבל על חלק זה יכול להוות פתרון.

עופר חכים: כמו שאנחנו יודעים, אני חושב שבגרמניה יש מודל שעובד בצורה הזאת שהמעסיקים בעצם קבלים פיצוי או השלמה, במקום לשלם לעובד דמי אבטלה – אני מתחבר למה שאמרה חברת הכנסת תמר זנדברג, לתת חכות ולא דגים – להשלים למעסיקים את דמי האבטלה שממילא היו משולמים לעובדים אבל על ידי כך להחזיר את העובדים למעגל התעסוקה.

עופר חכים: אני חושב שהדילמה הזאת, בעיקר בשוק מדולל כל כך, כשאין תיירות, לא תיירות נכנסת לא תיירות פנים, לא הסעות ועכשיו גם אין בתי ספר, ותגבור התחבורה הציבורית הוא טוב, הוא חשוב אבל בסופו של דבר הוא לא זה שיביא את הפתרון לענף הזה.

עופר חכים: לכן שילוב הכוחות בין המדינה, הביטוח הלאומי עם השלמת דמי אבטלה לנהגים, אני חושב שזה יניע מחדש את הגלגלים ויאפשר לחברות כמו סרוסי ואופיר, אותם שמענו קודם, להחזיר נהגים מחל"ת גם אם העבודה היא לא עבודה מלאה.

עופר חכים: העיקר שהגלגלים ימשיכו לעבוד ושיהיה אפשר גם בתקופה הזאת להחזיר הלוואות על האוטובוסים שניקנו במיליונים.

עופר חכים: כמו שאמרת כבוד היושב ראש, אנחנו לא יודעים מתי הדבר הזה יעזוב אותנו.

עופר חכים: אבל הבטחת ההכנסה עד יוני 2021 בהקשר הזה עלולה לעשות הפוך, היא עלולה לעודד עובדים להישאר בחל"ת כי דמי האבטלה מבוססים על רמת השכר שהייתה להם טרום הקורונה.

יעקב מרגי: חכים, אני אמליץ למשרד התחבורה לקחת אותך כיועץ ויש לך הרבה מה לייעץ להם.

יעקב מרגי: כרגע הדיון כאן הוא שילוב של המסיעים הפרטיים במערך התחבורה הציבורית בעת הזו כשהם לא בפול טיים ג'וב.

יעקב מרגי: אתה כנציג אגד היסעים יודע לומר לי אם זה ישים, לא ישים?

יעקב מרגי: אתם בכלל רוצים את זה?

יעקב מרגי: אולי אתם לא צריכים.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש לכם חברות פרטיות.

עופר חכים: קודם כל, בוודאי שאנחנו צריכים.

עופר חכים: כמעט 40 אחוזים מהנהגים ומהפעילות מושבתת בגלל הנושא הזה.

עופר חכים: מה שאמרת, הוא נכון ביותר בהקשר של המתמטיקה.

עופר חכים: בסופו של דבר, כדי שלא יהיה מצב שבן אדם בתחנה השלישית לא יעלה לאוטובוס כי באוטובוס יש 20 נוסעים והוא מלא, צריך מראש לרפד את הקווים האלה.

עופר חכים: בדיוק כפי שאמרתם.

עופר חכים: העודף הזה יכול מאוד לעזור לחברות ההיסעים הפרטיות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אהרון נויבויאר.

אהרון נויבויאר: שלום לכולם.

אהרון נויבויאר: יישר כוח על הוועדה החשובה הזאת.

אהרון נויבויאר: אני רוצה להתייחס בקצרה כי כבר טחנו את כל הנושא הזה אבל יש משהו אחד מאוד מהותי.

אהרון נויבויאר: הענף שלנו, של חברות ההסעה הפרטיות, הוא קריטי כי ב-1 בספטמבר, עת ירצו התלמידים יחזרו ללמוד ויצטרכו הסעה, לא יהיו חברות כאלה.

אהרון נויבויאר: החברות שלנו יקרסו כי אין לנו מספיק עבודה.

אהרון נויבויאר: כשאנחנו רוצים להתחיל לעבוד בתור תח"צ, אנחנו יודעים למחשב את האוטובוסים שלנו ולתת להם מענה איך לגבות כספים.

אהרון נויבויאר: אנחנו חושבים שקודם כל חשוב לתת את העבודה, לפני החברות הפרטיות כמו קווים או החברות הגדולות, לתת לנו, לחברות האלה שאחר כך נותנות שירות לתלמידים, לתת לנו את האפשרות לעבוד.

אהרון נויבויאר: כך נוכל ליצור את הגלגל הזה של הווין-וין סיטיואיישן לכולם.

סונדוס סאלח: יש נהגים בחל"ת.

יעקב מרגי: זו התחנה הבאה.

יעקב מרגי: אני עכשיו הולך לשמוע נהגים.

אהרון נויבויאר: אנחנו לא חושבים שאנחנו צריכים לחכות לראות אם יש עומסים בתחבורה הציבורית.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: תמר אוחנה, כוח לעובדים.

יעקב מרגי: נשמע מה לעבדים יש לומר.

תמר אוחנה: שלום לכולם.

תמר אוחנה: תודה רבה על ההזמנה ועל הדיון החשוב הזה.

תמר אוחנה: אני אומר שבכוח לעובדים, באיגוד ועדי התחבורה, מיוצגים אגד תעבורה, סופרבוס ודן בדרום, וועד הפעולה של נהגים גם מחברת אגד.

תמר אוחנה: אני אומר ממש בקיצור מספר דברים.

תמר אוחנה: אנחנו צריכים לזכור שלצד כל השיח על ההיסעים, יש מחסור של כ-4,000 נהגים תחבורה הציבורית טרום הקורונה.

תמר אוחנה: המשבר הזה עכשיו כביכול הוא בצד מכיוון שאכן יש הרבה נהגים שהם מחוסרי עבודה, אבל צריך לזכור שהמחסור הזה נובע גם משכר נמוך, אלימות מאוד מאוד עולה שאנחנו רואים אותה כל הזמן, חוסר ביטחון תעסוקתי, היעדר גמול הוותק במקצוע ודברים נוספים שכבר עכשיו אנחנו מעלים וגם שלחנו את נייר המדיניות בנושא לוועדה, דברים שצריך לדבר עליהם כבר עכשיו כי הם רלוונטיים והם יכו בנו בחוזקה גם בהמשך ונראה - חברות ההיסעים ימשיכו בעזרת השם, בקרוב אני מקווה, לפעול כסדרן – ירידה דרסטית במספר הנהגים.

תמר אוחנה: כתוצאה מכך יהיו עיכובים, אנחנו רואים גם היום בקווים.

תמר אוחנה: אני חוזרת על מה שנאמר כאן ואומרת שהתגבור בקווים הוא משמעותי והוא חשוב מאוד.

תמר אוחנה: דבר אחרון, נושא המחיצות.

תמר אוחנה: הוא תוקצב אבל הוא עדיין לא בוצע ואנחנו רוצים להדגיש את הנושא הזה.

יעקב מרגי: נשמע על זה בהמשך.

יעקב מרגי: אלעד מלכה.

אלעד מלכא: תודה רבה אדוני היושב ראש על הדיון ותודה רבה על רשות הדיבור.

אלעד מלכא: ברשותך, אני אתייחס לשלוש נקודות.

אלעד מלכא: נאמר כאן קודם כאילו העומס לא מאוד מאוד כבד על התחבורה הציבורית כיוון שלצד ההגבלות על 50 אחוזים מהמקומות, יש ירידה של 40 אחוזים בביקוש.

אלעד מלכא: כל זה היה נכון אם בשגרה היינו ב-100 אחוזים תפוסה.

אלעד מלכא: אנחנו בשגרה ב-120 ו-130 אחוזים, כך שגם אחרי שיש 40 אחוזים ירידה בביקוש, אנחנו עדיין רחוקים מלספק את הצורך ואת השירות.

אלעד מלכא: אני מאמין שכל מי שנוסע בתחבורה הציבורית כמו עבדכם הנאמן, יודע שמגיעים לתחנה, האוטובוס, מדלג על התחנה כי אסור לו להוסיף נוסעים.

אלעד מלכא: אנחנו מאחרים לעבודה, מאחרים למסגרות של הילדים בסוף היום כדי לאסוף אותם משם וכמעט בלתי אפשרי להתנהל בצורה הזאת.

אלעד מלכא: הנתון של 40 אחוזים ירידה, הוא נכון אבל צריך לקחת בחשבון שאחוז התפוסה בשוטף הרבה יותר גבוה מ-100 אחוזים ולכן זה לא מייצג ירידה של40 אחוזים מהקיבולת של האוטובוסיטם.

יעקב מרגי: תרמת לנו לדיון.

אלעד מלכא: שמח לשמוע.

אלעד מלכא: נקודה נוספת.

אלעד מלכא: אני מעלה כאן שוב את הנושא של תקנה 3.9.7.

אלעד מלכא: אנחנו ארבעה חודשים אחרי שפרץ משבר הקורונה למדינת ישראל והמגזר הציבורי עדיין לא מצליח לספק את המענה.

אלעד מלכא: אני בטוח שחברות ההסעות, היזמים הללו, היו יודעים לספק את המענה בהרבה פחות זמן.

יעקב מרגי: זה נאמר.

אלעד מלכא: הם היו מפצים על הפערים בביקוש בצורה הרבה יותר מהירה.

אלעד מלכא: התלות הזאת של משרד התחבורה במשרד האוצר רק מקשה ומעכבת אותם מלפעול לטובתם ולטובתנו כנוסעים.

אלעד מלכא: לטעמנו זה הפתרון המרכזי שיכול לצאת מכאן.

יעקב מרגי: ניסים, לפני שאני עובר למשרד התחבורה, רצית להוסיף משהו?

ניסים סרוסי: כן.

ניסים סרוסי: אני רוצה להתייחס לדברים של נועה.

ניסים סרוסי: קודם כל, באמת שמעתי הרבה מחמאות.

יעקב מרגי: אני שמעתי הרבה אמפתיה למפעילים הציבוריים.

ניסים סרוסי: כן.

ניסים סרוסי: הייתי שמח שמעבר לאמפתיה, לתמיכה ולחיבוק, היא תדאג לפיצוי כזה או אחר אבל אני רוצה גם להתייחס לדברים עצמם.

ניסים סרוסי: זאת אומרת, אחד זה פיצוי.

יעקב מרגי: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

יעקב מרגי: החוזה מדבר בעד עצמו.

יעקב מרגי: אמרה נועה בצורה הכי ברורה ושמה את זה.

יעקב מרגי: איך הסכמתם לדבר כזה?

ניסים סרוסי: קודם כל, זה חוזה אחיד.

ניסים סרוסי: אתה לא יכול לשנות פסיק בהסכם.

ניסים סרוסי: שנית, ההסעות שהיו מול הרשויות עברו לעבוד דרך המשכ"ל והמשכ"ל מהווה משהו כמו 40 אחוזים מסך כל העבודה של החברות הפרטיות.

ניסים סרוסי: הוא גוף מאיים ואתה לא יכול לעבוד בלעדיו.

יעקב מרגי: תקשיב.

יעקב מרגי: הנה, נועה לא מקשיבה לנו.

יעקב מרגי: אתה יודע מה זה כוחות השוק?

יעקב מרגי: השאלה אם אתם מאורגנים, אתם יודעים להתארגן.

יעקב מרגי: אני לא אומר לך עכשיו לך תעשה.

יעקב מרגי: אני לא יכול לבוא בטענות לנועה.

יעקב מרגי: נועה מתוקצבת מהמדינה.

יעקב מרגי: מרכז השלטון מקומי משופה מהמדינה, הוא זרוע ביצוע של השלטון המרכזי והוא משופה בהתאם.

יעקב מרגי: יש לו תעריף.

יעקב מרגי: היא תעשה את החוזה.

יעקב מרגי: אם היא הייתה מקבלת מהמדינה תעריף, כזה שאומר לה שיש לה קפיטציה לשנה שלמה, קחי אותה, מגיע לך.

יעקב מרגי: יכול להיות שלא הייתה שמה את זה בחוזה.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים את קורונה כדי להיחשף ולחשוף כל מיני כשלים.

יעקב מרגי: אני אומר כבדיחה.

יעקב מרגי: כל אלה שעובדים בענף עונתי, אנחנו כילדים בבאר שבע, איך מכרו פעם נפט?

יעקב מרגי: היו מחממים את הבית בנפט.

יעקב מרגי: מכרו באמצעות עגלה וסוס.

תמר זנדברג: זה לא בדור שלך.

יעקב מרגי: בדור שלי.

תמר זנדברג: אתה לא בגיל שהיו הולכים עם עגלות נפט.

יעקב מרגי: אני יליד 1960.

יעקב מרגי: תעשי חשבון.

יעקב מרגי: העובדים העונתיים, בחורף הוא מוכר נפט אבל בקיץ לא, ואז מה הוא ימכור?

יעקב מרגי: אבטיחים בעגלה.

יעקב מרגי: אני אומר את זה בהומור.

יעקב מרגי: היצירתיות נעלמה?

יעקב מרגי: כאן זה כשל שצריך לטפל בו.

יעקב מרגי: מרכז השלטון המקומי, בצדק, הוא משופה על ביצוע והוא ייתן לך חוזה על ביצוע.

ניסים סרוסי: אתה בטח מכיר את הסיפור שמפסיקים להאכיל את הסוס כל יום אלא מאכילים אותו כל יומיים ובסוף אותו סוס מת ואנשים מתחילים להביע דאגה.

ניסים סרוסי: אני לא מכיר את נועה ברמה האישית אבל אני חושב שיש כאן קצת היתממות.

ניסים סרוסי: כן היה אפשר לסייע לחברות שקנו במיליוני שקלים רכבים ופתאום הפסיקו את עבודתם.

יעקב מרגי: מאיפה?

ניסים סרוסי: אם היא מתוקצבת מהמדינה - אני לא מכיר את השיטה – יכול להיות שיש לה.

יעקב מרגי: היא אומרת לך שהתקצוב לא מספיק בשוטף.

יעקב מרגי: היא העלתה את זה באותה נשימה.

יעקב מרגי: זה לא מתוקצב אחד לאחד.

ניסים סרוסי: יכול להיות ואנחנו אותן חברות שהסענו רק תלמידים, לא יכולנו לכסות את ההוצאות עבור הנהגים כי אנחנו משלמים להם שכר עבודה מלא ויצאנו לעבודה.

ניסים סרוסי: לא בכינו ולא קיטרנו.

ניסים סרוסי: כשאנחנו יוצאים לעבודה של שני קווים בעיר, וזה לא מכסה לנו את יום העבודה, אנחנו עושים כי זו המחויבות שלנו.

ניסים סרוסי: אנחנו כאן כדי לעבוד.

ניסים סרוסי: לא באנו לבכות.

ניסים סרוסי: היא מספרת לי כמה אנחנו נחמדים וטובים.

ניסים סרוסי: באמת, היא מאוד אמפתית, אני ממש התרגשתי כששמעתי אותה אבל בסוף היום אני נשאר בלי תוספת של שקל.

ניסים סרוסי: הם עושים חוזים בלי הצמדה למדדים ולנו יש התייקרויות ואנחנו לא מקבלים.

יעקב מרגי: חשוב לדעת את זה, אני לא מזלזל, אבל אני אומר לך מטרת הדיון.

יעקב מרגי: זאת התועלת שבדיון.

יעקב מרגי: קודם כל אנחנו מציפים, שמים את זה על השולחן ומגלגלים את זה הלאה ודורשים פתרונות ותשובות.

יעקב מרגי: אם לא היה הדיון הזה, לא היינו נחשפים לסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: כשרואים אתכם על הכביש מבריקים, חדשים, עם וילונות, הכול נראה ורוד עד כדי כך שאתה רוצה להיות נהג תיירות אבל המציאות היא קשה.

ניסים סרוסי: אני חייב לומר לך לגבי נהגי התיירות שאלה נהגים מיוחדים.

ניסים סרוסי: הם יושבים עכשיו בבית ולא סופרים אותם כי הם סטטיסטים אבל אלה נהגים שמוכנים לצאת לשבוע מהבית ולפעמים לצאת בסופי שבוע, לקום בלילה ולצאת.

ניסים סרוסי: העבודה שלהם ממש אל מסודרת ומגיע להם כבוד.

ניסים סרוסי: אני רק אומר ששמעתי מנועה לגבי התחבורה הציבורית עם הסעות תלמידים.

ניסים סרוסי: כשאנחנו מסיעים, לנו יש אוטובוסים, מה שנקרא, עם ציוד מיוחד – חגורות בטיחות, פנסי הבהוב, קורסים והשתלמויות לנהגים בהסעות תלמידים.

ניסים סרוסי: בתחבורה הציבורית זה לא קיים.

ניסים סרוסי: פתאום אני שומע שמשרד התחבורה לא רוצה את התלמידים אצלו בהסעות כי זה יוצר לו עומסים בשעות השיא.

ניסים סרוסי: מצד שני התלמידים כן נוסעים אתם, לא יודע מה הטעמים שהם כן נוסעים אתם, התלמידים היותר בוגרים, בלי שום קטגוריה ובלי שום מגבלה.

ניסים סרוסי: אנחנו מחויבים לעשרות דוחות, מפתחות לשכחת ילדים וכל מה שאתם מעלים על דעתכם והם מפעילים אותם בתחבורה הציבורית.

יעקב מרגי: תוך כדי הדיון צף לי רעיון.

יעקב מרגי: יש בתי ספר.

יעקב מרגי: היום מדינת ישראל, משרד החינוך מעדיף קמפוסים גדולים של מרכזי חינוך, של 700 ילדים.

יעקב מרגי: קח יישוב ממוצע.

יעקב מרגי: אתה אומר 800-700 תלמידים.

יעקב מרגי: יש לך מציאות שמשכונה או מרחוב מסוים אתה ממלא אוטובוס.

יעקב מרגי: אתה מעלה את הילדים לפעמים מכיתה א' או חטיבת ביניים או תיכון יחד עם האוכלוסייה הכללית בקווים עמוסים.

יעקב מרגי: חומר למחשבה.

יעקב מרגי: זה יכול לעזור.

יעקב מרגי: המדינה תסבסד כמו תחבורה ציבורית, כמו תעריף של תחבורה ציבורית.

יעקב מרגי: יהיה קו ייעודי למוסד החינוכי.

יעקב מרגי: זה מתקיים.

יעקב מרגי: אני לא חידשתי כלום.

תמר זנדברג: מהכסף שלקחו לתנועות הנוער העבירו למשרד ואת הכסף השאירו שם.

יעקב מרגי: את לא שוכחת את זה.

יעקב מרגי: זה לא שהמצאתי את הגלגל וזה לא שאני גאון.

יעקב מרגי: אני יודע שזה מתקיים אבל זה מתקיים לפי בקשות של פונקציונרים מול משרד התחבורה.

יעקב מרגי: אני רוצה להפוך את זה לנחלת הכלל.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לקחת קרדיט לעצמי או מישהו אחר ייקח קרדיט.

יעקב מרגי: שזה יהיה נחלת הכלל.

יעקב מרגי: אם קשה לחברות התחבורה הציבורית לעשות את זה, המסיעים הפרטיים ישמחו לקבל את הסבסוד הזה ולעשות את זה.

תמר זנדברג: יפה מאוד.

ניסים סרוסי: ברצון רב.

יעקב מרגי: סרוסי, תסכם.

יבגני סובה: אולי תגיד מילה לגבי הבנקים.

ניסים סרוסי: אדוני, כשדיברנו על יצירתיות, העלינו את עניין התלמידים, אם אפשר להעביר את התלמידים מהתחבורה הציבורית אלינו, דבר שמאוד יכול לעזור לנו.

ניסים סרוסי: אולי משרד הביטחון.

ניסים סרוסי: יש את עניין ההלוואות הבנקאיות.

ניסים סרוסי: מאחר וההלוואות הבנקאיות הן בין 13,000 ל-15,000 שקלים כולל הביטוח כל חודש, חברות שיש להן 100 אוטובוסים, זה מיליון ו-300,000 שקלים בחודש, אובדן הכנסות קיים.

ניסים סרוסי: המערכת הבנקאית נתנה לנו שלושה חודשים ועכשיו נותנת לנו עוד שלושה חודשים, כל אחד לפי היכולות שלו.

ניסים סרוסי: אני מניח שהבנקים לא רוצים ממש את האוטובוסים בחניונים.

ניסים סרוסי: ביקשנו פתרון דרך התחבורה הציבורית שכרגע עוד לא קורה ואולי יקרה בקרוב.

ניסים סרוסי: צריך איכשהו להורות לבנקים או להנחות אותם לתת פתרון לתקופת הקורונה.

ניסים סרוסי: זאת אומרת, שאנשים יוכלו לא לשלם.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: הגרייס בהלוואות לא חל עליכם?

ניסים סרוסי: ה-גרייס חל לשלושה חודשים ועכשיו האריכו לשישה חודשים.

ניסים סרוסי: כל אחד צריך ללקט מול המערכת הבנקאית.

ניסים סרוסי: המערכת הבנקאית צריכה לקבל הנחיה, אם אפשר, אני לא יודע איך זה עובד, לדחות את זה בשנה.

ניסים סרוסי: כל חברה יודעת להתארגן.

ניסים סרוסי: חברה תיירותית אומרת שאנחנו מקווים שבמארס-אפריל שנה הבאה יחזרו התיירים לארץ.

יעקב מרגי: בפרקטיקה, כשהחליטו על שלושה חודשים, הלכת עם כל הפרוצדורות לבנק.

יעקב מרגי: נכון?

ניסים סרוסי: נכון.

יעקב מרגי: עכשיו, כשהאריכו, חזרת על אותן פרוצדורות?

ניסים סרוסי: נכון.

יעקב מרגי: זה מטורף.

ניסים סרוסי: רגע.

ניסים סרוסי: אם ביקשת הלוואה מהבנק והוא דחה לך בשלושה חודשים, די בקלות הוא דחה לך לשישה חודשים אבל בזה זה נגמר.

ניסים סרוסי: שישה חודשים נגמרים החודש, באוגוסט.

ניסים סרוסי: אם לא נקבל דחייה מסודרת לשנה קדימה, חברות התיירות יקרסו לחלוטין.

ניסים סרוסי: החברות האחרות שעובדות חצי מחזור, יחזיק אותן עוד כמה חודשים אבל כולן בדרך למטה.

יעקב מרגי: אין לי בעיה לקרוא לבנקים לעשות את זה.

ניסים סרוסי: אנחנו מההלוואות, אם נדחה אותן ולא נקבל בצד השני את התמיכה במכרזים, אנחנו לא צריכים את האוטובוסים.

ניסים סרוסי: הדחייה בכלל לא עוזרת לנו.

ניסים סרוסי: זה הולך ביחד, אדוני היושב ראש.

ניסים סרוסי: גם הרשויות המקומיות צריכות להאריך לנו את המכרזים וגם הבנקים.

ניסים סרוסי: כך נוכל להתגבר על המשבר הזה.

ניסים סרוסי: תודה.

יעקב מרגי: הרווחת את זה בדיון הזה.

יעקב מרגי: תקבל את זה.

יעקב מרגי: תודה.

סונדוס סאלח: הדיון הזה הוא גם על התחבורה הציבורית והעובדים בה.

סונדוס סאלח: העובדים שעכשיו צריכים.

סונדוס סאלח: עשרות עובדים ונהגים שפוטרו והוצאו לחל"ת מחכים לתשובה מתי הם יחזרו לעבודה.

סונדוס סאלח: זאת שאלה מאוד פשוטה.

סונדוס סאלח: עכשיו, אחרי הדיון הזה, נוספה להם עוד דאגה.

סונדוס סאלח: אם אתם חושבים לשלב עוד אוטובוסים של תיירות פנים, האם יועסקו, האם יחזרו, איך יחזרו, מתי יחזרו.

סונדוס סאלח: האם אתם מודעים למשברים הקיימים בחברת קווים ומטרופולין?

סונדוס סאלח: מה אתם עושים למען הנהגים האלה?

סונדוס סאלח: הנהגים האלה סוחבים משבר על גבי משבר.

סונדוס סאלח: גם קבלת כספים ביד, מה שמסכן את החיים שלהם.

סונדוס סאלח: מי שרוצה להקל על אוכלוסיית הקשישים, שייתן להם לנסוע בחינם.

סונדוס סאלח: למה לסכן את חייהם של הקשישים וגם של הנהגים?

סונדוס סאלח: נהגי האוטובוס לא מוכרים כמקצוע במוסד לביטוח לאומי ולא באף מקום אחר.

סונדוס סאלח: כשפוטרו עכשיו, אין להם מה לעשות.

סונדוס סאלח: הם באתגרים כל כך קשים והשאלה מה עושים אתם, עם הנהגים שהוצאו לחל"ת.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רן, קיבלת הרבה שאלות.

יהודה בר אור: אולי לפני כן, גם אני אומר מילה-שתיים כנציג המוניות.

יהודה בר אור: גם אצלנו יש בעיות רציניות.

יעקב מרגי: נשמע צליל של טענה.

יהודה בר אור: כן.

יעקב מרגי: ביקשת רשות דיבור?

יעקב מרגי: לא ביקשת.

יעקב מרגי: בבקשה, דבר.

יהודה בר אור: תודה.

יהודה בר אור: אני אעלה את הבעיה הרצינית ביותר של נהגי המוניות.

יהודה בר אור: נהגי המוניות שמסיעים ביום רגיל, מצב רגיל, למעלה מ-400,000 אנשים ביום, וזה נתון שכולם צריכים לדעת אותו, אנחנו מדברים כאן על קרוב ל-24,000 מוניות שמעסיקות עוד קרוב ל-12,000 נהגים שניים.

יהודה בר אור: בערך 36,000 מוניות עובדות ומסיעות המון אנשים.

יהודה בר אור: במצב של היום עם הקורונה, נכנסנו לפלונטר רציני.

תמר זנדברג: בכמה ירדו הנסיעות?

יהודה בר אור: כמעט ב-70 אחוזים.

יהודה בר אור: 70 אחוזים.

תמר זנדברג: מ-400,000 ביום?

יהודה בר אור: אנחנו בקושי מסיעים 170,000-160,000.

יהודה בר אור: מקסימום.

תמר זנדברג: זה בגלל התיירות?

יהודה בר אור: אין תיירות, עסקים לא עובדים בערב, המסעדות וכולי.

יהודה בר אור: אנחנו קשורים בכולם.

יהודה בר אור: למעשה אנחנו יכולים לעבוד, אבל אם האנשים לא עובדים, אין לנו עבודה.

יהודה בר אור: אנחנו תלויים בתיירים, בבתי העסק, במסעדות, בבתי ספר ובכולם.

יהודה בר אור: מה שקרה אתנו, זה יותר גרוע מהכול.

יהודה בר אור: כעצמאים אנחנו נמצאים – ו-50 אחוזים מענף המוניות הם אנשים מעל גיל 67 – במצב שכבר ארבעה וחמישה חודשים לא עובדים.

יהודה בר אור: הם אומרים לי שהם לא יכולים לעבוד כי הם אנשים בסיכון, גם מבוגרים מעל גיל 70 ויותר וגם כאלה שיש להם מחלות.

יהודה בר אור: לאזרח הרגיל אומרים שהוא ישב בבית וייתנו לו השלמת הכנסה, עוד 4,000 שקלים כשהוא בבית.

יהודה בר אור: אני כעצמאי נמצא היום בבית ומקבל בקושי, כאזרח ותיק, את ה-2,035 שקלים מביטוח לאומי והעסק שלי סגור בתוך הבית כי אני לא יכול להפעיל אותו כי אני מבוגר ואסור לי לצאת.

יהודה בר אור: אני אומר, תעזרו לי בזה שתכניסו אפשרות כי מה שקרה זה שהכנסת אותי למצב שבמקום ארבעה נוסעים אני יכול להסיע היום רק שני נוסעים.

יהודה בר אור: העלתה חברת הכנסת שרן את הנושא הזה של מיגון.

יהודה בר אור: אנחנו אומרים שבמצב כזה שהאנשים האלה כבר יושבים שלושה-ארבעה חודשים בבית, הם מבקשים שיסדרו להם אפשרות שהמדינה תסבסד להם – הם רוצים לצאת לעבוד כמה שעות כדי להשלים הכנסה כי ב-2,035 שקלים לא טוב להישאר בבית – שיכניסו את האפשרות שנשים מיגון ונסיע שלושה אנשים במקום שניים.

יהודה בר אור: אם אתה מכניס מיגון מאחור, שני נוסעים, אני יכול לשים ביניהם מחיצה וקדימה אני גם אשים מחיצה, כך שאני יכול להכניס עוד נוסע, כך שיהיו שלושה נוסעים.

יהודה בר אור: זה יעלה לי את האפשרות שאני יכול להסיע יותר אנשים.

יהודה בר אור: אנחנו גם מסיעים ילדים.

יהודה בר אור: כל הדברים האלה ביחד, אנחנו נמצאים במצב שנהג המונית מרגיש – במיוחד האנשים המבוגרים שסגרת אותם בבית ואתה אומר להם לא לעבוד והם כעצמאים לא יכולים לקבל כלחם – תן להם לפחות אפשרות מיגון.

יהודה בר אור: בזה משרד התחבורה והאוצר צריכים לטפל.

יהודה בר אור: אני פניתי אליהם וביקשתי עזרה בנושא ואני מקווה שנקבל.

יבגני סובה: כמה זה לכל מונית?

יהודה בר אור: בין 700 ל-800 שקלים.

יהודה בר אור: זה יעזור אנשים האלה לצאת לעבודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זה לא הנושא, אבל אפשרתי לך.

יהודה בר אור: מיגון הוא לא הנושא?

יעקב מרגי: נפל האסימון.

יעקב מרגי: הבנו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד התחבורה.

רן שדמי: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות שהועלו כאן.

רן שדמי: ראשית, נושא המחיצות.

רן שדמי: התחילו התקנות של המחיצות.

רן שדמי: אגף הרכב אישר כרגע את הדגמים לאוטובוסים העירוניים.

רן שדמי: במהלך השבוע, בשבוע הבא, יאושרו גם הדגמים לבין-עירוניים והמפעילים הונחו לרוץ עם הנושא הזה שהוא חשוב לנו, חשוב למפעילים וחשוב לנהגים.

רן שדמי: אני באופן אישי מלווה את זה.

יעקב מרגי: המשרד מסבסד את זה?

רן שדמי: המשרד מסבסד את זה.

רן שדמי: לעניין קווי התלמידים.

רן שדמי: אנחנו כמשרד התחבורה, כרשות התחבורה הציבורית, לא חושבים שאנחנו צריכים לבצע נסיעות קווי תלמידים.

יעקב מרגי: גם אני חושב.

רן שדמי: יש סטטוס קוו היסטורי שקיים, שאנחנו לא יכולים כרגע לבטל אותו או להתנער ממנו.

רן שדמי: כרגע, גם בחודשי הקיץ, אין באמת קווי תלמידים אבל כמדיניות אנחנו לא רוצים לבצע קווי תלמידים.

רן שדמי: לעניין קווי שירות.

רן שדמי: אני רוצה להזכיר לוועדה.

רן שדמי: בתקופה של חודש מארס עד מאי היינו בעולם של משק סגור וגם הכללים האלו חלו על שירותי התחבורה הציבורית.

רן שדמי: ההנחיה שקיבלנו היא לתת שירותי תחבורה ציבורית אך ורק למקומות חיוניים ולכן הפעלנו מפות, הפעלנו רבע מהשירות.

יעקב מרגי: אנחנו כבר לא שם.

רן שדמי: עכשיו אנחנו בעולם של משק פתוח ואני מקווה שזה ימשיך להיות כך ואנחנו פועלים ב-100 אחוזים שירות ונערכים לתגבר את השירות באמצעות קבלני משנה.

יעקב מרגי: אנחנו רצים, אבל לא מפספסים.

יעקב מרגי: אמרת שאתה פועל ב-100 אחוזי שירות מבחינתך.

רן שדמי: נכון.

יעקב מרגי: מבחינתך בפריסה ארצית, 100 אחוזים פריסה, לא ביטלת קווים למרות שביטלת קווים.

יעקב מרגי: אתה לא יכול להגיד לי שאתם פועלים ב-100 אחוזים.

יעקב מרגי: אני מקבל דיווחים על ביטול קווים, אבל זה לא הדיון.

תמר זנדברג: אבל ב-100 אחוזים ב-20 אחוזי תפוסה.

יעקב מרגי: לא ביטלת קווים.

יעקב מרגי: אתה עדיין לא ב-100 אחוזים.

יעקב מרגי: אם אתה מייחס לקו מבחינתך, המכונה והנהג, יכול להיות שאתה ב-100 אחוזים.

רן שדמי: אני רוצה לחדד ולהבהיר.

רן שדמי: אם תסתכל על היקף השירות שאנחנו נתנו בפברואר, לפני הקורונה, ועכשיו – אתה תראה את אותו היקף שירות.

יעקב מרגי: תסביר לי איך.

רן שדמי: במונחי נסיעות.

יעקב מרגי: הוא במונחי נסיעות.

יעקב מרגי: לא נוסעים.

יעקב מרגי: לא מעניינים אותו הנוסעים.

רן שדמי: רגע.

רן שדמי: אני מסביר.

תמר זנדברג: מה זה נסיעות?

תמר זנדברג: אוטובוס שיצא?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: עכשיו הוא משלים.

רן שדמי: אני מזכיר לכולם שהיקף הביקוש היום הוא בסביבות ה-60 אחוזים ממה שאנחנו מכירים והמגבלת על מספר הנוסעים.

יעקב מרגי: תנו לו לסיים.

יעקב מרגי: אני אעזור לו לסכם.

רן שדמי: אנחנו קיבלנו אישור להרחיב את השירות ולהשתמש בקבלני משנה ואנחנו נירתם לעשות זאת.

רן שדמי: זה לא פשוט.

רן שדמי: זה אירוע מורכב ואנחנו צריכים שהנהגים יכירו את המסלולים.

יעקב מרגי: נכיר להם אותם.

תמר זנדברג: עברו חמישה חודשים.

יעקב מרגי: הקשיים, הם נחלת הכלל.

יעקב מרגי: אתה יודע שכאשר חברת תחבורה ציבורית קולטת נהג חדש, כמה זמן לוקח לה להכיר לה את הקו?

רן שדמי: נכון.

רן שדמי: הוא נוסע עם נהג אחר ללמוד את הקו.

רן שדמי: לא פעם ולא פעמיים היו לנו מקרים של נהגים – לא בהכרח אצל הקבלנים – שלא הכירו את המסלול ונסעו לפעמים גם הפוך בוודאי לא עצרו בתחנות, אבל אנחנו שם ואני לא מתנער מזה.

רן שדמי: אנחנו הולכים להרחיב את השירות יחד עם קבלני המשנה וזה בתיאום עם החברות.

יעקב מרגי: צפי.

יעקב מרגי: זמן.

רן שדמי: אמרתי לכם, אנחנו נחתום עם המפעילים.

רן שדמי: להערכתי עד סוף שבוע הבא יהיה לנו סיכום עם המפעילים.

רן שדמי: אחר כך, ההפעלה שלהם תהיה מדורגת בהתאם לגידול בביקושים.

יעקב מרגי: אני כופר בזה ואני אסביר לך למה אני כופר בזה.

שרן השכל: איך זה יכול להיות שאין תוכנית של ביקושים?

יעקב מרגי: אין ביקושים.

יעקב מרגי: לא נסתתר מאחורי האמירה הזאת שאומרת לפי הביקושים כי הביקושים זה דבר גמיש מאוד.

יעקב מרגי: כשאתה אומר לי שיש 20 ויש תדירות נמוכה ואוטובוס לא עוצר בקו, אני לא אבוא לתחנה.

יעקב מרגי: אם אני אדע שלא השתנה כלום ולמרות שיש משבר הקורונה אני אקבל הסעה זמינה, הביקושים יחזרו.

יעקב מרגי: אומר לך אלעד מלכא, ובצדק, שאתה יודע – ודיברתי על זה בתחילת הדיון – היום לומר לי איזה קווים שלך הם עם מעל 100 אחוזים תפוסה.

יעקב מרגי: אני לא צריך את הקורונה בשביל זה.

יעקב מרגי: לכן אני לא מקבל את זה.

יעקב מרגי: אתה תאמר מה שאתה רוצה, אבל אני אומר לך שזה לא מקובל עלינו ואנחנו נכתיב לך בסיכום דברים אחרים.

רן שדמי: לעניין הפיטורים.

רן שדמי: אני לא מכיר את המקרה הספציפי הזה.

רן שדמי: אנחנו כמשרד התחבורה, בשנים האחרונות פעלנו לשיפור תנאי העסקת הנהג והשכר שלו בעשרות אחוזים.

יעקב מרגי: אתה אומר שאתה פועל ב-100 אחוזים.

יעקב מרגי: חברת הכנסת סונדוס סאלח אומרת כבר ארבע פעמים בדיון שנהגים בחל"ת.

יעקב מרגי: אתה מכיר את זה?

רן שדמי: אני לא מכיר את הדיון הספציפי הזה.

סונדוס סאלח: זה לא מקרה ספציפי.

סונדוס סאלח: זה מעל 200 נהגים.

רן שדמי: הנהגים כולם קשורים להסתדרות העובדים ולוועדי עובדים.

רן שדמי: אנחנו לא מחליפים את המפעילים ביכולת לקלוט את הנהגים.

יעקב מרגי: לא רוצים שתחליפו.

יעקב מרגי: הבנתי.

רן שדמי: אנחנו פועלים לשיפור תנאי העסקת הנהג כל הזמן.

רן שדמי: אני באמת לא מכיר את הנושא הזה.

יעקב מרגי: תעלי את המקרה על הכתב ואני רוצה לבדוק אותו.

יעקב מרגי: אתה לא מכיר את המשבר בחברת קווים ומטרופולין?

רן שדמי: לא.

רן שדמי: לא מכיר את המשבר.

יעקב מרגי: תשלחי לו פנייה כתובה.

יעקב מרגי: הוא יהיה חייב לענות לך.

סונדוס סאלח: מעל 150 נהגים הוצאו לחל"ת וחלקם מפוטרים.

סונדוס סאלח: מחכים לחזור לעבודה.

יעקב מרגי: השאלה אם זה על רקע הקורונה או על רקע אחר.

סונדוס סאלח: צמצום בקווים.

יעקב מרגי: זה שונה ממה שהוא אומר ולכן אני מבקש להוציא פנייה כתובה עם העתק אלי.

יעקב מרגי: אני רוצה לראות מה התשובה.

סונדוס סאלח: בסדר.

סונדוס סאלח: גם שרת התחבורה יודעת על כך.

יעקב בבילה: כבוד היושב ראש, מילה אחת.

יעקב בבילה: אני מחברת דן.

יעקב בבילה: בגוש דן יש את הכמויות הכי גדולות בארץ.

יעקב בבילה: אני רוצה לומר שמשרד התחבורה התכונן יפה מאוד לקורונה.

יעקב בבילה: אנחנו עובדים על מפה של 100 אחוזים.

יעקב מרגי: אתה דיברת על גוש דן.

יעקב מרגי: למה אתה מקפח את הדרום?

יעקב מרגי: אתה פועל גם בדרום.

יעקב בבילה: גם בדרום וגם בגוש דן, תל אביב.

יעקב בבילה: המשבר הזה, משרד התחבורה התכונן מאוד יפה ושאל אותנו לביקושים, מה הבעיות, מה אנחנו צריכים, איזה צרכים יש לנו והיכן יש עומסים ונתן לנו יד חופשית לפי הכמויות.

יעקב בבילה: אנחנו רואים, עד 50 נוסעים, אוטובוסים עם 30 ועובדים יפה ואתם רואים את כל גוש דן שהוא עובד מאוד מאוד יפה.

יעקב בבילה: אני חייב לומר לכם שאנחנו בקשר יום יומי ושעתי ועובדים מאוד מאוד יפה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יש לי שאלה.

יעקב מרגי: אתה אומר לי שאתה בדן תל אביב.

יעקב בבילה: כן.

יעקב בבילה: כל גוש דן.

יעקב בבילה: רמת גן, פתח תקווה, בת ים.

יעקב בבילה: נתנו לנו יד חופשית.

יעקב מרגי: אתה אומר שהיום אתה עובד ב-100 אחוזי ביצוע ויש לך גיבוי ושיפוי ממשרד התחבורה לשפר את הקווים, היכן שיש לך עומסים.

יעקב בבילה: פשוט כך.

יעקב בבילה: אנחנו עובדים קרוב ל-109-108 אחוזים.

יעקב בבילה: שיפרנו את כל הקווים עתירי הנוסעים ולא הורדנו שום נסיעה אלא הוספנו נסיעות.

יעקב בבילה: אנחנו רואים את זה בכל גוש דן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מקבל תלונות מנתניה וממקומות אחרים בארץ.

יעקב בבילה: אני לא נתניה.

יעקב בבילה: אני מדבר אתך על כל גוש דן – בני ברק, פתח תקווה, רמת גן וכולי.

יעקב מרגי: תודה שציינת שזה על כל גוש דן.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לממשלה לחדש את הוראת השעה לעניין הארכת התקשרויות מכרזיות שקיימות בין השלטון המקומי לחברות ההסעה מתוך התחשבות בכל תקופת הקורונה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר שלושה חודשים, חצי שנה, שנה.

יעקב מרגי: לכל תקופת הקורונה.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד האוצר למצוא מנגנון סיוע כספי לחברות ההסעה שמחזור הפעילות שלהן הוא עד 120 מיליון שקלים, שמסגרות הסיוע עד כה אינן חלות עליהן.

יעקב מרגי: כשנאשר על 120, יבקשו על 140.

יעקב מרגי: הוועדה מברכת את משרד התחבורה על ביצוע מתווה לקליטת אוטובוסים פרטיים לתגבור חברות התחבורה הציבורית.

יעקב מרגי: יחד עם זאת הוועדה קוראת למשרד לקבוע למפעילי התחבורה הציבורית קריטריונים ליישום של הקליטה לאוטובוסים נוספים באופן שוויוני ותחרותי, כך שאחוז מסוים מהאוטובוסים יהיו מחברות שאינן בבעלותן.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד התחבורה להאיץ את יישום המתווה המתבסס על מפת הביקושים שהתקיימה לפני שגרת הקורונה וכן לקבוע למפעילי התחבורה הציבורית לוחות זמנים קצובים להתקשרות עם חברות ההיסעים לשם הצעת היישום.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מרשות התחבורה הציבורית במשרד התחבורה דיווח על ביצוע מתווה תגבור אוטובוסים בחברות הפרטיות תוך שבועיים.

יעקב מרגי: אני מבקש לקבל דיווח לוועדה איך זה מתקיים.

יעקב מרגי: אני מחדד במילים שלי.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לרשות התחבורה הציבורית/משרד התחבורה להגיש תוכנית שיפוי מלאה למשרד האוצר על כך שכל קווי התחבורה הציבורית שהיו קיימים בשגרה לפני הקורונה, יפעלו תוך איסוף של כל הנושאים ומענה לכל הביקושים גם אם זה חורג מה-100 אחוזים שאתם מתוקצבים עליהם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יבגני סובה: לגבי בנקים, אתה לא רוצה לומר משהו?

יעקב מרגי: צודק.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: יש המשך.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לממשלה לאשר לבנקים – הבנקים פעלים מכוח הפיקוח על הבנקים - לדחות, מה שנקרא גרייס, את פירעון ההלוואות לחברות התחבורה הפרטיות לפחות בשנה במינימום פרוצדורות.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון.

יעקב מרגי: גם אם המשבר ייגמר בעוד שלושה חודשים, בעוד ארבעה חודשים, והלוואי, כל העסק הזה, כל המשק יתחיל לחזור ל-100 אחוזי פעילות בעוד שנה.

יעקב מרגי: לגבי העובדים שבחל"ת.

יעקב מרגי: אני קורא לחברת הכנסת סונדוס לעמוד בקשר עם רן, להעביר לו את המקרים ואני מבקש לקבל העתק מהתשובה לפנייה של חברת הכנסת.

סונדוס סאלח: לתעדף אותם.

יעקב מרגי: הוא אומר שאין בעיה.

יעקב מרגי: קודם כל שיכיר בבעיה ואחר כך נראה מה אנחנו עושים עם זה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.