ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 24, 2020-07-12 10:30

יעקב מרגי: בוקר טוב ושבוע טוב.

יעקב מרגי: היום יום ראשון, כ' בתמוז התש"ף 12 ביולי 2020.

יעקב מרגי: אנחנו נדון התמודדות עם ההגבלות על גני אירועים ומסעדות בגל החדש של הקורונה.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, בכל שבוע ניקח ענף אחד ונשים אותו על שולחן ועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: נכון שהטיפול הפרטני הוא לא יעיל, אנחנו מבינים שהממשלה נדרשת בעיקר לטיפול רוחבי, אבל לעתים בטיפול רוחבי יש פרטים שנופלים בין הכיסאות.

יעקב מרגי: כולם שואלים, אנחנו מקבלים נתונים על גל ההדבקה הגדול ואחוז הנדבקים באולמות האירועים.

יעקב מרגי: יש מגוון אמירות.

יעקב מרגי: אנחנו מבינים שמדובר בענף שמעסיק אלפי עובדים, וכל יום השבתה מהווה זרז לרגרסיה כלכלית.

יעקב מרגי: נמצא איתנו פרופסור איתמר גרוטו, המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, בוקר טוב לך.

איתמר גרוטו: שלום לכולם.

יעקב מרגי: תן לנו קצת רקע מדוע יצא הקצף על גני האירועים והם נסגרו ראשונים בתחילת גל זה.

איתמר גרוטו: לצערנו אנחנו רואים באירועים, בפרט חתונות גדולות, מוקדי הדבקה גדולים מאוד.

איתמר גרוטו: יש יישובים שלמים שכל היישוב נדבק בגלל חתונה אחת.

איתמר גרוטו: כך בדימונה, כך בכמה יישובים בדואים בנגב, וכך בעוד יישובים.

איתמר גרוטו: כמעט בכל מקום שיש התרבות קיצונית של הדבקה, אנחנו רואים שזה התחיל מאירוע שלא הקפידו בו על כללי הריחוק הנדרשים, או שהקפידו על הכללים אבל היו קבוצה כל כך גדולה עד שזה הוביל להדבקה.

איתמר גרוטו: עשיתי חישוב שבאירוע כזה כל אחד עשוי לפגוש 200 מפגשים זוגיים.

איתמר גרוטו: מבחינתנו זה גורם הדבקה מרכזי ואין לנו ספק שכרגע נכון שלא להפעיל את האולמות וגני האירועים.

איתמר גרוטו: כמובן שצריך למצוא את הדרך לפצות את מי שנפגע כלכלית מהסנקציה.

איתמר גרוטו: נושא שני הוא המסעדות: הקושי העיקרי הוא שלא ניתן לאכול עם מסכה, בניגוד לתחבורה ציבורית ולבתי כנסת שבהם אנשים יכולים להיות עם מסכה.

איתמר גרוטו: יש פה סיכון משמעותי להדבקה וראינו גם בעולם אירועים כאלו.

איתמר גרוטו: לא צריך להיות מבין גדול כדי להבין שיש פה פוטנציאל הדבקה גדול בגלל הסרת המסכה לצורך אכילה.

איתמר גרוטו: אנחנו יודעים יותר ויותר שיכול להיות אדם שהוא מפיץ על ואז הווירוס יכול לעבור דרך מערכות המיזוג ואז להשפיע על כל יושבי המסעדה.

איתמר גרוטו: מכאן הרציונל של הגבלת סועדים ל-20 אנשים בפנים ו-30 אנשים בחוץ.

איתמר גרוטו: זה כרגע הבסיס המדעי להחלטות של הממשלה בעניין הזה.

יעקב מרגי: האם נבדק תו סגול ייעודי לאולמות ולמסעדות חוץ מקביעת מספר המשתתפים?

איתמר גרוטו: אנחנו עיצבנו תו סגול, אני עצמי הייתי שותף להתוויה יחד עם משרדי האוצר והכלכלה וכן עם בעלי המסעדות וגני האירועים.

איתמר גרוטו: יש מקומות שזה עוזר, אבל בגני האירועים נראה שזה לא עוזר, המסעדות פועלות יחסית זמן קצר אז אין אינדיקציה, אבל כנראה שהוא לא מתאים, לפחות לעת הזו.

איתמר גרוטו: אנחנו מאוד מקווים שבסוף, אני רואה בהחלט שיפור משמעותי בהתנהלות של הציבור בהקשר של חבישת המסיכה וההקפדה על הריחוק.

איתמר גרוטו: אני מקווה שזה יוריד את רמת ההדבקה הכללית ויפטור אותנו מהחלת סגר כללי.

איתמר גרוטו: מקווה שנוכל לאט להחזיר לפעילות בכפוף למדיניות של תו סגול.

איתמר גרוטו: התו הסגול אמור לתת מענה.

איתמר גרוטו: היום, מכיוון שיש כל כך הרבה חולים, הסיכוי שיגיע חולה למסעדה הוא גבוה מאוד ולכן הסיכוי להדבקה הוא גבוה.

יעקב מרגי: תודה, ותודה על כך שאתה נוכח בישיבה.

יעקב מרגי: אני מבין שאתה עסוק אז נאפשר לחברי הכנסת סבב שאלות קצר שיופנה אליך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: בוקר טוב.

יבגני סובה: ידוע לכם אחוז ההדבקה במסעדות?

יבגני סובה: אנחנו שומעים ממסעדנים שאחוז ההדבקות במסעדות הוא נמוך.

יבגני סובה: אז נשמח לדעת מהם אחוזי ההדבקה במסעדות.

יבגני סובה: שאלה נוספת: האם היחס למסעדה בשטח של 40 מטר לאולם של 800 מטר הוא זהה?

יבגני סובה: על פניו זה נראה כהתעללות.

יבגני סובה: אתה לא יכול להתייחס למסעדה קטנה כמו לגן אירועים.

יעקב מרגי: חברת הכנסת וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: שלום.

הילה שי וזאן: לגבי מסעדות, מי מגדיר אזור?

הילה שי וזאן: אני הבנתי שבעצם לכל אזור מותר 30 סועדים.

הילה שי וזאן: אם יש אזורים אז כל אזור הוא 30.

הילה שי וזאן: מה זה אזור: ויטרינה, וילון, איך מסעדה יכולה לדעת אם יש כמה אזורים בשטחה או רק אחד.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אני מצטרף לשאלות של חבריי, במיוחד בעניין של אולמות חתונה.

אוסאמה סעדי: אתם נתתם מכה אנושה לכל הענף של אולמות חתונה בנוסף לנזק ולכאב של כל המשפחות שהתכוננות חודשים לאירועים, הזמינו תקליטן, עשו את כל ההכנות, ואז ביום אחד אתם אומרים שהחל ממחר או מחרתיים אין חתונות אלא בהגבלה של 50 איש.

אוסאמה סעדי: אני שואל גם האם דין אולם פתוח הוא כאולם סגור ודין אולם של 1,000 מטר הוא כדין אולם של 200 מטר.

אוסאמה סעדי: גם במסעדות, אנחנו מקבלים הרבה שאלות בעניין המסעדות.

אוסאמה סעדי: יש מסעדות באמת בשטח גדול מאוד של 500 מטר ויש מסעדות קטנות.

אוסאמה סעדי: למה התו הסגול חל בלי הבחנה.

יעקב מרגי: פרופסור גרוטו, בבקשה.

איתמר גרוטו: נאמר שנתנו מכה אנושה.

איתמר גרוטו: מי שנתן מכה אנושה זה וירוס הקורונה, לא משרד הבריאות.

איתמר גרוטו: אני חושב שלא נכון להגדיר את משרד הבריאות כאשם, זה נגיף שהגיע אלינו ואנחנו מתמודדים איתו.

איתמר גרוטו: לגבי גודל: ההדבקה מתרחשת בשתי דרכים: מגע הדוק בין אנשים, בחתונה יש מגעים כאלו וקשה להקפיד על המסכה, אני מבין את זה, קשה להיות עם מסכה בחתונה.

איתמר גרוטו: יחד עם זאת, ברגע שיש לנו למעלה מ- 20 איש אז ככל שמספר האנשים גדול יותר ולא משנה השטח פה, כך מספר המפגשים גדול יותר והסיכוי שתתרחש הדבקה מסיבית הוא גדול יותר.

איתמר גרוטו: אני חייב לומר שבסוף אנחנו לא רואים את ההתפרצות בתוך החתונה, אחרי החתונה כל אחד הולך לביתו, מפיץ, ומשם זה מתפשט.

איתמר גרוטו: אם נוריד בעשרה אחוזים את ממד ההדבקה אנחנו נשיג הישגים יפים בהתמודדות עם הקורונה.

איתמר גרוטו: עניין הגודל וכמות האנשים הוא לא פונקציה של השטח אלא של מספר המפגשים.

איתמר גרוטו: יחד עם זאת, יכולה להיות גם העברה באמצעות האוויר במיוחד אצל מפיצי-על שאנחנו לא יודעים לסמן אותם.

איתמר גרוטו: יש אנשים שלא ידביקו אף אחד ויש כאלו שידביקו 30 איש באמצעות הדבקה מהאוויר וראינו את זה שאדם אחד הדביק 80 אנשים.

איתמר גרוטו: אנחנו צריכים להימנע מהסיכון הזה במסעדות, הגודל הוא לא בהכרח קובע, אלא מספר המפגשים בין אנשים, זה האלמנט של ההתקהלות.

איתמר גרוטו: זה הבסיס שמוביל אותנו ולא מדידת שטח.

איתמר גרוטו: לגבי חלוקה לאזורים בתוך מסעדות: כרגע המצב הוא שגם אם יש אזורים עדיין מותר 20 אנשים.

איתמר גרוטו: אנחנו לא שינינו את הדברים, הנושאים נמצאים בדיונים כל הזמן במטרה למצוא פתרונות.

איתמר גרוטו: כרגע אין אפשרות, במסעדה מותר 20 אנשים בפנים ו-30 בחוץ, לא משנה מה השטח שלה, ולא משנה מספר החללים שיש.

יבגני סובה: הוא לא נתן נתונים לגבי מספר הנדבקים במסעדות.

יעקב מרגי: הוא ענה לך בעקיפין.

יעקב מרגי: חבר הכנסת שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: בוקר טוב.

אנטאנס שחאדה: שאלתי היא: לגבי ענף האולמות והמסעדות, אנחנו רואים שכל העונה הלכה להם.

אנטאנס שחאדה: האם אי-אפשר לייצר עבורם תו-סגול, אנחנו מדברים על 5,000 חתונות כל שנה והן מרוכזות בחודשי הקיץ.

אנטאנס שחאדה: האם יש עוד אמצעים כדי להגן על האנשים אבל להתחשב במשבר הכלכלי הקשה ביותר שחווינו - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: פרופסור גרוטו, אנא סכם.

איתמר גרוטו: כרגע אין טכנולוגיה שיכולה למנוע הדבקה בצורה משמעותית.

איתמר גרוטו: אני בטוח שבעולם, וגם פה, ביחד עם משרדי הממשלה וגורמי מחקר, אנחנו מפתחים דרכים לבדיקות מהירות, שאפשר יהיה לקבל תוצאה תוך כמה שניות, או אפליקציות שיאפשרו לבדוק את המצב.

איתמר גרוטו: כרגע אין פתרון קסם טכנולוגי לנושא הזה של - - - ניסינו והפעלנו תו סגול והשקענו בו מאמץ רב בהרבה מאוד התקשרויות מצד משרד הבריאות, אבל כרגע, היות שאנחנו נמצאים במצב תחלואה, וגם אמרנו לכולם שאם מצב התחלואה יישאר נמוך אז - - - אם מצב התחלואה יחמיר אז נצטרך לחזור אחורה.

איתמר גרוטו: זו לא הפתעה שנחתה על כולם, זה נאמר בדיונים שהיו לאורך כל הדרך, זה אפילו נכתב באזהרה בכל אחד מהדפים הסגולים כשהכול כפוף ונתון לשינויים.

איתמר גרוטו: לצערי זה המצב.

איתמר גרוטו: אני מקווה שכמה שיותר מהר נוכל לצמצם את התחלואה ולחזור לפעילות, זו המטרה של כולנו.

יעקב מרגי: תודה, פרופסור גרוטו.

איתמר גרוטו: תודה לכם.

יעקב מרגי: אנחנו נמשיך בדיון: אני שמח שהמסר שאנחנו מטפטפים בוועדה התחיל לחלחל גם לממשלה – כשסוגרים מפצים.

יעקב מרגי: אני שמח שבשבוע שעבר ראינו הבנה שכזו בממשלה.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם זה בגללנו, לא אקשור כתרים לשווא, העיקר שזה קורה.

בועז טופורובסקי: הכספים עוד לא נכנסו לחשבון.

יעקב מרגי: זה שחושבים זו התקדמות, זה שפועלים בכיוון זה כבר דבר חיובי ואני שמח שזה כך.

אוסאמה סעדי: אבל עם מחשבות לא הולכים לבנק.

יעקב מרגי: כן, צודק.

יעקב מרגי: אבל מחשבה מביאה לידי מעשה.

אוסאמה סעדי: מחשבה זה טוב.

יעקב מרגי: יש כאלה שבוהים באוויר ואפילו לא חושבים.

יעקב מרגי: לפחות אנחנו בכיוון.

יעקב מרגי: אני מקווה שהממשלה תגיע לקווים מעשיים.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לתת את הדעת, כשאנחנו מדברים על נושא המסעדות והאולמות, זה לא הם בלבד.

יעקב מרגי: כל עסק כזה מעסיק עשרות עובדים, במכפלות זה עשרות אלפים, וכל התעשייה מסביב.

יעקב מרגי: בשבוע הראשון לכהונתי כיו"ר וועדה ביקרתי במפעל בבית שמש, מפעל שנבנה בהשקעה אדירה של מאות מיליוני שקלים על 15,000 מטר רבוע.

יעקב מרגי: כל ההספקה שהוא מייצר זה לאולמות ומלונות.

יעקב מרגי: ברגע שזה נעצר, נגמר.

יעקב מרגי: זה היה שומם, זה היה כאב לב.

בועז טופורובסקי: אבל הבנק ממשיך לגבות מהם.

יעקב מרגי: כן, השכירות יורדת, הריבית על ההלוואות ממשיכה.

יעקב מרגי: מעבר לבעלי האולמות וכולי יש ענפים נלווים שנפגעים.

יעקב מרגי: נמצא איתנו דרור קונטנטו מענף שמלות הכלה, בבקשה.

דרור קונטנטו: שלום לכולם, אני דרור קונטנטו, בן 34, גרוש, אבא לילדה בת 11.

יעקב מרגי: מה משמעות שם משפחתך?

דרור קונטנטו: "שבע רצון" באיטלקית.

דרור קונטנטו: אנחנו מאוד רוצים להיות מרוצים.

דרור קונטנטו: אני מתרגש להיות כאן, הכנסת זה לא המגרש הפרטי והטבעי שלי.

דרור קונטנטו: אני כאן בשם כל חבריי לענף, אני בעלים של חברת שמלות כלה וערב.

דרור קונטנטו: מעולם לא למדתי אופנה, הייתי חרדי עד גיל 25.

דרור קונטנטו: היום אני מחזיק עסק של שמלות כלה, יש לי 20 משפחות שאני מפרנס.

דרור קונטנטו: בישראל קיימים 600 בתי עסק שמתעסקים בשמלות כלה וערב שמעסיקים מעל 8,000 עובדים אצלנו, בעיקר תופרות.

דרור קונטנטו: מבחוץ זה נשמע נוצץ, שטיחים אדומים והשקות, במציאות זה שונה.

דרור קונטנטו: מדובר במפעלים שיש בהם תופרות ואנשי צוות.

דרור קונטנטו: עם השנים הפך כל מעצב את המפעל למשפחה קטנה שלו.

דרור קונטנטו: לפני עשור תופרות היו מרוויחות שכר מינימום ומטה, היום זה ענף שמחזק תעשייה שלימה ובעיקר נשים מבוגרות, עולות חדשות, נשים מהמגזר הערבי ונשים מהמגזר החרדי.

דרור קונטנטו: המפעל נותן להן לפרנס משפחות בגאווה.

דרור קונטנטו: ענף שמלות הכלה בישראל מגיע להישגים מרשימים בעולם, זה ניכר אפילו במהדורות החדשות.

דרור קונטנטו: יש לזכור שהלחם והחמאה שלנו הוא ענף האירועים.

דרור קונטנטו: אם סוגרים את האירועים אז זה גם גזר דין מוות בשבילנו.

דרור קונטנטו: אין אולמות – אין כלות.

דרור קונטנטו: אתם מבינים מה עומד מאחורי כלה אחת.

יעקב מרגי: נשאל אותך מספר שאלות: הוצאת עובדים לחל"ת?

דרור קונטנטו: כן.

יעקב מרגי: סדרי גודל ואחוזים?

דרור קונטנטו: מתוך 19 עובדים הוצאתי 19 לחל"ת, שלשום הוצאתי כבר לחל"ת שני.

יעקב מרגי: מה לגבי מענקים שהממשלה אישרה בגל הראשון?

דרור קונטנטו: המענקים לא כיסו אפילו רבע.

יעקב מרגי: ברור לי.

יעקב מרגי: השאלה היא אם קיבלת.

דרור קונטנטו: קיבלנו מענקי פתיחה שאפילו לא כיסו את השכירות של העסק.

דרור קונטנטו: יש לי חברים שמעסיקים 200 עובדים - - - \

יעקב מרגי: והכנסה מעל 20 מיליון.

דרור קונטנטו: לא רציתי להכניס אתכם לסכומים.

דרור קונטנטו: אני מדבר רק על מה שבארץ, תזכרו.

דרור קונטנטו: ענף השמלות זו תעשייה עולמית שמגלגלת מיליארדים בשנה.

דרור קונטנטו: בישראל המענקים לא כיסו אפילו את שכר הדירה של אותו החודש.

יעקב מרגי: טוב.

יעקב מרגי: נמצא איתנו חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

עידן רול: תודה, אדוני היושב-ראש, אני מדבר איתכם דרך הזום מכיוון שאני מחויב בבידוד.

עידן רול: בהמשך לדברים שנאמרו פה ובהמשך לשיחות שניהלתי עם חברים מענף המסעדנות בחו"ל שכבר מצאו פתרונות, הממשלה חייבת לרדת מהנתון לפי מספר הסועדים הוא חזות הכול.

עידן רול: אני חושב שיש הרבה דברים שאפשר ליישם כדי להשאיר את האולמות פתוחים.

עידן רול: כל עוד אנשים יעמדו יחד סביב החופה וירקדו, אנשים יידבקו.

עידן רול: אבל אפשר לשנות לא רק את מספר הנוכחים אלא גם את אופי האירוע.

עידן רול: עם אוכל, עם מוסיקה אבל יושבים בחופה בצורה מסומנת, ואולי גם בלי ריקודים.

עידן רול: כך ניתן יהיה להמשיך ולקיים שמחות.

עידן רול: באמסטרדם מגבילים לארבעה בשולחן במסעדה, אין תפריטים, הכול ב-QR, הם ממלאים טופס בכניסה, המלצרים מסתובבים עם כפפות, אין מגע – והכול עובד.

עידן רול: אני חושב שהכישלון של משרד הבריאות נובע גם מהשימוש בנתון אחד בלבד שעל פיו חורצים גורלות של תעשיות שלימות.

עידן רול: אני חושב שנכון לבנות מתווה להפעלת האירועים.

עידן רול: אשמח לעשות את זה בשם הוועדה, אם משרד הבריאות לא יכול לעשות זאת.

עידן רול: אין שום סיבה לסגור אותם.

עידן רול: וכמו שנעשה בעוטף עזה אחרי מאבק גדול של המסעדנים, יש גם מפתח לפיצוי.

עידן רול: אנחנו יודעים איך לפצות עסק שנסגר.

עידן רול: בעיני דרושות שתי פעולות: הראשונה - - -

יעקב מרגי: עידן, אני מסכים איתך.

יעקב מרגי: אבל, עוד לא קם התו הסגול שמחנך בני אדם.

יעקב מרגי: אתה יכול - - -

עידן רול: אם אתה אוסר על ריקודים אז זה יכול לעזור.

יעקב מרגי: קובעים 250 מוזמנים ומגיעים 700.

יעקב מרגי: אתה קובע שאין לחיצות ידיים ואנשים רוקדים במעגל.

עידן רול: אז צריך גם פיקוח, חלק מעלויות האירוע ילכו לפיקוח, לכן צריך גם פיצוי.

עידן רול: אני חושב שמעולם לא ניסו לעצב אירועים בצורה שונה.

עידן רול: אין מה לעשות, או שלא יהיו אירועים כלל או שנתנהל בצורה שונה.

עידן רול: כל עוד אומרים לאנשים שהם יכולים לרקוד, הם ירקדו, גם אני הייתי עושה את זה.

עידן רול: אנחנו צריכים לשנות את הפרדיגמה בראש.

עידן רול: במסעדות באמסטרדם לא עומדים, אתה נכנס ומושיבים אותך.

עידן רול: אתה לא יכול לחכות ליד הבר, אתה לא מסתובב בין שולחנות.

עידן רול: מעולם לא הגדירו למסעדות שום דבר מעבר למספר סועדים.

עידן רול: זו תפיסה שהיא מנותקת מהמציאות ויש לשנותה.

יעקב מרגי: אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה.

אוסאמה סעדי: גילוי נאות, בן דוד שלי עוסק בתפירת שמלות כלה, אני מכיר את העסק הזה מקרוב.

אוסאמה סעדי: אני יודע על הסבל שלהם, בשלושת החודשים האחרונים הם כמעט לא עבדו.

דרור קונטנטו: והתמודדנו גם עם ביטולים.

אוסאמה סעדי: זו העונה והם הפסידו אותה.

אוסאמה סעדי: שמחו מאוד שהחזירו את כולם אחרי הגל הראשון, הם החזירו את העובדים והתחילו להתכונן ואז פתאום עוד מכה.

אוסאמה סעדי: לגבי הפיצוי, חבל אפילו לדבר על זה.

אוסאמה סעדי: לכן אמרתי לך שמחשבות זה בסדר, אבל אי-אפשר לפרוט את זה בבנק.

אוסאמה סעדי: כאשר מקבלים 5,000 שקלים מענק, זה בקושי מכסה את השכירות של המקום.

אוסאמה סעדי: אני מדבר איתך על עראבה, לא על תל-אביב או הרצליה.

אוסאמה סעדי: אז מה יעשו בהרצליה?

אוסאמה סעדי: בקושי מכסה את העלויות של החשמל והארנונה.

אוסאמה סעדי: נתנו להם אומנם פטור משלושה חודשים ארנונה, אבל תקופה זו עברה ועכשיו הם שוב צריכים לשלם גם ארנונה.

אוסאמה סעדי: כל העניין של אולמות אירועים והתעשייה מסביב, נפגשנו גם עם הזמרים וכל הנלווים, מה עושים בשביל זה?

אוסאמה סעדי: הכול זה ססמאות אבל בפועל כל העסקים הללו בסכנת קריסה.

יעקב מרגי: לכן הגענו היום ולא הלכנו לסיור עם ועדת הפנים.

יעקב מרגי: ניר שפר, בבקשה.

ניר שפר: בוקר טוב ותודה עבור הדיון.

ניר שפר: אנחנו נמצאים במצב של חוסר ודאות לגבי המשך עבודתנו, האם יש דרך לפתור את הדברים.

ניר שפר: מהדברים של פרופסור גרוטו לא נראה שיש אופק שאפשר לדבר עליו.

ניר שפר: כל עוד רמת הסיוע לאולמות לא תשתנה באופן משמעותי, הענף הזה יקרוס.

ניר שפר: הסיוע שקיבלנו עד עכשיו הוא לא מכסה אפילו הוצאות בסיסיות.

ניר שפר: מדובר על חודשים שאנחנו לא עובדים כי גם חודשי החורף הם בעייתיים.

ניר שפר: גם במתווה המדובר, כל עוד החישוב יהיה על בסיס חודשים ולא על בסיס ממוצע שנתי, אז המתווה עשוי לקפח אותנו.

יעקב מרגי: גם בתוכנית החדשה מדובר במתווה חודשי ולא בממוצע שנתי?

ניר שפר: כן.

ניר שפר: בתוכנית החדשה מדובר כל פעם על חודשיים.

ניר שפר: ענף האולמות בנוי על מחזוריות, בקיץ מחזורים גדולים ובחורף מחזורים נמוכים.

ניר שפר: מה שאומר שבקיץ הנוסחה לא תיתן לנו החזר ראוי, ובחורף אנחנו ניפגע באופן משמעותי, כי כך הנוסחה עובדת כרגע.

ניר שפר: חייבים לעבור לפיצוי לפי ממוצע שנתי, ואז הפיצוי עצמו יהיה נכון יותר.

ניר שפר: אם תרצה אסביר זאת בצורה מפורטת יותר.

יעקב מרגי: הבנו את הרעיון.

יעקב מרגי: אז אתה אומר שעדיף לחשב ממוצע שנתי או ממוצע של עבודה בחודשי הקיץ בלבד.

יעקב מרגי: אבל יש רצוי ויש מצוי.

יעקב מרגי: אני חושב שאתה הגון בדרישתך לממוצע שנתי.

ניר שפר: חשוב לי מאוד שהמתווה לגבי מי שנפגע פה הכי קשה, יהיה מתווה שיעבוד לפי ממוצע שנתי.

ניר שפר: תרצו להיות יותר נדיבים – לפי הממוצע של הקיץ.

יעקב מרגי: משפט או שניים לגבי אופי ההתנהלות בתוך האולמות.

יעקב מרגי: האם הפקתם את הלקחים, במידה ויהיו לחצים ואכן ייענו לדרישות לשחרר קצת את החגורה, השאלה היא אם הפנמתם את סוגיית ההתנהלות שלכם ושל הציבור.

ניר שפר: אין לי ספק שגם הציבור וגם בעלי האולמות הפיקו לקחים מהפתיחה הקצרה והכואבת שהייתה.

ניר שפר: אני יכול להגיד שאם תהיה נכונות מצד משרד הבריאות לנסח תו סגול חדש, כמו שאמר פרופסור גרוטו בהתחלה שהוא ישב איתנו, אני מניח שגם המחויבות של בעלי האולמות וגם המחויבות של הציבור תהיה הרבה יותר גבוהה.

ניר שפר: זה שמחליטים לסגור באופן גורף, בלי ניסיון לפתור, מדובר על קריסה של ענף שלם שלא יצליח לעמוד על הרגליים, בטח ברמת הפיצוי הקיימת.

ניר שפר: חייבים לנסות, אשמח אם תוכל ליזום שולחן עגול עם משרדי הבריאות, הכלכלה והאוצר כדי לעצב תו סגול מחדש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: הדיון הוא לא ראשון אבל הוא מאוד חשוב.

אחמד טיבי: המציאות מחייבת המשך העמקה וניסיון למצוא פתרון לתעשיית האולמות, התיירות, יצרני שמלות, כל העובדים שעוטפים את עולם השמחות.

אחמד טיבי: מדובר בכ-150,000 עובדים ברחבי הארץ.

אחמד טיבי: האנשים הללו כועסים, הם מפגינים בחוץ כבר כמה שבועות, אדוני היושב-ראש, ביקרנו אותם כמה פעמים.

אחמד טיבי: הפתיחה הייתה קצרה, לכן האכזבה גדולה.

אחמד טיבי: הפיצוי הניתן כרגע הוא בבחינת לעג לרש.

אחמד טיבי: עדיין לא הוצע מתווה משכנע שיכול לפצות את בעלי האולמות ואת העסקים הנלווים.

אחמד טיבי: אפרופו בבעלי אולמות, אני מלווה כבר כמה שנים את בעל האולם "רגדאן" בטירה שהבוקר הרסו אותו לצערי הרב.

אחמד טיבי: הוא מפרנס עשרות משפחות.

אחמד טיבי: מה לא עשינו בנושא, שר המשפטים, קמיניץ, עירייה, עורך דין, כנסת – בסופו של דבר יש אנשים שמעדיפים הריסות על פני פתרונות.

אחמד טיבי: כך זורקים עשרות משפחות אל גורל לא ידוע.

אחמד טיבי: אני מצר על כך ואני מבין ללבם של בעלי המקום.

אחמד טיבי: לגופו של עניין, אני חושב שהוועדה הזו מחויבת לעמוד לצדם וללחוץ על משרד הממשלה שיעמדו לצדם.

אחמד טיבי: משפט אחרון: אתמול הייתה הפגנה מאוד מרשימה.

אחמד טיבי: ראיתי את רשימת הדוברים בעלי העסקים.

אחמד טיבי: היו הרבה יהודים ממוצא ערבי אבל אף ערבי לא היה שם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חומר למחשבה למארגני ההפגנות.

אחמד טיבי: זו לא פעם ראשונה.

אחמד טיבי: השולמנים ערכו כנס, הם הזמינו את כל הסיעות חוץ מהסיעה המשותפת.

יעקב מרגי: גם זה חמור מאוד.

יעקב מרגי: אצלי זה לא היה קורה.

אחמד טיבי: ממש לא היה קורה.

יעקב מרגי: לכן אני לא נמצא בכיכר רבין.

אחמד טיבי: היו שם גם מפגינים ערבים אבל דוברים לא היו.

יעקב מרגי: תמיד אני מרגיש זרות שם בכיכר רבין.

אחמד טיבי: אני מתעב גזענים.

יעקב מרגי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: יש פער גדול בין ההצהרות לבין מה שקורה בשטח.

בועז טופורובסקי: גם אם נגיד שמה שנאמר זה מה שיהיה, זה מצחיק.

בועז טופורובסקי: אם באים לבעל אולם והוא מראה שהוא קנה מזון ב-100,000 שקלים לאירוע שבוטל, עכשיו הגיע התשלום הדו-חודשי של הארנונה על סך 10,000 שקלים, חשמל 10,000 שקלים, שכירות 80,000 שקלים, בסופו של דבר מכל הסיפור הזה הוא מקבל 15,000 שקלים.

בועז טופורובסקי: הוא שואל: איפה 70,000 שקלים שחסרים לי.

בועז טופורובסקי: גם אם זה יקרה אתם לא יודעים כמה מסמכים צריך למלא יחד עם רואה החשבון, בסוף האתר קורס, ואם זה כן עובר אז מקבלים תשובה שזה לא התקבל וצריך לרדוף אחרי רשות המסים כדי לנסות להבין למה, ואז הם כבר עושים טובה ונותנים סכום שמספיק לתשלום חשמל של חמישה ימים מתוך חודש.

בועז טופורובסקי: יש בעיה גדולה שנוגעת לכל העסקים.

בועז טופורובסקי: כולם זוכרים שבשנים רגילות הרואה חשבון מבקש מהן לתת מקדמה של 50,000 שקלים למס ההכנסה בחודשי הקיץ, בסוף שנה מס ההכנסה יחזיר אם נתתם יותר מדי.

בועז טופורובסקי: אז למה עכשיו, כשיש משבר כל כך גדול, ולא בגלל בעלי העסקים, ולא בגלל הממשלה, למה הממשלה לא עושה אותו דבר?

בועז טופורובסקי: תצהירו מה ההפסדים, ניתן לכם מקדמות בלי צורך בבירוקרטיה, אף אחד לא יכול לברוח מהמדינה, למדינה יש את פרטי חשבון הבנק של כולם.

בועז טופורובסקי: זו לא המצאה שלי.

בועז טופורובסקי: זה קורה במדינות נאורות ברחבי העולם.

בועז טופורובסקי: נזרים לכם – בסוף השנה נתחשבן איתכם.

בועז טופורובסקי: אם המדינה נתנה יותר מדי, היא תדע לקחת זאת חזרה.

בועז טופורובסקי: מס הכנסה עדיין לא פספס אף אחד, את זה יודע כל בעל עסק במדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: עוד מעט יעלה נציג האוצר ויסביר איך הם יתנו 15,000 שקלים בחודשיים לכל היותר לעצמאיים.

בועז טופורובסקי: אני לא יודע איזה עצמאי יכול להסתפק בזה.

בועז טופורובסקי: אני עדיין רוצה לדעת למה עכשיו אין קודם כל הזרמה של הכספים לחשבונות בנק ואחר כך התחלה של התחשבנויות.

בועז טופורובסקי: זה מה שמצופה.

יעקב מרגי: ניתן במה לענף המסעדנות.

יעקב מרגי: אסף גרניט, בבקשה.

אסף גרניט: שלום לכולם ותודה עבור ההזמנה לדיון.

אסף גרניט: אני רוצה לתת לכם תמונת מראה לגבי צורת ההתנהלות בצרפת ובאנגליה.

אסף גרניט: במדינות אלו המסעדות שלי פתוחות כבר שבועיים וחצי.

אסף גרניט: חבל שפרופסור גרוטו כבר לא נוכח בדיון, חלק מהנתונים שהוא מוסר אינם נכונים.

אסף גרניט: מרכז המחקר של הכנסת בחן את אחוזי ההדבקה, מתוך 50% שהצליחו לאתר, 1.8% נדבקו במסעדות.

אסף גרניט: המספר הזה רחוק מהמספר שפרופסור גרוטו מדבר עליו.

אסף גרניט: המפגשים בין אנשים בתוך מסעדה שיוצרים עוד חולים, לדברי פרופסור גרוטו: אין מפגשים בין אנשים.

אסף גרניט: ארבעה אנשים באים לאכול ארוחת צהריים, הם לא ניגשים לשולחנות אחרים, זה לא קורה כי אנשים לא מטומטמים וגם בגלל שבעלי המסעדות הם אנשים מאוד אחראיים.

אסף גרניט: החוויה של אכילה במסעדה היא אחת החוויות הבטוחות מהבחינה הבריאותית.

אסף גרניט: הרבה יותר מקנייה בסופר ששם הרבה אנשים נוגעים באותו המוצר.

אסף גרניט: בעלי המסעדות מפחדים על הפרנסה שלהם והם מקפידים על כל הכללים.

אסף גרניט: בצרפת נפתחו המסעדות עם המרפסות למשך שלושה שבועות, כשראו שההדבקה לא מתרחבת אז פתחו גם בפנים.

אסף גרניט: אנחנו פועלים שם כבר חודש באותם המרחקים כמו בישראל והיקף ההדבקה שם לא עולה, בטח לא מתוך מסעדות.

אסף גרניט: באנגלייה אפילו פחות – מטר בין שולחן לשולחן – ולא כמו פה.

אסף גרניט: אין שם הגבלה על מספר סועדים בחלל אלא הגבלה על המרחק ביניהם, אם אתה מדבר על מסעדה שהגודל שלה הוא 1,000 מטר רבוע אל מול מסעדה קטנה.

אסף גרניט: חייבת להיות פרופורציה.

אסף גרניט: להגיד שדרוש פיצוי זה בסדר, בעיקר בהתחשב בכך שאנחנו משלמים מסים כל החיים.

אסף גרניט: אבל, יש גבול לכמות הפיצוי שהממשלה מסוגלת לשלם.

אסף גרניט: בלי לתת למשק לקיים את עצמו אנחנו לא נצליח לעמוד.

אסף גרניט: להושיב כמות קבועה של אנשים במסעדה בלי קשר לגודל שלה ולהקפדה על התו הסגול, אנחנו רואים את הנתונים, זה פשוט לירות לעצמנו ברגל.

אסף גרניט: המדינה לא תצליח לפצות את כולם, כולנו מבינים את זה.

אסף גרניט: צריך לתת למשק לנוע.

אסף גרניט: לא כמו שעשו בגל הראשון בצורה חסרת אחריות.

אסף גרניט: אני מזכיר לכולם, אנחנו לא חיכינו שיגידו לנו מה לעשות.

אסף גרניט: קיבלנו הוראות והתחלנו לעבוד.

אסף גרניט: אז אי-אפשר לומר עכשיו: אה, טעינו, בואו נחזור אחורה בלי פרופורציה.

אסף גרניט: הפיצוי הגיע מהכסף שלנו ולא יישאר ממנו יותר.

אסף גרניט: חייבים להניע את הגלגלים, זה מה שעושים בחו"ל וזה עובד.

יעקב מרגי: אני מודה לך על הזווית הזו.

יעקב מרגי: חברת הכנסת וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: שלום אסף, אני נפגשתי עם מסעדנים משני ארגוני המסעדנים.

הילה שי וזאן: צד אחד אומר שהמתווה שמציג משרד הבריאות – 20 בפנים ו-30 בחוץ – או בלתי-אפשרי ועדיפה סגירה מוחלטת ופיצויים וחל"ת.

הילה שי וזאן: צד שני אומר שסגירה זו לא אופציה.

הילה שי וזאן: אני רוצה לשאול האם אתם יכולים להתכנס סביב דעה שתאחד את הענף.

הילה שי וזאן: זה בסדר להגיד שיש דרישות וציפיות ממתווה, אבל רצוי שיהיה קו מנחה אחיד של המסעדנים בארץ.

יעקב מרגי: אני חושב שהוא אמר את זה בצורה ברורה.

אסף גרניט: זה מאוד ברור ששכירות של מסעדה בתל אביב היא לא כמו שכירות של מסעדה בחדרה.

אסף גרניט: מן הסתם המספרים משתנים בהתאם להוצאות הקבועות.

אסף גרניט: באופן גורף מאוד ברור שבתנאים הללו רוב העסקים צפים או מפסידים.

אסף גרניט: מסעדנים הם אנשים שיש להם אחריות, בכל מסעדה יש 15–100 עובדים.

אסף גרניט: יש מאיתנו כאלה שמוכנהים לצוף לאורך תקופה כדי לא לפטר את העובדים שהולכים איתם הרבה שנים.

אסף גרניט: אבל בסוף, במקרה הטוב זה לצוף, ובמקרה של רובנו זה להפסיד כל חודש, להכניס יד לכיס שהוא כבר ריק מאז הסגר הקודם.

אסף גרניט: המספרים הללו לא מאפשרים להתקיים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: סער אשל, נציג בעלי הברים.

סער אשל: שלום לכולם, אני מודה לכם ומחזק גם את אסף גרניט.

סער אשל: ברצוני לתת מספרים.

סער אשל: אנחנו רוצים שתילחם על ועדת הכלכלה, לא בריאותית, אני רוצה לתת גם נתונים לחברת כנסת שדיברה עכשיו, הנחמדה.

סער אשל: כשאנחנו עושים תוכנית עסקית לפתיחת עסק אנחנו מדברים על מינימום, כדי שנישאר עם הראש מעל פני המים.

סער אשל: המינימום הזה הוא 50 שקלים ל-70 איש.

סער אשל: אני לא יודע איך גרוטו הגיע ל-50 איש, הוא אסף את הנתונים הבריאותיים.

סער אשל: אם מישהו יילחם בשבילנו כלכלית הוא יצטרך להעמיד רף של 70 איש כמינימום.

סער אשל: למה?

סער אשל: כדי להגיע ל-3,500 שקלים ביום כפול 29 ימים.

סער אשל: אנחנו מגיעים ל-100,000 שקלים, שזה המינימום שבית קפה או מסעדה צריך כדי להחזיק את הגלגל של 15 עובדים ושל חשבונות ובלי שבעל הבית ייקח משכורת.

סער אשל: אנחנו נאבקים להביא 50 לקוחות בערב, זה כמעט בלתי-אפשרי בגלל הפניקה של הציבור.

סער אשל: אנחנו מתחננים כלכלית, לא בריאותית, שיאפשרו לנו להביא 70 איש בדרך זו או אחרת.

סער אשל: על זה אני חושב שוועדת הכלכלה צריכה להילחם.

סער אשל: עוד 20 איש שזה ייתן לנו מעט אוויר.

סער אשל: נקודה נוספת, ברשות היושב-ראש: נושא ההלוואות.

סער אשל: בסך הכול, מי שמאשר לנו את הגרייס של שנה להלוואות בערבות מדינה.

סער אשל: בהחלטת וועדה או בהחלטת חברי הכנסת ניתן למתוח את הגרייס גם לשלוש שנים.

סער אשל: כרגע אנחנו בעולם לא טוב.

סער אשל: אני מאמין שבעוד שלוש שנים, לא שנה, בעוד שלוש שנים נחזיר.

סער אשל: אני לקחתי הלוואה של 250,000 שקלים עם גרייס של שנה ואני מפחד, אני לא יודע מה יהיה המצב בעוד שנה.

סער אשל: בעוד שלוש שנים אני בטוח שהעולם יהיה עולם אחר.

סער אשל: אני מבקש מכם לתת לנו את ההלוואות עם גרייס של שלוש שנים, שנתיים, לא של שנה.

סער אשל: כולם יודעים ששנה זה אומר שאנחנו חופרים לעצמנו בורות שלא נוכל לצאת מהם.

סער אשל: זה מה שאני מבקש.

סער אשל: מבחינה כלכלית, נכון למתווה של היום.

סער אשל: אני צריך לפטר שמונה עובדים, להכניס את השותף שלי שיעבוד, ונעבוד עם עוד מלצרית אחת.

סער אשל: הגלגל של הכלכלה חייב להסתובב, ולכן אני מחזיק את העובדים פה ומעסיק אותם כמה שאני יכול.

סער אשל: אני מבקש מכם להעלות ל-70 איש, על זה נופלות המסעדות.

סער אשל: תודה.

יעקב מרגי: אני מודה לך על הזווית שסיפקת לנו.

יעקב מרגי: אנחנו נמצא את האיזון, ואפשר לאזן.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: תודה, אדוני.

יבגני סובה: אני רוצה להגיד כמה דברים, בואו נעזוב לרגע את העניין הכלכלי ונתמקד בצד הפסיכולוגי.

יבגני סובה: מה המשמעות של הליכה למסעדה, זה לא רק בשביל לאכול, את זה אפשר לעשות גם בבית.

יבגני סובה: זה חלק מהחיים שלנו, ברגע שאנחנו מוותרים על זה אז אנחנו אומרים: וויתרנו, אנחנו כמו במלחמה, כל הזמן אומרים "לא נוותר ונמשיך", כך צריך לעשות בקורונה – לא לוותר.

יבגני סובה: מה המשמעות?

יבגני סובה: אני אומר דבר פשוט: שמעתי את פרופסור גרוטו שלצערי הרב לא ענה לשאלות שלי, ולא הסביר מדוע יש אפליה בין מסעדה קטנה לבין גן אירועים.

יבגני סובה: ולא שמענו ממנו תשובות ברורות.

יבגני סובה: כרגע שמעתי ממר גרניט שמדובר ב-1.8% הדבקות בסך הכול בעולם המסעדנות.

יבגני סובה: לא שמענו ממשרד הבריאות כיצד מתקבלות ההחלטות, וזה מביא אותי למסקנה אחרת, שכנראה מי שקובע במשרד הבריאות, ומי שקובע את המדיניות, הוא לא בדיוק חושב על החיים של אנשים ועל כך שאנשים רוצים קצת לנקות את הראש.

יבגני סובה: בנוסף, מקבלי ההחלטות לא חושבים על הצד הכלכלי כי הם אל אחראים על נתוני תעסוקה ולא על החל"תים.

יבגני סובה: אני רוצה להציע צעד מעשי: אנחנו רוצים כולנו לתת עצות ייעול לממשלה.

יבגני סובה: למה שבכל גן אירועים לא ימנו מעין נאמן קורונה שיהיה אחראי על יישום ההנחיות.

יבגני סובה: אני שואל את נציגי המסעדנים שנמצאים כאן:

יבגני סובה: האם תסכימו להעסיק בן אדם אחד שיתפקד כנאמן קורונה?

יבגני סובה: תסלחו לי על ההשוואה, בכל חברה גדולה יש מישהו שאחראי על המלחמה בהטרדות המיניות.

יבגני סובה: בן אדם שיודע את החוק ואפשר לפנות אליו בנושא זה.

יבגני סובה: האם המסעדנים יסכימו להעסיק בשכר אחד מהעובדים שתפקידו הוא לשמור על יישום ההנחיות מבוקר ועד ערב.

יעקב מרגי: הם ענו לך שכן.

יבגני סובה: אני רוצה שזה יהיה כך.

יבגני סובה: מדברים על תו סגול.

יבגני סובה: אני שומע על הרבה מסעדנים שאומרים שהם מעבר לתקן המדובר.

יבגני סובה: בואו נעשה תו סגול בהיר בשביל לראות את האור בקצה המנהרה.

יבגני סובה: אני קורא לך, אדוני היושב-ראש, שהוועדה הזו תיתן עצות כיצד להציל את הענף הזה.

יעקב מרגי: אני רוצה לתקן אותך.

יעקב מרגי: עצה לא חייבים לקבל.

יעקב מרגי: אנחנו נותנים הנחיות.

יעקב מרגי: לפני שנשמע את נציגי האוצר אני רוצה לשמוע את שי ברמן.

יבגני סובה: נאמן קורונה, אני אהבתי את זה.

יבגני סובה: בואו נעשה נאמן קורונה.

יבגני סובה: נכניס את זה לסיכום של הוועדה.

שי ברמן: תודה, אדוני היושב-ראש, אני שי ברמן, מנכ"ל איגוד המסעדות.

שי ברמן: זהו ענף מפואר שנמצא במצב קטטוני על סף קריסה.

שי ברמן: מעל 200,000 עובדים עבדו בענף הזה עד שהתחיל המשבר הנוכחי.

שי ברמן: הענף מונה 14,000 עסקים.

שי ברמן: 1,550 עסקים נסגרו מתחילת השנה, על פי ההערכה שלנו המספר הזה יגיע ל-5,000 עסקים.

שי ברמן: לצערנו, 100,000–120,000 עובדים ייפלטו מהענף.

שי ברמן: לגבי הנושא הבריאותי והתקנות שהותקנו.

שי ברמן: אני רוצה להסביר מה זה מסעדה: מסעדה זה מקום בילוי סולידי, אותו דבר גם בבר.

שי ברמן: אלו מקומות שבאים, יושבים, אוכלים משהו או שותים משהו.

שי ברמן: הפוגה מתלאות היום.

שי ברמן: אנחנו מייצגים תרבות, אנחנו אתנחתא ביום-יום הסואן.

שי ברמן: זה לא מקום שרוקדים בו, אצלנו לא מנשקים את החתן והכלה ולא מתערבבים.

שי ברמן: באים בקפסולות מאוד סגורות מהבית – משפחה, חברים, מקום עבודה – ומגיעים אלינו לעסק.

יעקב מרגי: מה אתם דורשים?

שי ברמן: עוד משפט אחד לגבי הנתונים: מדובר פה הנתון של 1.8% הדבקות מכלל מקומות הבילוי.

שי ברמן: אני רוצה לתקן את אסף גרניט, זה לא הדבקות, זה אנשים שהם נשאים ועברו אצלנו בעסקים.

שי ברמן: הם לא נדבקו אצלנו.

יעקב מרגי: לזה התכוון המשורר.

יעקב מרגי: בשונה מהחרדים שהדביקו להם את התווית שהם מדביקים.

יעקב מרגי: אמרתי את זה לעצמי.

שי ברמן: אף אחד לא מצליח להבין את ההיגיון בקביעת התקנות הנוכחיות.

שי ברמן: זה בלתי-מתקבל על הדעת.

יעקב מרגי: מה אתה מציע, שי.

שי ברמן: אני אומר דבר כזה: לפי איך שהולך בכל העולם ולפי ארגון הבריאות העולמי, ההגבלות על הישיבה בחוץ הן בלתי- נתפשות.

שי ברמן: תנו לאנשים לשבת בחוץ.

שי ברמן: אם אומרים כולם - - -

יעקב מרגי: ידידנו מהברים הציע 70 אנשים.

יעקב מרגי: הוא לפחות בא עם תוכנית כלכלית.

יעקב מרגי: אין עניין שאף עובד ילך הביתה.

יעקב מרגי: הרי ממה נפשך, אם הם לא יעבדו אז המדינה תצטרך להוציא דמי אבטלה כדי לשלם להם.

יעקב מרגי: הוא הביא מודל וצריך לבחון אותו.

יעקב מרגי: זה הרשים אותי שהוא בא עם מודל.

שי ברמן: אני ביקשתי מסער להצטרף לדיון והוא אמר באמת דברים חשובים.

שי ברמן: הדברים הללו מתייחסים באופן פרטני לעסק שלו.

שי ברמן: אני מדבר בצורה רוחבית.

שי ברמן: הפרמטר של קביעת מגבלה בלי קשר לגודל המקום הוא בלתי-מתקבל על הדעת.

שי ברמן: צריך לעשות את זה לפי תפוסת המקום.

שי ברמן: אם אתה לוקח מקום של 100 מטר ומקום של 1,000 מטר, אתה לא יכול להתייחס לזה אותו הדבר.

שי ברמן: צריך להיות הגיוניים.

יעקב מרגי: אני רוצה להתקדם איתך.

יעקב מרגי: לאיזה גודל מתאים המודל הנוכחי של משרד הבריאות.

שי ברמן: מסעדה בגודל של 70 מטר רבוע עם החצר.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים מה זה 70 מטר רבוע.

יעקב מרגי: כולל כל מה שמכילה המסעדה אתה אומר 70 מטר רבוע?

שי ברמן: בוודאי, אנחנו לא תעשייה.

יעקב מרגי: אני מכיר מסעדות, 70 מטר רבוע זה - - - בוא.

יעקב מרגי: שי, אני מנסה להבין.

שי ברמן: אדוני המכובד, בכניסה לחדר הוועדה כתוב שהתכולה המותרת כעת בחדר עומד על 36 אנשים.

יעקב מרגי: אתה מוכן לעשות מחיצות במסעדה שלך?

שי ברמן: לא.

יעקב מרגי: אתה אוכל עם מסכה במסעדה?

שי ברמן: לא.

יעקב מרגי: לכן צריך מתווה אחר.

יעקב מרגי: אני איתך, לא נגדך, צריך לעשות משהו מאוזן.

יעקב מרגי: אף אחד אל רוצה סגר מוחלט.

יעקב מרגי: מבחינתי כפוליטיקאי הכי קל להצהיר הצהרות, לקבל כותרות בעיתון, ושמאחוריהן אין כלום.

יעקב מרגי: אני לא כזה, אני שואל שאלות קשות.

יעקב מרגי: אני רוצה שמאן דהוא יקרא את סיכום הישיבה ויגיד שזה מסמך רציני.

שי ברמן: אתה קורא לי לפה ולא נותן לי לדבר.

יעקב מרגי: אני מנסה לכוון אותך.

יעקב מרגי: זה כמו שופט שמכוון בבית משפט.

שי ברמן: אני מודה לך על העזרה.

שי ברמן: בחוץ לא צריכה להיות הגבלה.

שי ברמן: צריך להושיב לפי גודל רישיון העסק, ולתת לאנשים לשבת בחוץ בדיוק כמו שעושים בניו-יורק.

הילה שי וזאן: בהתאם לכללי שמירת המרחק.

שי ברמן: כן, בסדר.

שי ברמן: ברור, יש מרחק.

יעקב מרגי: שי אומר שהנחת העבודה שלו היא שבמקום פתוח אין צורך להגביל.

שי ברמן: לגבי הבפנים: יש מרחקים של מטר וחצי בין השולחנות.

שי ברמן: אפשר להצטמצם ולעשות את זה שני מטר בין שולחן לשולחן.

שי ברמן: אבל לא ייתכן שלא נתחשב בגודל האולם בעת חישוב הפרמטרים.

שי ברמן: קבעו שליפה מהמותן וזהו.

יבגני סובה: יש לזכור שלהוציא החוצה יכול לחייב אותם במס בגלל העירייה.

יבגני סובה: זהו גם סוגיה שצריך להתייחס אליה.

יעקב מרגי: הוא אמר "בהתאם לרישיון".

יעקב מרגי: אני מבין ניואנסים.

תום אביב: אני רוצה קצת לחזק את שי ברמן וגם להוסיף עליו ואף לשנות מעט.

תום אביב: הבעיה היא שזה לא קשור לגודל המקום אלא לאופי המקום.

תום אביב: שי אמר שלא רוקדים במסעדות, במסעדה שלי רוקדים לפעמים, כל מסעדה צריכה לקבל את ההתייחסות לגופה של מסעדה.

תום אביב: הכסת"ח הזה לפתוח עם 20 איש, במקום לסגור אותנו ולשפות אותנו, זו הבעיה העיקרית.

תום אביב: זה לא לפה ולא לשם, תנו לנו תשובה ברורה.

תום אביב: במקום להגיד שאנחנו מוקד הדבקה ולסגור אותנו, אומרים לנו לפתוח בצורה שאינה הגיונית, להפסיד כסף, וכשנבוא לבקש פיצויים יגידו שנתנו לנו לפתוח.

יעקב מרגי: מה אתה מציע?

תום אביב: תסגרו אותנו, תסגרו ותשפו.

יעקב מרגי: מה זה "פתיחה הגיונית"?

תום אביב: כל עסק לפי היכולת שלו, אמר חברי מהבר שהוא צריך 70 איש, אני צריך 150.

תום אביב: יש מסעדת המבורגרים, שם 20 איש מספיקים לי.

תום אביב: יש לי מסעדה בתל אביב שאני צריך לסגור כי ההוצאות הקבועות שלה הן 100,000 שקלים בחודש.

יעקב מרגי: כשפתחת אחרי הגל הראשון, מה היה?

תום אביב: אני פתחתי בגל הראשון לפי ההנחיות: מסכות, כפפות, בסופו של דבר מסעדנים זה אנשים שמתעסקים עם משרד הבריאות כל השנה, עם פקחים כל השנה, עם משטרה כל השנה, אני חושב שאנחנו המקום הכי בטוח שאפשר לצאת אליו.

תום אביב: אני חייב להזכיר - - -

יעקב מרגי: והצלחת לשמור על ההנחיות?

תום אביב: הצלחנו לשמור על ההנחיות ומבית העסק שלי לא יצאו חולים.

יעקב מרגי: פחדתי לשאול אבל ענית לבד.

תום אביב: בתור חולה קורונה בעצמי, אני נדבקתי בקורונה במסיבה ביתית.

תום אביב: אם אנחנו נסגור את העסקים והברים יתקיימו מסיבות ביתיות.

תום אביב: אנשים ימצאו תחליפים וזה יהיה הרבה פחות בטוח.

תום אביב: לפחות אנחנו שומרים על תקנות ועלינו אפשר לפקח.

תום אביב: מה שיקרה מתחת לפני השטח יהיה הרבה יותר מסוכן.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: כמאמר הקלישה – שני יהודים, ארבע דעות.

יעקב מרגי: עידו סופר ממשרד האוצר, בבקשה.

הילה שי וזאן: אני שמעתי כבר כמה מסעדנים שאוחזים בדעה כמו של תום.

עידו סופר: שלום לכולם.

יעקב מרגי: שמעת את הדברים הקודמים?

עידו סופר: כן.

יעקב מרגי: נעשה הקדמה, כדי להתחיל את השבוע בצורה נעימה.

יעקב מרגי: על המתווה של חל"ת ודחיית ארנונה אנחנו מכירים.

יעקב מרגי: דבר איתנו מעבר.

עידו סופר: אני עידו סופר, רכז תעשייה ומסחר באגף התקציבים במשרד האוצר.

עידו סופר: אתייחס לשתי נקודות מרכזיות ואחר כך אענה על שאלות.

עידו סופר: אני מלווה את הענפים שנמצאים בדיון זמן רב, כולל התווים הסגולים שהיו במתווה הפתיחה.

עידו סופר: אני הייתי שם יחד עם הנציגים של המשרד ושל משרד הבריאות.

עידו סופר: בעבר ידענו להגיע לנקודה שגם מוצאת את האיזון הנכון בין המגבלות הבריאותיות לבין הכדאיות הכלכלית.

עידו סופר: לנו הסוגיה הזו ברורה, ברור לנו שמתחת למספר מסוים להפעיל את העסק משמעותו להפסיד.

עידו סופר: בעבר ידענו למצוא את האיזון הזה.

עידו סופר: לצערנו, לאור שינוי המגמה, באמת המתווה הזה השתנה.

עידו סופר: כמובן שככל שיתקיים שיח על שינוי המתווה אנחנו ניקח בו חלק ונוביל אותו, נרצה למצוא פעם נוספת את הדיון שמאפשר אותו.

יעקב מרגי: היום לא מתקיים דיון על מתווה אחר?

עידו סופר: כרגע אני לא מכיר שיש דיון על תו סגול אחר למסעדות.

עידו סופר: יכול להיות שמתקיימים דיונים פנימיים במשרד הבריאות שאני לא חלק מהם.

יעקב מרגי: אנחנו נבקש בסיכום, שלאור הדברים ששמעת כאן, ואתה מאמין שיש נוסחה מאזנת, להגיש, לפחות מטעם האוצר, בימים אלו, אני חושב שנאמרו פה דברי טעם, צריך לא להירתע ממשרד הבריאות, יש לשמור על האיזון.

יעקב מרגי: אתה מבין כמה עובדים יכולים להיפלט לאבטלה או לחל"ת, זו עלות ועוד עלות וגם המשק לא יעבוד.

בועז טופורובסקי: ושיתייעצו עם בעלי המסעדות.

עידו סופר: אנחנו התייעצנו איתם גם בפעם הקודמת.

עידו סופר: אני לא יודע לקבוע מהי נקודת האיזון.

עידו סופר: ברור - - - הוא יחד עם המגזר העסקי.

עידו סופר: אני אפנה לפרופסור גרוטו שהיה מאוד קואופרטיבי גם בסיבובים הקודמים.

עידו סופר: אנחנו נחזיר תשובה ליושב-ראש הוועדה בנושא.

יעקב מרגי: אני שמח, תודה.

יעקב מרגי: אנא השב לגבי מתווה הסיוע.

עידו סופר: לגבי התוכנית הכלכלית: התוכנית נועדה לתת סיוע בעיקר לענפים המיוצגים כאן שבאמת הפעילות שלהם מוגבלת באופן משמעותי.

עידו סופר: התפיסה היא שיש תנועת אקורדיון, עסקים יכולים לפעול בעצימות מאוד נמוכה לפרקים מסוימים, לחלופין יש גם סגירה לתקופות מסוימות.

עידו סופר: הרעיון הוא לתת כיסוי למשך זמן ארוך להוצאות הקבועות.

עידו סופר: ברור לי שיש שונות בין עסקים שונים, אבל סדר גודל של 15% חודשי מההוצאות טרם המשבר, הדבר הזה למיטב הבנתנו נותן כיסוי נכון למרבית העסקים.

עידו סופר: יחד עם זה ישנם כלים נוספים: החזר ארנונה לעסקים שנפגעו מעל 60%.

יעקב מרגי: בסוף אמרת את זה.

עידו סופר: גם הסוגיה של הלוואות, הגדלנו בצורה משמעותית את קרן ההלוואות.

עידו סופר: יש את הקרן לאנשים בסיכון גבוה.

עידו סופר: כלל הדבר הזה אמור לאפשר לעסקים לצלוח את המשבר גם בתקופה ארוכה.

יעקב מרגי: עידו, אמר כאן סער אשל, בעלים של בר, ובצדק, שהגרייס של ההלוואה קצר מדי.

יעקב מרגי: שנה זה לא מספיק.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים שאי-הוודאות תמשיך גם עוד שנה.

יעקב מרגי: את לא חושבים שאפשר לתת את זה לטווח ארוך יותר?

עידו סופר: שמעתי את דבריו של סער.

עידו סופר: בסופו של דבר הגרייס לא יכול להיות מנותק מהתרחיש המדובר וגם מרמת הסיכון.

עידו סופר: כמובן שרמת הסיכון גם של הבנק מולו כנותן ההלוואה, אם אנחנו מדברים כאן על שלוש שנים שבמהלכן העסק לא תחיל להחזיר את ההלוואות, כמובן שרמת הסיכון והאופן שבו עושים את הבדיקה היא משתנה.

עידו סופר: אנחנו כרגע דיברנו על גרייס של שנה באופן גורף, לאור התרחיש שאנחנו מדברים עליו, שהוא חזרה הדרגתית לפעילות כבר בשנה הבאה, או כבר השנה עבור חלק מהעסקים השנה, כמובן.

עידו סופר: במידת הצורך אנחנו נבחן את הנושא שהעלה סער לגבי הארכת גרייס, אני חושב שאנחנו עוד לא שם.

עידו סופר: יש לזה כמובן מחירים ומשמעויות מבחינת הנגישות של עסקים לאשראי.

עידו סופר: אפשר לקיים דיון יותר מעמיק גם בנושא הזה.

עידו סופר: גם על כך נשמח לעדכן את הוועדה.

יעקב מרגי: אילן זגדון, בבקשה.

 << אורח >> אילן זגדון: שלום רב, שמי אילן זגדון, אני מסעדן.

 << אורח >> אילן זגדון: עידו, שלחתי לך כמה הודעות ולא קיבלתי תשובות.

 << אורח >> אילן זגדון: אשמח להיפגש כדי לשאול אותך שאלה.

 << אורח >> אילן זגדון: קבעתם רף של 40% לקבלת מענק מעכשיו, שנה קדימה.

 << אורח >> אילן זגדון: ו-60% להטבה בארנונה.

 << אורח >> אילן זגדון: אני מת להבין מאיפה המספר הזה.

יעקב מרגי: אל תמות.

 << אורח >> אילן זגדון: בסוף אני אמות מזה.

 << אורח >> אילן זגדון: אני רוצה להבין מה אתה רוצה שאעשה.

 << אורח >> אילן זגדון: אתה יודע שב-20% אני כבר לא מרוויח כמסעדן.

 << אורח >> אילן זגדון: ב-25% אני על הקשקש, ב-30% אני נושם עם קש.

 << אורח >> אילן זגדון: מה אתה מצפה?

 << אורח >> אילן זגדון: שאני אעבוד בשחור ואעלים חשבוניות?

 << אורח >> אילן זגדון: שאסגור לחמישה ימים בשבוע, שאפתח חברה נוספת על חשבון העסק כדי שלא ידעו?

 << אורח >> אילן זגדון: איך אני אגיע ל-60%?

 << אורח >> אילן זגדון: ואם אני ב-32% זה אומר שאני אמור לקבל 0% מענק?

 << אורח >> אילן זגדון: אני רוצה תשובה על הדבר הזה.

יעקב מרגי: עידו, אתה הבנת?

יעקב מרגי: אני לא הבנת.

עידו סופר: אני הבנתי ואסביר.

עידו סופר: אילן, עניתי לחלק מהודעותיך, את השאר, תאמין לי שאני קורא וגם נפגשנו.

יעקב מרגי: אתה יודע שעובדת סוציאלית ברמה כזו של שאלות בינך לבינו הייתה כותבת "הורים טורדניים".

עידו סופר: אילן התכוון לנקודה שבה, בעצם, במענק הוצאות קבועות, הזכאות למענק מתחילה מ-40% וגם גובה המענק עולה משם.

עידו סופר: ככל שירידת המחזור משמעותית יותר כך גדל המענק.

עידו סופר: אילן שואל מה קורה אם הוא מתחת ל-40%, אם הוא ב-32% האם הוא זכאי או לא.

עידו סופר: יש שתי תשובות לסוגיה זו: התשובה הראשונה היא שבהחלט יש חשש שהדבר הזה ייצר תמריצים בעייתיים מצד אחד.

עידו סופר: מצד שני, כשמייצרים וודאות לגבי העתיד - - -

יבגני סובה: תסביר לגבי החשש, החשש שלך הוא שאנשים יעלימו מסים, נכון?

יבגני סובה: זה החשש שלך כמשרד האוצר.

עידו סופר: אתה רוצה שאני אענה או שאתה רוצה לענות בשמי?

עידו סופר: תן לי לענות.

עידו סופר: יש חשש כזה, מצד שני, וזה מה שעמד לנגד עיני הממשלה, בסוף אנחנו מייצרים מתווה של וודאות קדימה ברף פגיעה של 40% וגם למעלה מזה, אנחנו מאמינים שזה רף מספיק גבוה כדי שמי שיכול לפעול יפעל וירוויח את מטה לחמו בצורה מסודרת.

עידו סופר: אנחנו, כדי לייצר את הוודאות המדוברת גם לשנה קדימה, שמים את החשש הזה בצד וחושבים שבעל העסק הנורמטיבי במדינת ישראל רוצה לחזור לפעילות, רוצה לפעול, רוצה להרוויח.

עידו סופר: זאת הנחת המוצא.

עידו סופר: תמיד יש מניפולציות, זה לא דבר שמנחה אותנו בקביעה.

עידו סופר: מה שמנחה בקביעה זה הוודאות והיציבות הנדרשת כדי שענפים שנמצאים בקושי רב יוכלו לדעת שיש להם גב בתקופה הזו מהמדינה, גם אם התקופה תהיה קשה יותר, ואם המצב ישתפר אז כמובן שזה נהדר.

עידו סופר: אם המצב יחמיר אז יהיה להם לאן להתקדם.

עידו סופר: אז כן, אילן, יש כאן חשש, אבל זה לא מה שמנחה אותנו כרגע.

יעקב מרגי: כמה שאלות מצד חברי הכנסת.

יעקב מרגי: הילה שי וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: שלום עידו.

הילה שי וזאן: אני רוצה לשאול: חלק מהמסעדנים טוענים שעשיתם להם תרגיל.

הילה שי וזאן: שמענו פה את הדעות האלה.

הילה שי וזאן: בעצם נתתם להם מספרים שהם לא הגיוניים עבור מסעדות גדולות ובכך חישקתם אותם.

הילה שי וזאן: מצד אחד אתם לא סוגרים אותם לגמרי ולכן לא תצטרכו לתת פיצויים או חל"ת לעובדים, ומצד שני במספרים שנקבעו אין להם כדאיות כלכלית ועל כן הם נמצאים במצב בעייתי.

הילה שי וזאן: שאלה שנייה: לא שמעתי פה, ואני שומעת תלונות רבות מהשטח לגבי זה, כבוד היושב-ראש, עסקים שנפתחו בשנת 2019 לא זכאים למענקים.

הילה שי וזאן: צריך לזכור שבעסקי המסעדנות 65% בכלל לא מצליחים לשרוד, התחלופה של העסקים, עסקים שנפתחו בשנת 2019 בכלל לא מוכרים לעניין ההחזרים, ואני מקבלת מאות פניות - - -

יעקב מרגי: עידו, תתייחס בהמשך לעסקים חדשים.

הילה שי וזאן: צריך לקחת בחשבון שבשנה הזאת - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשאול שאלות ולא לנאום נאומים.

הילה שי וזאן: אני רק אומרת: צריך להבין שבשנה הזו ההוצאות הן כפולות ומכופלות כי זה עסק בתחילת דרכו.

הילה שי וזאן: שאלה שלישית: לגבי אולמות האירועים, אנחנו פנינו אליך במסגרת ועדת הקורונה שגם כן הפננו אליך את הסוגיה של הזוגות עצמם.

הילה שי וזאן: הזוגות עצמם, בעלי האולמות לא מוכנים להחזיר להם את המקדמות.

יעקב מרגי: יש חוק.

הילה שי וזאן: גם בעלי העסקים לא מוכנים להחזיר, ובעצם יושב-ראש הוועדה פנתה אל עידו וביקשה שיימצא פיתרון שיהיה להם קו ישיר - - -

יעקב מרגי: האזרח הוא לא חברת אשראי של המדינה או של בעלי העסקים, נקודה.

יעקב מרגי: יש חוק צרכנות והם חייבים להשיב למרות הקשיים.

הילה שי וזאן: אלו שלושת הדברים שאשמח לקבל תשובה אודותיהם.

יעקב מרגי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: עידו, לא נתת תשובה לשאלתי למה כמו שלוקחים מקדמות בימים טובים אז לא נותנים עכשיו מקדמות בדרך ההפוכה.

יעקב מרגי: דרך הפיצוי.

בועז טופורובסקי: בדיוק.

בועז טופורובסקי: קודם לתת את המקדמה ואחר כך לערוך חשבון.

בועז טופורובסקי: 7,500 שקלים מקדמה לבעל אולם אירועים או מסעדן שמפסיד 100,000 שקלים בחודש זה מצחיק.

בועז טופורובסקי: אני חושב על מקדמות רציניות לפי הצהרת בעל העסק.

בועז טופורובסקי: אחר כך תתחשבנו איתם.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: עידו, אני שומע הרבה טענות מבעלי המסעדות.

יבגני סובה: אני לא יודע אם אתה הכתובת לענות, שמענו גם את שר האוצר ואת ראש הממשלה, הטענה היא שהתוכנית לא באה לעזור לעבור את התקופה, בגלל שבעוד שנה כשייגמר החל"ת יכול להיות שלא יהיה לאנשים לאן לחזור.

יבגני סובה: אותו בעל מסעדה שמוציא היום אנשים לחל"ת, ומשרד האוצר מממן את הסכומים הקטנים שהוא מקבל בשביל להביא אוכל הביתה ולשרוד, אין שום ודאות שיהיה להם לאן לחזור בעוד חצי שנה או שמונה חודשים כי המסעדות פשוט ייסגרו.

יבגני סובה: זו הטענה העיקרית של הרבה בעלי מסעדות, במקום לחשוב על הלחם הביתה, תחשבו איך לתת למסעדות האלה לעבור תקופה ולתגבר את העבודה, לצאת לעבודה, אני לא מאשים אותך חלילה, ואני יודע שאתם גם כפופים להוראות של משרד הבריאות, אבל תחשבו על דרך הפעולה לעזור למסעדה הזאת לשרוד את התקופה ולא לתת לאנשים לשבת בבית עם החל"ת של 3,000 שקלים.

יבגני סובה: זה הסיפור, איך אתם מתכוננים ליום שלאחר הקורונה.

יעקב מרגי: עידו, בבקשה.

עידו סופר: לשאלות חברת הכנסת וזאן: עסקים שהוקמו בשנת 2019 כן זכאים.

עידו סופר: הייתה בעיה עד עכשיו עם עסקים שהוקמו בשנת 2020, ראיתי גם שתום כתב בתגובות שהוא פתח בשנת 2020.

עידו סופר: אנחנו נמצא מענה במסגרת התוכנית לעסקים חדשים, אני רוצה להסביר את הקושי: מדובר בעסקים שאין דיווח לגביהם.

עידו סופר: לא לגבי המחזור, כמובן שהדבר הזה הוא כואב - - -

הילה שי וזאן: אבל תמצאו את הדרך.

יעקב מרגי: הוא התחיל לומר.

עידו סופר: אני מסביר: הקושי הוא שלפנינו עסקים שעדיין אין להם מחזור מכירות קבוע.

עידו סופר: הם רק ביצעו את ההשקעה ועכשיו הם נסגרו.

יעקב מרגי: מחזור השקעה.

עידו סופר: עבור חלקם יש מחזור השקעה.

עידו סופר: יש חשיבה על מספר פתרונות.

עידו סופר: אני אשמח לעדכן את הוועדה בהמשך, לא יינתנו סכומים גדולים, אני מניח שאתם מבינים את הבעייתיות, זה לפחות מה שאני מנסה להעביר פה.

עידו סופר: עם כל הסמפטייה להקמה של עסק חדש, זה לא קשור אם עשית פעולה טובה או לא.

עידו סופר: יכול להיות שעשית הכול כמו שצריך ופשוט נקלעת למצב הזה.

עידו סופר: זה חלק מהתופעות של המשבר הזה שתופס את כולנו, כולל הממשלה.

עידו סופר: לגבי אולמות האירועים - - -

יעקב מרגי: דרך הפיצוי שחבר הכנסת טופורובסקי אומר.

עידו סופר: אענה קודם לשאלת הילה לגבי אולמות האירועים: אמרתי זאת קודם, אני יודע שלא כולם מסכימים עם גישתי, אני לא חושב שהמדינה יכולה להתערב בחוזה שבין זוגות לבין אולמות אירועים.

עידו סופר: מה גם שיש חוזים אחרים עם תנאים אחרים.

עידו סופר: יש את חוק הגנת הצרכן ואת סוגיית המוניטין של האולם.

עידו סופר: הוא צריך בסוף לפתור את המחלוקת מול הזוגות.

עידו סופר: אנחנו עובדים מול עסקים, הציפייה שלנו שאנחנו עוזרים לאותם העסקים והם ישרשרו את זה לזוגות.

עידו סופר: בין אם זה בצורה של הלוואות בערבות מדינה ובין אם בצורות אחרות.

עידו סופר: לא מדובר בהתחשבנות של המדינה מול אותם זוגות, אני לא חושב שהדבר הזה הוא אפשרי, ואני אומר בכנות שאני חושב שהוא גם לא נכון.

עידו סופר: אפשר להסכים או לא, אבל זאת תפיסתי.

עידו סופר: חבר הכנסת טופורובסקי דיבר על סוגיית המקדמות.

עידו סופר: היו מקדמות, קיים קושי להעביר כסף לחשבון הבנק, אנחנו מדברים כאן גם ברמת האחריות המינימליות לכספי ציבור.

עידו סופר: בסוף מחפשים הצהרה של העסק ומנסים לתפור לו חליפה בצורה הנכונה ביותר מבחינת היקף הפגיעה שלו.

עידו סופר: צריך גם להבחין בין עסק שחזר לפעילות לבין כזה שלא.

עידו סופר: אם אולם אירועים מסוים נמצא בבעיה אז הכסף צריך להתמקד בו.

עידו סופר: ועסקים אחרים בתחום המזון, למשל קייטרינג שעובד עם משרדים מסוימים, יכול להיות שהוא כן מצליח כרגע.

עידו סופר: לתת מקדמות היישר לחשבון זה נכון במקרים מסוימים.

עידו סופר: לאורך זמן הדבר הזה לא יכול להתקיים.

עידו סופר: אנחנו מנסים בקריטריונים להפריד בין עסקים שרמת הפגיעה שלהם גבוהה לבין כאלו שפחות.

עידו סופר: מי שמצליח לחזור לפעילות לא צריך לקבל את הכספים הללו.

עידו סופר: אני חייב לציין, חבר הכנסת טופורובסקי, שגם אנחנו כולנו היינו רוצים שהדברים יעברו כמה שיותר חלק ומהר.

עידו סופר: כל מי שמתפעל את זה עובד לילות כימים כדי שהדבר הזה יקרה אבל יש כאן אירוע - - - נוספים.

יעקב מרגי: עידו, שאלה: יש במשרד האוצר חדר מצב לצורך מענה לעסקים?

יעקב מרגי: פונים אלינו עשרות.

עידו סופר: כמובן שיש לרשות המסים מוקד שעובד בפניות ציבור.

הילה שי וזאן: אני בדקתי את זה ויש רק מייל, אין טלפון, אין מוקד טלפוני בכלל.

הילה שי וזאן: יש רק מייל.

עידו סופר: אני מציע להפנות את השאלה לרשות המסים, זה תחום הטיפול שלהם.

עידו סופר: כולנו, לכל מי שניתן לעזור, אנחנו משתדלים לסייע כמה שיותר לצד המוקדים שקיימים.

עידו סופר: לשאלת חבר הכנסת סובה: לומר לך בכנות, אנחנו לא יודעים מה יהיה עוד שנה.

עידו סופר: נצטרך לראות בהתאם להתפתחות המצב האם צריך לעדכן את התוכנית, לשנות את התוכנית, ויש כאן חוסר וודאות גדול מאוד.

עידו סופר: הכוונה של שר האוצר וראש הממשלה היא לתת קריאת כיוון ואת הוודאות הזאת קדימה, כדי שאם המצב ימשיך אנשים יידעו שיש להם אפשרות להתקדם.

עידו סופר: דיברת על המסעדות, המציאות היא שיהיו מסעדות שייסגרו.

עידו סופר: אנחנו יודעים ש-50% מהמסעדות נסגרות בשנתיים הראשונות להקמתן.

עידו סופר: אנחנו יודעים את הסטטיסטיקה הזו עוד מלפני הקורונה.

עידו סופר: זו לא שאלה האם ייסגרו מסעדות.

עידו סופר: יש שני דברים שאנחנו עושים בהקשר הזה: נותנים את אותו מענק הוצאות קבועות, משפרים את הנגישות לאשראי, ולצד זה נותנים את המענה הסוציאלי לבעל העסק ולעובדים שנמצאים בחל"ת.

עידו סופר: מה יקרה עוד שנה, אנחנו נצטרך לבצע הערכת מצב בהמשך הדרך.

יעקב מרגי: עידו, תודה רבה לך.

יעקב מרגי: אלעד בורשטיין, בבקשה.

אלעד בורנשטיין: שלום, אנחנו 600 עסקים ש-60% מהם לא קיבלו את המענקים, המענקים לא הגיעו לחשבונות, אנשים קיבלו בין 700 ל-1,000 שקלים מענק לחשבון.

אלעד בורנשטיין: אנחנו ענף שלא מתבסס על פרודוקטים שקונים יום לפני.

אלעד בורנשטיין: מדובר במלאי שצוברים חצי שנה לפני.

אלעד בורנשטיין: כל העניין של לחפש שליטה על המצב זה פשוט להשאיר אותנו מול הקהל.

אלעד בורנשטיין: איבדתם שליטה על המצב?

אלעד בורנשטיין: תסגרו את העסקים, תשאירו אותנו בבית שלושה חודשים ותפצו אותנו כמו שצריך.

אלעד בורנשטיין: הכלות שלא יודעות מה לעשות לא יבקשו את הכסף, הן תדחנה את האירוע לעוד חצי שנה.

אלעד בורנשטיין: קחו את המדינה שבה היה המצב הקשה ביותר – איטליה – שלושה חודשים סגרו אותם, פיצו אותם, הפסיקו להם מס הכנסה ומע"מ, הבנקים שלחו להם טפסים הביתה איזה מהתשלומים לעצור.

אלעד בורנשטיין: אנחנו מתמודדים גם עם הקהל הרחב שרוצה ביטולים על שמלות שעומדים שקנינו עבורן בדים ושילמנו לתופרות.

אלעד בורנשטיין: אנחנו מעסיקים את האחים, האחיות, ההורים.

אלעד בורנשטיין: איך אנחנו אמורים להתמודד?

אלעד בורנשטיין: באיזה כיוון אנחנו אמורים ללכת?

אלעד בורנשטיין: מדברים על מענק רביעי, איפה המענק הראשון, איפה המענק השני, איפה המענק השלישי?

אלעד בורנשטיין: המענקים הללו עוד לא הגיעו לחשבונות הבנק.

אלעד בורנשטיין: אנחנו מעסיקים אנשים שמרוויחים משכורות יפות.

אלעד בורנשטיין: אצלנו בענף תופרות מקבלות 60 שקלים נטו לשעה.

אלעד בורנשטיין: האנשים הללו לא יודעים לעשות דבר חוץ מלתפור.

אלעד בורנשטיין: כל השנים האלה המדינה פותחת מהדורות ומתגאה בתעשייה כחול לבן.

אלעד בורנשטיין: השמלות שלנו נמצאות בבתי האופנה הגדולים בעולם, אם רק הם היו יודעים עם מה אנחנו מתמודדים פה, זה פשוט בושה וחרפה שענף שלם נזרק, ארנונות על סף 17,000 שקלים בתל אביב.

אלעד בורנשטיין: בעלי שכירויות שלא מוכנים לשמוע על הנחות קלות בשכירות.

אלעד בורנשטיין: כל כלה רוצה בחזרה את הצ'קים שהיא נתנה.

אלעד בורנשטיין: צ'קים על סך 10,000 –12,000 שקלים שמזה אתה מחזיק את העסק.

אלעד בורנשטיין: איך אפשר להתמודד עם כל המצב הזה?

אלעד בורנשטיין: למה אתם לא נותנים הוראה לבנקים לעצור החזרת צ'קים?

אלעד בורנשטיין: למה לא עושים את הדברים הקריטיים?

אלעד בורנשטיין: אתם לא מצליחים עם הקורונה, הבנו את זה, סגרו אותנו חזרה בבתים, שכל אחד יקבל את המענקים שדרושים לו למה שהוא צריך להמשיך.

אלעד בורנשטיין: - - - האולמות.

אלעד בורנשטיין: אתם פשוט לא מבינים עם מה אנשים מתמודדים, אתם לא מבינים.

יעקב מרגי: המסר ברור.

אלעד בורנשטיין: שיכניסו את הכסף לחשבונות של האנשים.

יעקב מרגי: המסר כואב, וברור, וחדר.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך להכריע.

יעקב מרגי: צריך להכריע, יש כמה תפיסות.

אלעד בורנשטיין: אז צריך להכריע, התמודדו גרוע עם הבעיה, לא משנה מי אשם.

אלעד בורנשטיין: להגיד "עוד שנה"?

אלעד בורנשטיין: לא יהיה עוד חודש, על איזו שנה מדברים ?

יעקב מרגי: אמרתי שהמדינה צריכה להכריע.

יעקב מרגי: אנחנו שומעים כמה גישות.

יעקב מרגי: בעניין האירועים אומרים שאולי עדיף כבר לסגור ולפצות.

יעקב מרגי: אני מאמין שיש גם מחלוקות על דעה זו אבל אנחנו נציף את כל הדעות, זו מטרת הדיון.

שלמה סולומון: בוקר טוב, שמי שלומי, אני 30 שנה מסעדן בתל אביב.

שלמה סולומון: יש לי את הפיצה פצה ואת המאממיו.

שלמה סולומון: אני בין אלו שפרצו את הדרך להעסקת בעלי צרכים מיוחדים בעסקים ואני גאה מאוד על זה.

שלמה סולומון: ברור לי שייקח עוד כמה שנים לצאת ממשבר הקורונה.

שלמה סולומון: היא תהיה איתנו עוד שנה או שניים, אף אחד לא יודע וגם ייקח אחר כך הרבה זמן לצאת מהמצב הזה.

שלמה סולומון: אני אישית חזרתי כשאמרו לי לחזור, הוצאתי 80 עובדים לחל"ת והחזרתי את כולם לעבוד.

שלמה סולומון: מעבר לעובדים שלי אני מספק פרנסה גם לאנשים שאני קונה מהם סחורה, אתם צריכים לקחת את זה בחשבון.

שלמה סולומון: הבטיחו לי כמה מאות אלפי שקלים ב - - - של משרד האוצר.

שלמה סולומון: באמת הבטיחו לי ואני זכאי לפיצוי הזה.

שלמה סולומון: הרואה חשבון אומר לי שכרגע לא מגיע לי כלום.

שלמה סולומון: הרמטכ"ל נותן פקודה לחיילים לצאת למבצע והחיילים לא רוצים לצאת.

שלמה סולומון: ראש הממשלה ושר האוצר אמרו למשרד האוצר להעביר כספים, והם לא רוצים להעביר לנו את הכספים האלה.

שלמה סולומון: עכשיו, בגלל נוסחה מסוימת, אני לא מקבל כסף שמגיע לי.

שלמה סולומון: זה לא נורמלי.

שלמה סולומון: מאות חנויות בתל אביב עומדות ריקות, הקניונים ריקים.

שלמה סולומון: אף אחד לא רואה את זה?

שלמה סולומון: מאות חנויות עומדות להשכרה, זה לא הגיוני מה שקורה פה.

שלמה סולומון: אנשים בשאנטי.

שלמה סולומון: דיברתם על נאמן קורונה?

שלמה סולומון: אני נאמן קורונה במסעדה.

שלמה סולומון: מהבוקר ועד הלילה אני בודק חום לעובדים, שואל ומתחקר.

שלמה סולומון: כל לקוח שנכנס אני מודד לו חום.

שלמה סולומון: 37.2 אני לא מכניס אפילו.

שלמה סולומון: עיריית תל אביב עוזרת לנו אבל זה לא הגיוני שהמדינה אטומה, האטימות הזו, ועדיין יש לנו מסים כמו פיקדון של עובדים זרים.

שלמה סולומון: זה נראה לכם הגיוני שבמצב הזה אנחנו צריכים לשלם פיקדון עובדים זרים, שגם לפני הקורונה, כשכבר היינו על הקשקש, ועכשיו עם מיליון מובטלים, אני מחפש שוטף כלים אחד ישראלי, אף אחד לא בא.

שלמה סולומון: אותו עובד כלים זר עולה לנו כמעט 70–80 שקלים לשעה בזכות המדינה.

שלמה סולומון: המצב לא נורמלי.

שלמה סולומון: אני שומע הרבה דיבורים אבל אף אחד לא דיבר על המגזר הציבורי.

שלמה סולומון: אף אחד לא דיבר, כולל משרד האוצר.

שלמה סולומון: שייקחו כסף גם מהמגזר הציבורי, לא יכול להיות שרק העצמאיים ישלמו את כל הכסף הזה, זה לא הגיוני, לא הגיוני ש-40% מהמגזר הציבורי יחיו על חשבון העצמאיים ולא יתרמו כלום במאבק הזה.

שלמה סולומון: אנחנו במלחמת קיום ציבורית.

שלמה סולומון: לא יהיה כסף אחר כך גם לתשלום משכורות במגזר הציבורי.

שלמה סולומון: מה, אנשים לא רואים את זה?

יעקב מרגי: שלמה, תודה רבה.

יעקב מרגי: דברים שיצאו מהלב ונכנסים אל הלב.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע את רשות המסים.

יעקב מרגי: אני אומר לך, שלמה, אתה לא הראשון שמדבר על סוגית העובדים הזרים.

יעקב מרגי: חוקים שנחקקו כאן כמדינה נאורה ברוחב לב, אני כיושב-ראש ועדת הכלכלה מתכוון להעלות על סדר היום את כל סוגיית העובדים הזרים ולבחון מחדש בעידן הקורונה חלק מהנושא הזה.

יעקב מרגי: אני חושב שזה טוב למסעדנים, למלונות, לחקלאים, לתעשייה.

יעקב מרגי: כמעט לכל ענף יש נגיעה לנושא הזה.

יעקב מרגי: זו קריאת כיוון.

יעקב מרגי: אני יודע שאני אחטוף מכל מיני אנשים שיש להם אג'נדה של "הכול או לא כלום" אבל אני אשים זאת, אינני חושש.

יעקב מרגי: אם יהיה מקום לתיקון – יתוקן – ואם לא – נאמר ביושר שאין צורך בתיקון.

יעקב מרגי: הסוגיה הזו תיבחן.

יעקב מרגי: לגבי המגזר הציבורי: אין ספק שגם מגזר זה צריך להיכנס אל מתחת לאלונקה.

יעקב מרגי: כרגע זו לא הבעיה.

יעקב מרגי: יש כסף, התהליך והבירוקרטיה סביב העברתו הם הגורם המקשה ביותר.

יעקב מרגי: אני מקבל את הדברים שלך.

יעקב מרגי: בוא נשמע את נציג רשות המסים.

יעקב מרגי: אמיר דהן, בבקשה.

 << אורח >> אמיר דהן: שלום לכולם.

 << אורח >> אמיר דהן: אני שמעתי את כל מה שנאמר, אתחיל מהסוף.

 << אורח >> אמיר דהן: היו לנו עיכובים בהעברת התשלומים בהתחלה.

 << אורח >> אמיר דהן: מצד אחד פתחנו מערכת בריצה די מהירה כי התקבלה החלטה, אבל המערכת לא הייתה מושלמת.

 << אורח >> אמיר דהן: בשבועיים האחרונים אנחנו עושים את כל המאמצים כדי להעביר את כל הכספים לחשבונות של עסקים שהגישו את הבקשות.

 << אורח >> אמיר דהן: אני אציג רק את הנתונים שנכונים ללפני מספר דקות: הוגשו 91,763 בקשות.

 << אורח >> אמיר דהן: מתוכן נותרו לטיפול 5,725.

 << אורח >> אמיר דהן: שזה 6% מכלל התיקים.

 << אורח >> אמיר דהן: בימים האחרונים העברנו המון תשלומים.

 << אורח >> אמיר דהן: משבוע שעבר עשינו מבצעים כדי לקדם את התיקים.

 << אורח >> אמיר דהן: היום אנחנו מדברים על מערכת שהיא כבר יציבה, מערכת ממוחשבת יציבה.

 << אורח >> אמיר דהן: מנהל הרשות הקצה המון מפקחים שיטפלו בתיקים.

יעקב מרגי: אמיר, המשבר החל בפברואר 2020.

יעקב מרגי: נכון ש-6% שלא טופלו זה נשמע שולי וזניח אבל אתה מבין שמבחינת אותם אנשים זה קיומי.

 << אורח >> אמיר דהן: אנחנו מבינים את זה.

 << אורח >> אמיר דהן: זה 5,725 תיקים שבעקבות הנחיה של ראש הממשלה היום מעבירים לכולם, מגדילים את המקדמה ל-60%.

 << אורח >> אמיר דהן: אז אם הם זכאים למקדמה של 20%, יגדילו להם את המקדמה ל-60%, זה אמור לעבור היום או מחר בבוקר.

 << אורח >> אמיר דהן: הם יראו זאת בחשבונות הבנק.

יעקב מרגי: עוד שאלה, אמיר: שמעת את שלמה סולמון שאומר ששינו נוסחה תוך כדי תנועה.

יעקב מרגי: יש דבר כזה?

 << אורח >> אמיר דהן: אני לא מכיר את הנושא של שינוי נוסחה, אני מוכן לבדוק פרטנית איפה הבעיה עומדת.

יעקב מרגי: שלמה, תיצור איתו קשר.

 << אורח >> אמיר דהן: זה כמו מקרים - - -

יעקב מרגי: אתה אומר שלא היה מצב של שינוי נוסחה תוך כדי.

 << אורח >> אמיר דהן: אנחנו פועלים על פי אותה הנוסחה.

 << אורח >> אמיר דהן: עשיתי תוך כדי פילוח נתונים לגבי אולמות אירועים.

 << אורח >> אמיר דהן: הוגשו 530 בקשות לאולמות אירועים, נשארו 38 שבטיפול.

יעקב מרגי: כשאתה אומר מספרים אנא פרט: כמה נדחו וכמה אושרו.

יעקב מרגי: תן לנו נתונים כלליים.

 << אורח >> אמיר דהן: בסך הכול הוגשו 90,783 בקשות.

 << אורח >> אמיר דהן: מתוכן נדחו 2,200 בקשות שאינן עומדות בזכאות.

 << אורח >> אמיר דהן: 5,718 תיקים נותרו בטיפול.

 << אורח >> אמיר דהן: בכל ייתרת התיקים הטיפול הסתיים.

 << אורח >> אמיר דהן: עכשיו, גם במקרים שטופלו, המענק לא יהיה תמיד על פי הסכום שביקש האזרח.

 << אורח >> אמיר דהן: אם הוא טעה בנתונים שהכניס, לא עדכן חל"ת כמו שצריך, לא כל הירידה במחזור קשורה בקורונה – במקרים כאלו זה קוזז.

 << אורח >> אמיר דהן: אבל נגיד שמה שלא שנוי במחלוקת, במעל 90% מהתיקים הכסף עבר לחשבונות של האזרחים.

יעקב מרגי: אתה אומר שהמקדמה תגדל ל-60%, אתה יכול לפרט?

 << אורח >> אמיר דהן: כן.

 << אורח >> אמיר דהן: מתוך 5,725 תיקים שנמצאים בטיפול הוחלט להגדיל את המקדמה ל-60%.

 << אורח >> אמיר דהן: פעלנו בסוף השבוע לנסות לתכנת את זה, עכשיו מריצים את התשלומים, ובעצם כל מי שהתיק שלו עדיין בטיפול, המקדמה שלו תגדל ל-60% ולא 20%.

הילה שי וזאן: אני לא מבינה את החישוב.

יעקב מרגי: שלושה חודשים עיכוב, 20%- 20%- 20% ביחד יוצא 60%.

יעקב מרגי: הבנתי נכון?

 << אורח >> אמיר דהן: לא.

 << אורח >> אמיר דהן: זה פשוט הגדלנו ל-60%.

יעקב מרגי: אמיר, מהיום והלאה אותם 5,700 מיוחסים יקבלו 60%?

 << אורח >> אמיר דהן: כן.

 << אורח >> אמיר דהן: היום כל תיק - - -

שי ברמן: אני יכול להצטרף מכיוון - - -

יעקב מרגי: אדוני, אתה רוצה שאני אוציא אותך מהדיון?

שי ברמן: אז הנה, אני אצא לבד.

יעקב מרגי: אל תצא, אני רק רוצה שתהיה ממושמע.

יעקב מרגי: אתה לא יכול להתפרץ באמצע.

שי ברמן: אתם מביאים אותנו כדי לשמוע ולא נותנים לנו לדבר.

יעקב מרגי: כל מה שנאמר פה בדיון היה מיותר עבורך?

שי ברמן: לא.

יעקב מרגי: אז תקשיב בסבלנות.

יעקב מרגי: אמיר, בבקשה.

יעקב מרגי: יש תרבות דיון, אתה רוצה לדבר, תרים יד או תגיש פתק.

יעקב מרגי: אמיר, תסביר.

 << אורח >> אמיר דהן: אני אחזור: 91,000 בקשות הוגשו, 2,200 נדחו – אני מעגל מעט את המספרים – 5,700 תיקים נשארו בטיפול, המערכת הממוחשבת שלנו חושדת בכל מיני דברים שקשורים בתיקים הללו.

יעקב מרגי: אמיר, אתה חוזר על אותם הנתונים.

יעקב מרגי: האם המסה הגדולה שאושרה קיבלה 20%?

 << אורח >> אמיר דהן: לא.

 << אורח >> אמיר דהן: במסה הגדולה שאושרה הטיפול הסתיים.

 << אורח >> אמיר דהן: בעלי תיקים אלו קיבלו או 100% מהבקשה שלהם או 100% ממה שאנחנו חושבים שמגיע לו.

 << אורח >> אמיר דהן: הסתיים הטיפול ב-93% מהתיקים ואנחנו כבר לא צריכים לחזור לטפל בהם.

 << אורח >> אמיר דהן: אלא אם כן תוגש השגה על ההחלטה.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: למה 5,700 כרגע, אחרי שאתם בודקים שהם זכאים, מקבלים 60%?

 << אורח >> אמיר דהן: אם לדוגמה יש מסעדה שאנחנו רואים שיש לה מחזורים בשנת 2019, ובשנת 2020 זה כבר לא מחזורים עסקיים אלא שכירות שהוא מקבל על העסק, אם אנחנו ניתן לעסק הזה מקדמה או תשלום אוטומטי של 400,000 שקלים ובסוף מגיעים לו 20,000 כי הוא כבר לא מסעדה והוא משכיר את המבנה והוא יצא מהמסעדה אז אנחנו לא יכולים לשלם את הדבר הזה.

יעקב מרגי: אז אתה אומר של-5,700 המדוברים יש מאפיינים שונים מאותם אלו שאושרו.

 << אורח >> אמיר דהן: בדיוק כך.

 << אורח >> אמיר דהן: אנחנו משתדלים לבחון את המאפיינים הללו בצורה המהירה ביותר.

 << אורח >> אמיר דהן: על זה אנחנו עובדים בתקופה האחרונה, גם באולמות אירועים וגם במסעדות ובעסקים בכלל.

 << אורח >> אמיר דהן: אני בקשר עם מבחר ארגונים יציגים של הענפים הללו על מנת לקדם החזרה לפעילות.

יעקב מרגי: אמיר, שאלה שחזרה בדיון פעם אחר פעם.

יעקב מרגי: הרי מסד הנתונים הגדול ביותר של העולם העסקי נתון בידי רשות המסים.

יעקב מרגי: האם לא בחנתם את האפשרות של הזרמה ישירה ולאחר מכן התחשבנות?

יעקב מרגי: זו הייתה הצעת חבר הכנסת טופורובסקי.

 << אורח >> אמיר דהן: זה לא כזה פשוט במאפיינים הייחודיים הללו.

 << אורח >> אמיר דהן: אני נתתי את הדוגמה של המסעדה.

 << אורח >> אמיר דהן: מסעדה עם מחזורים מעל מיליון שקלים כל חודש, מינואר 2020 אותה המסעדה היא כבר לא מסעדה, החברה משכירה את הנכס ומקבלת 40,000 שקלים שכירות בחודש.

 << אורח >> אמיר דהן: לפי הנוסחה היבשה מגיע להם 400,000 שקלים, לפי המאפיין הייחודי מגיעים להם - - -

יעקב מרגי: כמה מקרים כאלו יהיו לך?

 << אורח >> אמיר דהן: אין הרבה.

 << אורח >> אמיר דהן: נקבתי במספק של 5,725.

 << אורח >> אמיר דהן: אנחנו עובדים בקצב מתוגבר של עובדים כדי שזה לא יהיה יותר משלושה שבועות עד חודש לבדיקת תיק.

 << אורח >> אמיר דהן: לכן אנחנו מקדימים את המקדמות כדי לתת אותן בהתחלה.

יעקב מרגי: אתה אומר לי שאתה מגיע לאותה רמת יעילות אחרי שלושה ארבעה חודשים שהמערכת כבר רצה, אתה יכול תוך מקסימום חודש לתת את המקדמות או המענק.

 << אורח >> אמיר דהן: נכון, אנחנו מרגישים את זה.

 << אורח >> אמיר דהן: היינו ב-17,000 תיקים חריגים לפני שבוע וחצי וירדנו ל-5,725.

 << אורח >> אמיר דהן: המערכת שלנו התייצבה ואנחנו עובדים עכשיו בקצב הרבה יותר מהיר.

 << אורח >> אמיר דהן: מנהל הרשות הקצה המון כוח אדם לנושא.

 << אורח >> אמיר דהן: אנחנו מנסים להשתדרג על הזמן תוך כדי.

 << אורח >> אמיר דהן: צריך לזכור שזה היה מהלך מהיר שאף אחד לא היה מוכן אליו, וגם אנחנו לא היינו מוכנים אליו.

 << אורח >> אמיר דהן: ניסינו לעשות התאמות תוך כדי, זה לא תירוץ ואנחנו מבינים את בעלי העסקים ואת הלחץ.

 << אורח >> אמיר דהן: אנחנו מנסים לקדם ולכן מגדילים את המקדמה ל-60%.

 << אורח >> אמיר דהן: כדי שיהיה אוויר לעסקים.

יעקב מרגי: שי ברמן רוצה לשאול אותך שאלה, אמיר.

שי ברמן: אמיר, שלום, שי ברמן מאיגוד המסעדות.

שי ברמן: מגיעה לך תודה כי אתה עושה עבודה קשה ואנחנו עומדים בקשר ואתה נגיש.

שי ברמן: יש לי הערכה רבה לעבודה הקשה שאתה עושה.

יעקב מרגי: שי, אם היית כועס ויוצא הוא היה מפסיד את המחמאה הזאת.

שי ברמן: לגבי הנתונים, אני רוצה להסביר ליושב-ראש ולחברי הוועדה כי זה מאוד חשוב, אני יודע שגם אתה יודע.

שי ברמן: כשאמיר דהן אומר ש-85,000 מהבקשות הדיון לגביהן הסתיים זה לא נכון.

שי ברמן: הוא הסתיים מבחינת רשות המסים.

יעקב מרגי: ברור.

שי ברמן: הם העבירו סכום, אני אומר לך שהוא בערך 30% - - -

יעקב מרגי: הוא את המשימה שלו ביצע.

שי ברמן: לא, הוא לא ביצע.

שי ברמן: הם לקחו כל מיני פרשנויות מיסוי שקשורות לנושא הייחודי, בעיקר בכל הקשור בפרשנות בנושא הטיפים, של איך מחשבים אותו.

שי ברמן: הם הלכו נגד פסיקות של בית המשפט העליון וקיצצו את המענקים לשיעור של 50%.

 << אורח >> אמיר דהן: אני אענה לדברי שי.

 << אורח >> אמיר דהן: הנושא של טיפים, לא אכנס לסוגיה, כבר ביום חמישי האחרון אנחנו הודענו שבמקרים פרטניים כאלה אם אנחנו נראה שיש בעיה בנושא הטיפים כי לא כל תלוש השכר משולם בידי המעסיק, אנחנו נפתור את זה אבל זה יהיה רק בשלב ההשגה.

 << אורח >> אמיר דהן: כמו שאתם מבקשים פה שנעשה הכול כי הנתונים אצלנו הם אוטומטיים, אנחנו מסוגלים בשלב הראשון לשלם לפי הנתונים האוטומטיים, ואם הקיזוז הזה נעשה, הוא נעשה לפי נתונים אוטומטיים של רשות המסים.

 << אורח >> אמיר דהן: בשלב השני, שלב ההשגה, הם יוכלו לקבל את ההפרשים.

 << אורח >> אמיר דהן: אין לנו דרך אוטומטית.

 << אורח >> אמיר דהן: אם היינו צריכים לבדוק את כל התיקים הללו ידנית, לא היינו מגיעים ל-93% תיקים שטופלו.

יעקב מרגי: הבנתי, האילוץ מובן.

יעקב מרגי: אלבינה, בבקשה.

אלבינה בעזוב: שלום לכולם.

אלבינה בעזוב: אני רוצה לספר מניסיוני האישי.

אלבינה בעזוב: יש לי מסעדה בתל אביב, היא עדיין לא פתוחה ואני לא יודעת אם אוכל לפותחה שוב.

אלבינה בעזוב: לגבי מתווה הפיצויים ועל זה שרצינו להגיש על סכום אחר בכלל.

אלבינה בעזוב: קיבלתי סכום קטן אחרי שלושה וחצי חודשים של המתנה שלא יכולתי לפעול בהם בשל חוסר תקציב.

אלבינה בעזוב: עכשיו פתחו את המשק מהר יותר ממהירות תשלום הפיצויים אז אנחנו לא יכולים לפתוח.

אלבינה בעזוב: המקדמות שאנחנו קיבלנו הן קטנות.

אלבינה בעזוב: אני קיבלתי 20% מקדמה שזה 12,000 שקלים.

אלבינה בעזוב: גם היו האותיות הקטנות, עסקים שהיו בהפסד ב-2018, עסקים שפתחו ב2018 כמו העסק שלי.

אלבינה בעזוב: זו הייתה בעיה נוספת בקבלת הפיצוי.

אלבינה בעזוב: עכשיו מה שקורה שעם ההגבלות החדשות ועם האופציה לפיצוי רק אחרי ירידה של 40% במחזור, לפני שאנחנו בכלל מקבלים את הפיצוי הזה, ולפני המקדמות, אין שום סיכוי, כמסעדנית פשוטה עם מסעדה קטנה, לפתוח ולהתחיל מחדש, שום סיכוי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עוד מאפיין של התקופה.

יעקב מרגי: אילן זגדון, בבקשה.

יעקב מרגי: דיברו על הכול, אני רוצה לדבר על העתיד.

יעקב מרגי: אנחנו ניפגש פה בעזרת השם עוד שנה, ותזכרו את המילים האלה.

יעקב מרגי: הקביעה של 40% ירידה שרק ממנה מקבלים מענק היא אסון, היא פתח לקומבינה, ולי היא גורמת ממחר לסגור את כל העסקים שלי.

יעקב מרגי: המחזור שלי הוא נגיד 100,000 שקלים.

יעקב מרגי: אומרים לי: "רק אם תעשה 60,000 שקלים תתחיל לקבל את המענק".

יעקב מרגי: אני ב-80,000 כשיורד לי המחזור ב-20%, אני כבר מפסיד כסף.

יעקב מרגי: נגיד וסיימתי ב-30% אז אני מקבל אפס מענק.

יעקב מרגי: זו הזעקה שלי.

יעקב מרגי: אילן, אתה אומר משהו ואין לי דרך לבחון את זה.

יעקב מרגי: כמובן שיש אנשים שזה תפקידם.

יעקב מרגי: כשאתה אומר שאתה יורד מ-100% ל-80% אתה כבר לא חי.

 << אורח >> אילן זגדון: גמור.

 << אורח >> אילן זגדון: לא יכול לנשום, לא יכול לשלם חשבונות.

יעקב מרגי: אז למה הם קבעו 60%, סתם ככה?

 << אורח >> אילן זגדון: שרירותית.

 << אורח >> אילן זגדון: אני הקשבתי לעידו סופר, אני יושב עם האנשים הללו ואני מרגיש שמדברים סינית, לא עברית.

 << אורח >> אילן זגדון: אני מסעדן וגם מייצג מסעדנים ואני שולמן, יושב-ראש פורום המסעדות.

יעקב מרגי: אתה עובד על 20%?

 << אורח >> אילן זגדון: אנחנו מרווחים 4%–5% במסעדות.

 << אורח >> אילן זגדון: המסעדות זה ענף שנגמר.

יעקב מרגי: אלה שפותחים נרקוטים?

 << אורח >> אילן זגדון: מי שפותח היום מסעדה הוא פסיכופת לגמרי.

 << אורח >> אילן זגדון: אני רוצה לבקש שיקבעו את הרף, אם רוצים להציל את התוכנית הכלכלית ההזויה הזו יש לקבוע יעד של 25%, מ-25% ומטה עד 40% לתת מענק.

 << אורח >> אילן זגדון: מ-40% עד 60% מענק שונה, ומ-60% עד 80% מענק שונה.

 << אורח >> אילן זגדון: כמו שהיה בפעימה השלישית.

 << אורח >> אילן זגדון: שזה יהיה הגיוני ותהיה לי מוטיבציה.

 << אורח >> אילן זגדון: שאם אני הפסדתי 25% אין בעיה – לפחות קיבלתי משהו מהמדינה.

יעקב מרגי: ועידו לא נותן לך מענה לזה?

 << אורח >> אילן זגדון: לא.

 << אורח >> אילן זגדון: הוא יודע שאני צודק, הוא מכיר אותי ויודע שאני צודק.

 << אורח >> אילן זגדון: הוא יודע שהקביעות שלו הזויות.

 << אורח >> אילן זגדון: הוא ומרידור יושבים וחושבים "איך נעקוץ, איך נעשה כדי שהם לא יקבלו".

 << אורח >> אילן זגדון: אני מכיר את עידו, מדובר באנשים טובים, אבל מעולם הם לא כתבו חשבונית, מעולם לא התקשרו אליהם מהבנק בגלל חובות, מעולם הם לא שמעו עובד אומר "אני לא בא לעבוד היום, אין טבח, תוציא מנות בעצמך".

 << אורח >> אילן זגדון: אני הרגשתי את זה ומרגיש את זה כל יום.

 << אורח >> אילן זגדון: עכשיו המנהל מטבח שלי אמר לי אתמול: "אני לא מגיע לעבוד, חבר, נותנים לי חל"ת לשנה אז למה שאעבוד"?

 << אורח >> אילן זגדון: אני נשאר בלי עובדים, עם הגבלות על ישיבה בפנים ובחוץ, וגם בלי מענק.

 << אורח >> אילן זגדון: מה אני אעשה?

 << אורח >> אילן זגדון: אני 19 שנים עצמאי - - -

יעקב מרגי: איפה המסעדה שלך.

 << אורח >> אילן זגדון: המסעדה שלי בבאר שבע, לא פתוחה בשישי-שבת, מעסיקה ילדים בסיכון.

יעקב מרגי: לא יכולת להגיד בתחילת הדיון שאתה מבאר שבע?

יעקב מרגי: היית מצ'פר אותך.

 << אורח >> אילן זגדון: יש לי גם פאבים.

 << אורח >> אילן זגדון: אף אחד מהעסקים לא פתוח בשבת, כולם כשרים ללא תעודה.

 << אורח >> אילן זגדון: 19 שנים אני עובד במסעדה, אני כל היום צועק את הצעקה הזו.

 << אורח >> אילן זגדון: אמיר ושי מכירים אותי, אני ואלבינה הופענו היום בחדשות של הבוקר.

 << אורח >> אילן זגדון: היא התקשרה ואמרה לי שהיא חייבת לשוק האפור, אין לי איפה לישון בלילה ואין לי מה לאכול.

 << אורח >> אילן זגדון: אני חייבת 600,000 שקלים.

 << אורח >> אילן זגדון: אני ראיתי את הדוחות שלה בעבר והיא הייתה במצב טוב ויציב, היום היא במצב שאין לה מה לאכול.

 << אורח >> אילן זגדון: אם היא לא הייתה פוגשת אותי לא היה לה מה לאכול, חבל שהיא דיברה על המענקים וכאלה, היא צריכה לדבר על המצב שלה, על ה-20 שקל שיש לה עכשיו בארנק למרות שהיא מסעדנית מצליחה.

 << אורח >> אילן זגדון: אני מבקש שסופר או שר האוצר ייפגשו איתי ויקשיבו למסעדן שיושב עם פחי הזבל ושוטף כלים, מה זה 40% ירידה במסעדה ולמה שווה לעשות 25%.

 << אורח >> אילן זגדון: רק שיקשיבו, זה כל מה שאני מבקש.

יעקב מרגי: אני שמח שנתתי לך לדבר שוב.

יעקב מרגי: גם אתה, כמו שהטחת באלבינה, עשית את אותו דבר בסבב הראשון של הדברים, התמקדת בנתונים ולא במחאתך.

יעקב מרגי: היית צריך לומר את מחאתך.

יעקב מרגי: אם אתה עומד בכניסה לבנק ובסוף היום תגיד למנהל: "למה לא נתת לי הלוואה" הוא יגיד שהוא בכלל לא ידע שרצית הלוואה.

יעקב מרגי: זה מה שעשית.

 << אורח >> אילן זגדון: התפוצצתי מבפנים.

יעקב מרגי: לא נורא.

יעקב מרגי: בסוף אמרת וטוב שאמרת.

יעקב מרגי: אני חושב - - -

בועז טופורובסקי: שאלה קצרה לאמיר: מה הפיצוי הממוצע לעסק בעסקים שהטיפול בהם הסתיים?

הילה שי וזאן: שאלה נוספת: לגבי עסקים שנפתחו ב-2020.

הילה שי וזאן: האם אתם מתכוונים לגבש לגביהם תוכנית כלשהי ולא רק לחשוב מחשבות.

הילה שי וזאן: ועוד שאלה קטנה: מדוע המחזור נקבע על פי יום פתיחת העסק במע"מ שזה כמה חודשים לפני שהעסק מתחיל לעבוד בפועל, ואז בחודשים נרשם אפס והמענק מצטמצם.

 << אורח >> אמיר דהן: לגבי עסקים שנפתחות ב-2020: אנחנו מבצעים את החלטות הממשלה וזה מה שנקבע.

 << אורח >> אמיר דהן: אני מקווה שזה יתוקן בחקיקה שעושים היום וכן יינתן להם פתרון, זה מה שאמרו עידו.

 << אורח >> אמיר דהן: לגבי פתיחת עסק: מצד אחד מבקשים שנעבוד לפי נתונים שקיימים במערכת, מצד שני כשעובדים לפי נתוני מערכת אז התשלום נמוך יותר.

 << אורח >> אמיר דהן: בשלב הבקשה הוא יקבל את הסכום הנמוך, בשלב ההשגה אנחנו נשלם את ההפרש.

 << אורח >> אמיר דהן: אבל אי-אפשר לעשות את זה באוטומט.

 << אורח >> אמיר דהן: לגבי פיצוי ממוצע: לא נכון להסתכל על כלל הענפים, עדיף לבדוק כל ענף בנפרד.

 << אורח >> אמיר דהן: הפיצוי הממוצע הוא בסביבות ה-25,000 שקלים לעסק.

בועז טופורובסקי: והחציוני?

 << אורח >> אמיר דהן: יש לבחון כל ענף בנפרד.

 << אורח >> אמיר דהן: יש עסקים שהממוצע שלהם הוא 80,000 וכאלו שהממוצע שלהם הוא פחות.

 << אורח >> אמיר דהן: יש גם עסקים קטנים של עד 300,000 מחזור שמורידים את הממוצע.

 << אורח >> אמיר דהן: אי-אפשר להסתכל על זה כחבילה אחת.

יעקב מרגי: שמעת את הדברים של אילן.

 << אורח >> אמיר דהן: שמעתי.

 << אורח >> אמיר דהן: אני מדבר איתו די הרבה.

יעקב מרגי: אם אופי של עסק, אני לא כלכלן גדול, אם הוא אומר שזה מרווחים של 5%–10% ואתה אומר לו לרדת ל-60% אז הוא מתחת לרדאר כל הזמן.

 << אורח >> אמיר דהן: זו שאלה לראש הממשלה ולקובעי המדיניות.

 << אורח >> אמיר דהן: אנחנו מיישמים את ההחלטה, זו לא החלטה שלנו.

יעקב מרגי: תפקידי לשאול שאלות וזה נרשם בפרוטוקול.

יעקב מרגי: תפקידך לענות וזה נרשם בפרוטוקול.

יעקב מרגי: ואנחנו נחשוב מה לעשות בסיכום.

 << אורח >> אמיר דהן: בהצלחה.

יעקב מרגי: עידו, אתה רוצה להגיב לדבריו של אילן?

עידו סופר: הקשבתי לדבריו של אילן ואומר שני דברים: אני חושב שלייצר מצג לציבור שבמשרד האוצר "מחפשים איך לעקוץ" זה פשוט לא נכון.

יעקב מרגי: אכן, אני מחיתי על אמירה זו.

עידו סופר: לפני אילן, הוא הזכיר את אלבינה, סוגיה אחת שנפתרה עכשיו במענק הסוציאלי, שלא רק מי שפתח ב-2018 והפסיד ב-2018 ניתן יהיה לחשב לו לפי שנת 2019 אלא כל מי שהפסיד בשנת 2018.

עידו סופר: ולכן הבעיה של אלבינה נפתרה לפחות מהבחינה הסוציאלית.

עידו סופר: לגבי הענף של 40% אני אסביר: יש כאן שתי סוגיות.

עידו סופר: אחת היא שיש ירידת ביקושים ותהיה ירידה בהיקף הצריכה של הציבור הישראלי.

עידו סופר: כך קורה בכל משבר, בפרט במשבר הנוכחי.

עידו סופר: השאלה מה הרף של עסקים שנפגעו לא בגלל ירידת ביקוש ולא בגלל שאדם קונה פחות ויוצא פחות, אלא בגלל שיש כאן רף פגיעה גדול יותר בשל פעולות של הממשלה או בשל הגבלות כאלה ואחרות.

עידו סופר: הרף הוא גבוה יותר מרף של 25%.

עידו סופר: אפשר להבין את הרציונל הזה או לא להבין, אבל אני משתף אתכם.

יעקב מרגי: במילים אחרות אתה אומר:

יעקב מרגי: קריאת כיוון לבעלי העסקים שיצטמצמו כי העתיד צופן רזון.

עידו סופר: אדוני היושב-ראש, כאשר אנשים מרוויחים פחות, כאשר יש אבטלה גבוהה ודמי האבטלה הם 70% מהשכר שמקבלים, אז הצריכה יורדת.

עידו סופר: אנחנו מכירים את זה, אנחנו יודעים את זה, ולכם תהיה ירידה בהיקף ההכנסות של מסעדות.

יעקב מרגי: ההכנסה הפנויה לנפש מצטמצמת.

עידו סופר: המדינה מסייעת לעסקים שנפגעו לא רק מהדבר הזה אלא גם בגלל מה שהוא ייחודי לתופעת הקורונה.

עידו סופר: לכן הרף נקבע כרף יותר גבוה ובעסקים הללו אנחנו ממקדים את הסיוע.

עידו סופר: אפשר להמשיך לדון בה, לקרוא עליה תיגר, תפקידנו כמשרתי ציבור הוא להקשיב לציבור ולשפר את מה שניתן לשפר.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברים, אלו שאיתנו באולם ואלו שבזום, הייתי מאוד סקפטי לגבי הדיון.

יעקב מרגי: אמרתי שזה עוד דיון ומסתמה נגעו כבר בהכל.

יעקב מרגי: לדעתי היו שעתיים איכותיות שצפו בהן דברים חשובים.

יעקב מרגי: יש הד לדיונים, יש גם סיכום שיופץ, אני חושב שזו התחלה של משהו טוב שבעזרת השם יביא מזור.

יעקב מרגי: המשבר הזה הפתיע את כולם, ההתנהלות היא תוך כדי תנועה, אנחנו רואים שגם הממשלה לא קבעה משהו בתחילת המשבר וננעלה עליו, יש שינוי תוך כדי תנועה.

יעקב מרגי: זה לא הסוף ואנחנו נוביל לשינוי.

יעקב מרגי: הוועדה דורשת מנציגי משרד הבריאות ונציגי משרד הכלכלה ומשרד האוצר לקיים פגישות עבודה עם הנציגים של בעלי האולמות, גני האירועים, המסעדות, הברים, כדי להגיע למתווה המוסכם לפתיחה ולהפעלה.

יעקב מרגי: יש לדון בכמה עניינים: מספר האורחים שיש לאפשר את כניסתם למקום, התפלגות העובדים לפי גודל השטח והאם מדובר באזור סגור או פתוח.

יעקב מרגי: בחינה של מינוי נאמן קורונה בכל עסק שיהיה אחראי להנחיות של משרד הבריאות.

יעקב מרגי: קביעת תנאים לקיום האירועים כגון ביטול ריקודים בחתונות, הושבת האורחים בזמן החופה.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת להעביר אליה בדחיפות את תוצאות הפגישות המתבקשות.

יעקב מרגי: אנחנו מבקשים שפגישות אלו יתקיימו.

יעקב מרגי: הוועדה ממליצה למשרד האוצר לפעול בשיתוף פעולה עם בנק ישראל ונציגי הבנקים להאריך את משך הזמן לפירעון הלוואות שניתנו בתנאים מועדפים, ולקבוע אותו לשלוש שנים שבמהלכן יוכלו בתי העסק להשתקם ולהשיב את כספי ההלוואה.

יעקב מרגי: הוועדה ממליצה למשרד האוצר לשנות את שיטת התחשיב ולעבור לתחשיב עונתי או שנתי ממוצע, הכול בהתאם לאופי העסק, במקום תחשיב דו-חודשי.

יעקב מרגי: מאחר שדמי האבטלה עוברים לשכירים או עצמאיים שהנתונים הכספיים שלהם ידועים לרשות המסים והביטוח הלאומי, הוועדה ממליצה להעביר את הכספים כמקדמות מידיות ולאחר מכן לבחון את הזכאות ולהתחשבן עם המוטבים.

יעקב מרגי: הוועדה ממליצה לשר האוצר להקים חדר מצב או מוקד חרום ולאפשר מתן מענה מידי לבעלי עסקים, כפי שנעשה גם בתחום התעופה.

יעקב מרגי: לצערי הרב היה צריך לתקן את החוק באופן כללי לגבי כלל המשק, לגבי משבר חברות התעופה הממשלה החליטה והביאה חוק לגבי כלל הכנסת.

יעקב מרגי: חוק זה פוגע בצרכנים אבל העברנו אותו מתוך אחריות בגלל משבר הקורונה.

יעקב מרגי: שם, במפורש, חברות התעופה מחויבות להשיב את מלוא התשלום ללקוח.

הילה שי וזאן: אם אפשר להוסיף שהוועדה מבקשת הקמת חדר מצב למעסיקים גם במשרד הבריאות.

יעקב מרגי: מצרף את בקשתך להמלצות הוועדה.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לבעלי האולמות וכל העסקים הנלווים: צלמים, תקליטנים, תאורנים, תופרי שמלות וכדומה, להבטיח לזוכות הצעירים שכספם יושב תוך זמן סביר.

יעקב מרגי: את הפיצוי יש לתבוע מהמדינה ולא מהזוגות הצעירים.

יעקב מרגי: אני קורא למדינה.

דרור קונטנטו: אנחנו היחידים שעובדים חצי שנה לפני, אנחנו כבר הוצאנו את הכסף.

יעקב מרגי: מסכים איתך, תן לי רגע.

יעקב מרגי: אני קורא לממשלת ישראל לקבל החלטה, למשרד הכלכלה להביא הצעה לממשלה, אם צריך תיקון חקיקה אז תיקון חקיקה, לקבוע את משך הזמן.

יעקב מרגי: אבל שוב, האזרח הקטן הוא לא חברת האשראי של המדינה.

יעקב מרגי: צריך לתקן את זה כדי שכל מי ששילם וביצע הזמנה שבוטלה שלא ברצונו אלא בגלל אסון טבע, בשרשרת הזו גם בעלי העסקים עצמם, צריך לפצות אותם.

יעקב מרגי: האזרח צריך לקבל את מה שהוא שילם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

 << אורח >> אילן זגדון: הנושא של ה-25% זה הדבר הכי קריטי עכשיו.

יעקב מרגי: אני קורא לעידו לפגוש את אילן זגדון.

יעקב מרגי: תעדכן אותי.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.