הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 26, 2020-07-09 11:25

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם אני פותחת את דיון הוועדה בנושא הנגשת המידע לציבור וטיוב המענה שאמור להינתן לגבי בידוד וחולים מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעסוק בשרשרת הפעולות שנדרשים להם בין אם זה אנשים שמצאו את עצמם ככאלה שהם בהתאמה למסלול הדבקה של חולה מאומת, כאלה שיודעים שהם היו ליד חולה מאומת, אנשים שקיבלו תשובה חיובית לקורונה, כאלה שקיבלו הודעות שהם צריכים להכנס לבידוד, אנחנו ננסה לעשות סדר בכל אי הוודאות שקיימת בציבור ואני אומרת את הדבר הזה באחריות מלאה מתוך הפניות הרבות שמגיעות גם אלי וגם לחבריי ללשכות עם שאלות, באמת, מאוד מאוד פשוטות שהתשובות להן צריכות להיות ברורות ואני בטוחה שבהסברה נכונה ובהנגשה של המידע הזה לציבור אנחנו נחסוך הרבה מאוד מהן ואנחנו נאפשר לציבור לחיות בקצת יותר בהירות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדבר על המוקדם שצריכים לתת מענה עד כמה באמת הם מאוישים או מתוגברים בכוח אדם, מה מידת הזמינות שלהם, באיזה שעות הם עובדים כשאני כבר מראש אומרת שלדעתי במציאות שאנחנו נמצאים בה זה לא יהיה מוגזם לומר שאנחנו צריכים לשאוף לעבודה של 24/7.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדבר על החיילים ששהו בקרבת חולה מאומת, מי מטפל בהם.

יפעת שאשא ביטון: הם פונים למד"א, אומרים להם זה משרד הבריאות, הם פונים למשרד הבריאות, אומרים להם 'זה הצבא', הם מנסים למצוא את הכתובת בצבא, כל אחד מהמקום שבו הוא מגיע, הם נדרשים לעשות בדיקות, הם לא יודעים איפה הם יכולים להבדק כי קופות החולים לא מקבלות אותם, הרבה מאוד חיילים נשלחים מאזור אחד לאזור מרוחק, חיילים שגרים בקרית שמונה, בבית הלל, קיבלתי מספר פניות כאלה, שנדרשו לנסוע לבדיקה בחיפה, מי לוקח אותם לבדיקה, הרי הם אמורים להיות מבודדים.

יפעת שאשא ביטון: הרבה מאוד שאלות, הרבה מאוד בלבול בקרב הציבור ואני רוצה שבדיון הזה אנחנו נעשה קצת סדר גם בדברים הללו.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של התראות שווא באיכון השב"כ, מה קורה עם מי שמקבלים הוראה או הודעה שהם היו בקרבת חולה מאומת והם צריכים להכנס לבידוד אבל הם בכלל לא היו באותו מקום ובאותה שעה ואנחנו רוצים לחסוך מהם את אבדן ימי העבודה, למי הם פונים, אנחנו יודעים שהמענה מאוד מאוד לוקה בחסר, בלשון עדינה אני אומרת את זה.

יפעת שאשא ביטון: צריך לראות איך אנחנו נותנים מענה גם לכך.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדבר על הפינוי של מבודדים למלונות, אנחנו מדברים על שלושה סוגי מבודדים ומפונים בהקשר הזה.

יפעת שאשא ביטון: גם אלה שהם בעצם חייבי בידוד, גם כאלה שהם חולים מאומתים ויש לנו גם את הסוגיה של בידוד בקהילה, מי לוקח עליה אחריות ואיך בעצם משנעים או מייעדים את אותם אנשים שיכולים להיות בבידוד בקהילה ומעבירים להם את המידע הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לומר לכם שיש לי פה עוד אין-סוף שאלות, את הכל לקחתי בצורה אותנטית משאלות שהגיעו אלי מהציבור בימים האחרונים וגם ביממה האחרונה, כיוון שאנחנו קראנו לציבור להציף נושאים נוספים כדי שנוכל לתת להם כאן מענה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח להתחיל עם מערך ההסברה של משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: ממשרד הבריאות יש לנו פה את עו"ד טליה אגמון שהיא משנה ליועמ"ש.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה מעבר להיבט המשפטי, אני רוצה לדעת מי ממשרד הבריאות יכול לתת לנו כאן עכשיו את כל שרשרת הפעולות בכל אחד מהמקרים שנתתי, ויכול להיות שיש מקרים נוספים שאנחנו נשמח לשמוע גם לגביהם.

יפעת שאשא ביטון: יש את קובי, אלה וד"ר אמיליה אניס, אבל ד"ר אמיליה אניס היא יותר בהיבט הרפואי, אנחנו נשאל אותה אחר כך לגבי הבדיקות עצמן, מתי צריך לעשות בדיקות ואיך הציבור יודע אם הוא חייב בבדיקה או לא חייב בבדיקה.

יפעת שאשא ביטון: קדימה משרד הבריאות, מי מציג לנו את שרשרת הפעולות עבור האנשים השונים?

יפעת שאשא ביטון: קובי ואלה נמצאים איתנו?

טליה אגמון: קובי ואלה הם מהמחשוב.

טליה אגמון: אני חושבת שדווקא האדם המתאים לתאר את כל השרשרת של הטיפול, אם הבנו נכון את השאלה, היא כן ד"ר אמיליה אניס ראש האגף לאפידמיולוגיה.

טליה אגמון: אם צריך עוד, נסייע, ויש לנו גם נציגויות שמטפלות בשירות בנושא האיכונים באופן ספציפי שזה מה שחשבנו שהוא יותר בפוקוס של הדיון.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל שתעלה ונשמח, ואני רק מוכרחה הערה גם לפרוטוקול, אנחנו הוצאנו זימון מאוד מאוד מפורט.

יפעת שאשא ביטון: כתוב כאן הכל גם לגבי שרשרת הפעולות, גם עבודת המוקדים, גם המענה לחיילים, גם התראות השווא, גם הנושא של תיגבור המערך לנוכח העליה במספר החולים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ממש פירטנו פה את הכל, אין שום סיבה שמשרד הבריאות לא ידע עכשיו לעלות ולתת לנו ממש תרשים זרימה של מה קורה בכל אחד מהמקרים האלה.

יפעת שאשא ביטון: אז בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: ד"ר אמיליה אניס.

ד"ר אמיליה אניס: בוקר טוב לכולם.

ד"ר אמיליה אניס: אתם רוצים לשמוע אולי עדכון על מספר החולים לפני שאתחיל להשיב על השאלות, על המצב נכון לעכשיו?

יפעת שאשא ביטון: נשמח.

ד"ר אמיליה אניס: כמה חולים, כמה חולים קשים, הפיזור הגיאוגרפי, סקירה קצרה?

יפעת שאשא ביטון: כן בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: בקצרה אבל כמו שאמרת.

יפעת שאשא ביטון: כדי שנתרשם מהמספרים ונבין עד כמה אנחנו צריכים להיערך נכון גם בהסברה.

ד"ר אמיליה אניס: אוקיי.

ד"ר אמיליה אניס: אז מגמת העליה המשמעותית במספר המקרים החדשים נמשכת, אם בסוף יוני אנחנו עמדנו על כ-750 מקרים בממוצע ביום אז בימים האחרונים זה כ-1,300.

ד"ר אמיליה אניס: מספר החולים הפעילים הינו כ-15,000 וגם המספר הזה עולה משמעותית מדי יום.

ד"ר אמיליה אניס: מבחינת הבדיקות אנחנו מתקרבים ליעד של כ-30,000 בדיקות ביום.

ד"ר אמיליה אניס: ביומיים האחרונים בוצעו כ-28,000 בדיקות מדי יום, מתוך הבדיקות האלה כ-5% מהנבדקים יצאו חיוביים בבדיקה והם חולים מאומתים.

ד"ר אמיליה אניס: הפיזור הגיאוגרפי הוא ארצי, אובחנו חולים ב-166 ישובים, ויש גם עליה חדה במספר החולים הקשים.

ד"ר אמיליה אניס: אתמול התווספו לנו 24 חולים קשים שזה כמעט שיא מתחילת ההתפרצות, המספר הכי גבוה מתחילת ההתפרצות היה 29 חולים חדשים שמתווספים ביום, אז אתמול התווספו לנו 24.

ד"ר אמיליה אניס: זה בקיצור נמרץ.

ד"ר אמיליה אניס: אני אתחיל קודם כל מהחיילים והאזרחים.

ד"ר אמיליה אניס: החיילים מטופלים על ידי הצבא, הכל הכל, כל הטיפול לגביהם הוא במסגרת הצבא, לא במסגרת האזרחית.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: זו אמירה מאוד מאוד כללית, אנחנו נבקש אחר כך מנציגים של משרד הביטחון להסביר לי בדיוק מה קורה עם חייל בכל אחת מקצוות הארץ וגם מהמרכז כשהוא מקבל הודעה שהוא צרך להכנס לבידוד, עם מי הוא מתקדם בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבינה שלך אין תשובות, זה משרד הביטחון.

ד"ר אמיליה אניס: אמת, ואני רואה על הצג שיש פה נציג שלהם אז אני בטוחה שהוא יוכל להשיב יותר בהרחבה ממני.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה בהיבט האזרחי?

ד"ר אמיליה אניס: בהיבט האזרחי יש לנו התוויות מאוד ברורות מתי אדם צריך להיבדק לקורונה, קודם כל הוא פונה לרופא המטפל - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, בואי נתחיל לפני כן ברשותך ד"ר אמיליה אניס.

ד"ר אמיליה אניס: יש לנו הנחיות לרופאים המטפלים - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, ד"ר אניס, תראי, יש ציבור שמסתכל עלינו ואנחנו גם רוצים אחר כך לתווך לו את המידע.

יפעת שאשא ביטון: הדיון הזה הוא אפילו לא דיון ביקורת.

יפעת שאשא ביטון: הוא דיון הסברה.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה עכשיו שמי שעד היום לא ידע איך הוא מתנהל בתוך כל הדבר הזה, כשהוא ישמע אותנו הוא יבין מה עליו לעשות.

יפעת שאשא ביטון: בואי נתחיל מהתחלה.

יפעת שאשא ביטון: בואי ניקח תרחיש שבו אנשים מקבלים הודעה שהם היו בקרבת חולה מאומת.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה מכאן?

ד"ר אמיליה אניס: אדם כזה צריך להכנס לבידוד ומתבצעת חקירה אפידמיולוגית על ידי צוות לשכת הבריאות, נכון להיום יש לנו כ-300 אחיות ו-150 סטודנטים לרפואה ולסיעוד שמבצעים את החקירות האפידמיולוגיות.

ד"ר אמיליה אניס: אם האדם הזה טוען שהוא לא היה במקום הזה, אז כמובן יש לו אפשרות לערער.

יפעת שאשא ביטון: עוד לפני כן.

יפעת שאשא ביטון: את חייבת להיות איתי, אמיליה.

יפעת שאשא ביטון: הבנאדם צריך להכנס לבידוד, קיבל הודעה.

יפעת שאשא ביטון: הוא נכנס לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: איפה הוא נכנס?

יפעת שאשא ביטון: הוא נכנס בבית.

יפעת שאשא ביטון: נכון?

יפעת שאשא ביטון: ואם אין לו אפשרות להיות בבידוד ביתי הוא אמור לפנות לאחד המוקדים.

יפעת שאשא ביטון: אמת?

ד"ר אמיליה אניס: כן.

ד"ר אמיליה אניס: או שהוא אומר - - - הוא יכול להגיד שזה טעות ואז יטפלו גם בפניה שלו שזה טעות.

יפעת שאשא ביטון: רגע, זה נשמע מאוד פשוט כשאת אומרת את זה, אני אומרת לך שזה מאוד מאוד קשה.

יפעת שאשא ביטון: מאוד קשה בחוץ אבל בואי רגע נעשה את זה לאט לאט.

ד"ר אמיליה אניס: אולי עמיתיי ישיבו לך לגבי הקושי כי יש פה את עמיתיי שיכולים להתייחס לקושי של המוקד וחבל שלא תקבלו את כל התשובות.

ד"ר אמיליה אניס: המוקד - - - תשמעו את כל ההיבטים של המוקד.

יפעת שאשא ביטון: אני ביקשתי שיכינו לי תרשים זרימה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהציבור יראה מול העין בתרשים זרימה מה הוא עושה.

יפעת שאשא ביטון: אז בואי, לא הכנתם לנו תרשים זרימה אני רואה, אני מוכנה לבנות אותו יחד איתך.

יפעת שאשא ביטון: בואי נעשה את זה שלב-שלב.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו הודעה שהוא היה בקרבת חולה מאומת.

יפעת שאשא ביטון: הוא נכנס לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: או בידוד בית או שהוא רוצה לפנות לבידוד חיצוני באחת המלוניות, למי הוא פונה?

יפעת שאשא ביטון: מצידי אתם יכולים לענות ביחד.

יפעת שאשא ביטון: לי זה לא משנה מי עונה.

טליה אגמון: אם אפשר לסייע, תרשים הזרימה שמבוקש פה הוא באמת מורכב כי יש הרבה הסתעפויות של אפשרויות שונות.

יפעת שאשא ביטון: אין בעיה.

טליה אגמון: אנחנו מדברים על מישהו שקיבל עכשיו הודעה שעליו להכנס לבידוד, זה יכול להיות או שהוא קיבל הודעה מאחות אפידמיולוגית שדיברה איתו אחרי שהיא ראיינה את החולה והבינה את מי הוא פגש - - -

יפעת שאשא ביטון: בהרבה מאוד מהמקרים הם לא הספיקו לדבר איתם

טליה אגמון: או שהוא קיבל סמס.

טליה אגמון: לא כל מי שנחשף לחולה בהכרח יקבל סמס ממשרד הבריאות, לפעמים רק תגיע אליו אחות, לפעמים גם זה לא, לפעמים הוא יקרא באינטרנט שהיה חולה באיזו שהיא חנות שהוא היה בה והוא יחליט לבד שהוא צריך להכנס לבידוד.

טליה אגמון: אז יש לנו את השלב של עצם הידיעה של אדם שעליו להכנס לבידוד.

טליה אגמון: ועכשיו זה מתפצל לשתיים או שלוש אפשרויות - - -

יפעת שאשא ביטון: רגע אבל עו"ד טליה, אני חייבת לומר לך משהו.

יפעת שאשא ביטון: לא תמיד הוא יודע שהוא צריך להכנס לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני רוצה, אני כן רוצה לדבר על המורכבות כי תראי כמה מורכב לנו פה לדבר על זה, תחשבי על אותם אזרחים שנמצאים בקצה ואין להם מושג בכלל מה קורה ומה עליהם לעשות.

יפעת שאשא ביטון: אז בואו תלכו איתי שלב-שלב.

טליה אגמון: מי שלא יודע שהוא נחשף לחולה גם אנחנו לא יודעים עליו.

טליה אגמון: אין מה לעשות.

טליה אגמון: כרגע אין לזה פתרון חד משמעי, יש פתרונות בצנרת שעובדים עליהם.

טליה אגמון: אבל נניח שעכשיו הוא יודע, ולא חשוב מאיפה נודע לו, שעליו להכנס לבידוד.

טליה אגמון: הקושי המרכזי נולד בקבלת ה-סמס, כי ה-סמס זה משהו שמגיע אליך ואתה לא באמת יודע אם זה נכון או לא נכון, אתה חושב אולי שהשעה הזאת שכתובה ב-סמס, באותה שעה היית בבית לבד ולכן אתה חושב שאתה לא צריך להיות בבידוד, ואז אתה יכול לפנות למוקד של משרד הבריאות, ותיכף נדבר על מה עשינו כדי לשפר מאוד מאוד את השירות של המוקד.

יפעת שאשא ביטון: סליחה שאני עוצרת אותך.

יפעת שאשא ביטון: ככה אנחנו לא נבהיר את זה.

יפעת שאשא ביטון: תאמיני לי, אני אחזור להיות מורה לרגע.

יפעת שאשא ביטון: בסדר?

יפעת שאשא ביטון: תני לי לפשט לך את התהליכים, תאמיני לי אם תלכי איתי צעד-צעד אני עושה לך אפילו חיים קלים.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי?

יפעת שאשא ביטון: התחלנו עם אדם שמקבל הודעה שהוא צריך להכנס לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוד לא במקום של אם ההודעה היא נכונה או לא נכונה.

יפעת שאשא ביטון: בסדר?

יפעת שאשא ביטון: הוא קיבל הודעה, הוא צריך להכנס לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: יש לו אפשרות לבידוד בית ויש לו אפשרות לבידוד במלונית, במקרה שאין לו אפשרות לקיים את הבידוד הביתי בצורה ראויה.

יפעת שאשא ביטון: אם הוא צריך לפנות למלונית, לאן הוא פונה?

יפעת שאשא ביטון: ממי הוא מבקש את זה?

יפעת שאשא ביטון: את מי הוא מיידע?

טליה אגמון: לגבי אנשים שצריכים להיות בבידוד ואין להם איפה להיות והם חושבים שהם צריכים להיות בפינוי למלונית, הם יכולים גם לפנות דרך קופת החולים או דרך המוקד של משרד הבריאות ולהתריע על הצורך הזה.

טליה אגמון: גם הרשויות המקומיות –זה חלק מהאחריות שלהן – הן מסייעות בנושא הזה למי שאין לו איפה להיות בבידוד.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: לקופת חולים או למשרד הבריאות או לרשות המקומית.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: למי הם פונים במשרד הבריאות?

טליה אגמון: למשרד הבריאות יש שער כניסה אחד וזה מוקד קול הבריאות, טלפון 5400* והוא אמור לתת את כל המידע שצריך וכל הפתרונות לכל מיני סוגים של מצבים.

טליה אגמון: נמצאת איתנו על הקו גם מנהלת אגף שירות בזום והיא תוכל להרחיב על הפעילות של המוקד.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: אז יש לנו או בידוד בית, או קופת חולים, הבנאדם נכנס לבידוד, מה הוא עושה?

יפעת שאשא ביטון: נניח שהוא עכשיו בבית שלו, מה קורה מאותו רגע?

טליה אגמון: בבית הוא צריך להיות באמת מבודד, לא להסתובב בבית אם יש עוד אנשים שחיים בבית, כמובן, אם הוא גר לבד, הוא יכול להשאר בגבולות ביתו, אין בעיה.

טליה אגמון: יש הנחיות מפורטות באתר של משרד הבריאות איך שומרים על הבידוד בבית שיש בו עוד אנשים מבחינת ניקיון, מבחינת כביסה, מבחינת אוכל, החדר בבית צריך להיות כזה שיש בו שירותים נפרדים ומקלחת, או איזה שהוא סידור מתאים שהוא יוכל להיות בו - - -

יפעת שאשא ביטון: מה שאנחנו יודעים שבהרבה מאוד מהבתים אין את זה, במיוחד במוקדים שאנחנו מכירים עליהם כמו האוכלוסייה החרדית שנמצאים הרבה מאוד נפשות באותו בית, באוכלוסייה הערבית.

טליה אגמון: אז במצבים שבהם באמת אין אפשרות לקיים את הבידוד בבית הפתרון של המלוניות הוא פתרון שצריך להשתמש בו.

טליה אגמון: יש אנשים שמאוד קשה להם לצאת מהבית למלונית, מעדיפים בבית לעשות כל מיני סידורים.

טליה אגמון: שמענו על מקרים שבהם אנשים שוכרים חדר במקום אחר או המשפחה עוברת למשפחה אחרת כדי שהם יוכלו להיות לבד בבית, יש לזה באמת הרבה פתרונות שונים ומגוונים אבל הכוונה היא שמי שנמצא בבידוד באמת לא יבוא במגע עם אנשים אחרים בתקופה שהוא נמצא בבידוד.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה עם בני הבית?

טליה אגמון: בני הבית יכולים להיות איתו בנפרד, אם יש את האפשרות הזאת בבית, או יכולים לפעמים לעבור לחברים, לשכנים, למשפחה אחרת כדי להשאיר לו את הבית לבד.

טליה אגמון: הם לא אמורים להכנס לבידוד גם כן, אלא אם כן חלילה הוא יחלה.

טליה אגמון: אם הוא מפתח סימפטומים, נבדק וחולה, אז גם בני הבית שהיו איתו במגע יצטרכו להכנס לבידוד והוא כבר יטופל - - -

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת כל עוד שהוא מבודד רק מתוקף זה שהוא היה בקרבת חולה מאומת, בני הבית יכולים להמשיך לנהל שגרה רגילה ובלבד שהם לא נמצאים אתו במגע.

יפעת שאשא ביטון: נכון?

יפעת שאשא ביטון: שהוא באמת מבודד.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה אם מדובר בהורה לילדים?

טליה אגמון: יש פתרונות גם לנושא הזה, אני חושבת שפה אני פחות בקיאה בפרטים.

טליה אגמון: יש פתרונות שנמצאים גם במצב שיש ילדים, אם ההורים שלהם או הורה אחד נשאר עם ילד שהוא מבודד, תלוי באפשרויות.

טליה אגמון: משתדלים לא להפריד.

טליה אגמון: אם יש ברירה, אבל משתדלים גם להמעיט כמה שאפשר את מספר האנשים הבריאים ושלא נחשפו לאף חולה, שייחשפו לאדם שהוא עכשיו בסכנה להיות חולה.

טליה אגמון: כמה שאפשר להפחית את העניין הזה.

טליה אגמון: יש אולי אנשים נוספים על הזום שיכולים לפרט בנושא הזה יותר ממני.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לתת לך רגע מקרה שאם נניח ילד נמצא בבידוד, ההורים הרי מטפלים בו.

יפעת שאשא ביטון: הם אמורים לטפל בו בלי שיש שום קירבה ביניהם, הילד נמצא בתוך החדר, ההורים נמצאים תמיד בחוץ, מביאים לו את האוכל וכל מה שצריך עד אליו בלי שום אינטראקציה ביניהם, וכל עוד שזה קורה הם יכולים לנהל שגרת עבודה.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה אם הם לא יכולים לקיים את הבידוד הזה?

יפעת שאשא ביטון: גם ההורה צריך להשאר בבידוד במהלך כל התקופה?

יפעת שאשא ביטון: אני מדברת מבחינה אפידמיולוגית עכשיו, לא מבחינה הטכנית רק שצריך לסעוד את הילד.

טליה אגמון: אני אומרת, אם אין אפשרות שההורה יטפל בילד בלי "לשבור" את הבידוד, אז בעצם הוא צריך להיות מבודד ביחד איתו, אבל אני מבקשת - - -

ד"ר אמיליה אניס: אני אוסיף, במקרה שמדובר בילד או בחסר ישע שצריך מישהו שיהיה איתו כל הזמן אז גם המטפל וגם האדם שנמצא בבידוד הם נמצאים ביחד בבידוד, כל עוד הוא א-תסמיני ולא נדבק אז הם יסיימו את הבידוד ביחד.

יפעת שאשא ביטון: אם ההורה הוא בבידוד אבל תוך כדי הוא סועד את הילדים, כי נניח הורה יחידני, והוא צריך לתת את הסעד לילדים בתוך הבית, זה אומר שהילדים באותו רגע נכנסים יחד איתו לבידוד.

ד"ר אמיליה אניס: אמת.

ד"ר אמיליה אניס: כל הילדים וגם ההורה אם אי אפשר לעשות את הבידוד כפי שאנחנו מנחים, כולם ביחד נמצאים בבידוד.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה במהלך התקופה הזו מבחינת יצירת קשר עם האנשים האלה?

יפעת שאשא ביטון: הרבה מאוד מאוד פניות מגיעות אלינו על אנשים שנכנסים לבידוד, וזה בסדר, אני מקבלת גם את האחריות האזרחית הזו של אדם שיודע שהוא צריך להכנס לבידוד ונכנס, מה קורה בתוך התקופה הזו של ה-14 ימים?

יפעת שאשא ביטון: מישהו אמור ליצור איתם קשר, הם אמורים ליצור קשר?

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שהם צריכים לדווח על חובת בידוד באתר משרד הבריאות, שזה החלק הקל לצורך העניין.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה בתוך התקופה הזו?

טליה אגמון: יש הנחיות לקופות החולים ליצור קשר עם המבודדים.

טליה אגמון: אנחנו יודעים שככל שמספר המבודדים עולה היכולת של הקופות להגיע לכולם בזמן היא פוחתת - - -

יפעת שאשא ביטון: אם בכלל.

טליה אגמון: ואנחנו מנסים למצוא לזה פתרונות.

טליה אגמון: בנוסף, הרשויות המקומיות שביקשו לסייע בעניין הזה מקבלו את הרשימות של המבודדים וגם מציעות להם סיוע רווחתי, כולל גם בהקשר שדברנו עליו קודם, שאם צריך להוציא מישהו למלונית, אבל גם בלהביא ארוחות, לדאוג שהכל בסדר, לדאוג אם הם צריכים עזרה, זה חלק מהתפקידים של מחלקות הרווחה ברשויות המקומיות.

יפעת שאשא ביטון: כולל אני מבינה, שינוע של המבודדים למלוניות.

יפעת שאשא ביטון: נכון?

יפעת שאשא ביטון: שצריך אגב לחשוב איך לא מפילים את זה על הרשויות המקומיות ואיך נותנים שם מענה, אני שמה את זה במאמר מוסגר, כי לא כל הרשויות יכולות להרשות לעצמן לייצר את מערך ההיסעים הזה, אבל אני שמה את זה בצד.

יפעת שאשא ביטון: נקודה שכן צריך לטפל בה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים היום במציאות, ואמרה את זה ד"ר אמיליה אניס, שיש לנו יותר ויותר חולים מאומתים, ומתוקף כך שיש לנו יותר ויותר חולים מאומתים, יש לנו הרבה הרבה יותר אנשים שצריכים להכנס לבידוד, כי אנחנו יודעים שכל חולה מאומת יוצר הרבה מאוד אדוות מסביבו.

יפעת שאשא ביטון: מה שאומר שקופות החולים לא בהכרח יוכלו להגיע לכל אחד מהמבודדים בשביל לנהל איתו את השיח, ואני אומרת את זה מידיעה.

יפעת שאשא ביטון: כי בעובדה זה לא קורה.

יפעת שאשא ביטון: הרבה מאוד אנשים נמצאים גם ביום ה-10 וה-11 בלי שהם קיבלו טלפון ממישהו ובלי שהם הצליחו להשיג את המוקד או מישהו שיגיד להם מה עושים מכאן.

יפעת שאשא ביטון: אתם נערכים לתגבור אדם בהיבט הזה?

טליה אגמון: ודאי.

טליה אגמון: קודם כל אמרתי קודם שיש פעולות שנועדו לעזור גם לקופות החולים להגיע יותר מהר לאנשים וגם, אני אשמח אם אפשר לפתוח את הסאונד של משתתפים נוספים ממשרד הבריאות בזום.

יפעת שאשא ביטון: מבחינתי הסאונד של כולם יכול להיות פתוח וכל מי שיכול לתת לנו מענה לשאלות השונות, אנחנו נמצאים בדיון פתוח, אנחנו נשמח שהוא ישיב.

טליה אגמון: אני אציין בינתיים שאתמול בערב התחיל לפעול מוקד של פיקוד העורף שמסייע לנו כמוקד שירות נוסף עבור משרד הבריאות בפיקוח שלנו, כדי להתמודד עם הפניות בנושא האיכונים של השב"כ, זה מפנה חלק גדול מפעילות מוקד "קול הבריאות" השגרתי, 5400* שעוסקים בכל יתר הפניות ובכל הסוגיות האלה כדי שהעומס שנוצר נקודתית בסוף השבוע האחרון מטופל, ואני מקווה שאנחנו כבר מהיום נראה שיפור משמעותי.

יפעת שאשא ביטון: דווקא זה טוב שהשיפור המשמעותי מהדהד כי זה מה שאנחנו רוצים.

טליה אגמון: ההד הוא באשמתי כי אני גם בזום וגם פה.

טליה אגמון: אז אני מקווה שכבר מהיום אנחנו נראה באמת שיפור דרמטי ומשמעותי במענים במוקד בכל הנושאים, גם בנושא של ה-סמס-ים וגם בנושאים האחרים שקצת נפגעו מהמסה הגדולה של סוף השבוע האחרון.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה בתום ה-14 ימים?

יפעת שאשא ביטון: שאני מבינה שיכול להיות שיצמצמו את זה לתקופה קצרה יותר.

טליה אגמון: לא.

טליה אגמון: כרגע אין מחשבה על צמצום תקופת הבידוד.

טליה אגמון: כן יש מחשבה, והיא צריכה להיבדק אפידמיולוגית או קצת יותר לעומק של כמה אחורה בודקים את החשיפות של אנשים לחולה.

טליה אגמון: זאת אומרת האם אדם שאובחן היום הולכים 14 יום אחורה כמו עכשיו או נלך רק 10 ימים אחורה או שבעה ימים אחורה כדי למצוא את המגעים שלו.

טליה אגמון: זה דיון אפידמיולוגי לפני הכל, ואחרי שתהיה החלטה בעניין הזה, אם יוחלט לקצר, זה מן הסתם יפחית את מספר האנשים שמוכנסים לבידוד עקב חשיפה, אבל אין עדיין החלטה כזאת.

יפעת שאשא ביטון: אז אני רוצה לשאול כאן בהקשר הזה, זה נתון מצויין מה שאת אומרת, גם שאלה שהגיעה אלינו, אם הם מקבלים בעצם הודעה על חשיפה לאדם לפני שמונה ימים, זה אומר שהם נכנסים ל-14 יום מאותו רגע של ההודעה או שהם סופרים את אותם שמונה ימים שעברו כבר?

ד"ר אמיליה אניס: זה 14 יום ממועד המגע האחרון עם החולה.

ד"ר אמיליה אניס: ממועד החשיפה האחרון לחולה.

טליה אגמון: ה-סמסים שנשלחים לאנשים בעקבות האיכונים של השב"כ נוקבים בתאריך תום הבידוד.

טליה אגמון: אדם לא צריך לעשות חשבון, אלא אומרים לו 'נחשפת בתאריך כך וכך, עליך להיות בבידוד עד תאריך כך וכך' ואחרי התאריך הזה הוא יכול לצאת מהבידוד ואין שום בעיה.

יפעת שאשא ביטון: התאריך שהם מקבלים זה 14 יום מיום החשיפה?

טליה אגמון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני רוצה לשאול, שזה די דומה אבל פחות רשמי, על אנשים שרואים מסלול הדבקה, הרבה פעמים אנחנו גם רואים שמסלולי ההדבקה מפורסמים ומונגשים אם זה דרך וואטסאפ, אתר משרד הבריאות וכולי, אדם רואה שהוא היה במסלול ההדבקה, מתאים ליום מסוים, אבל הוא לא קיבל שום הודעה מאף אחד.

יפעת שאשא ביטון: מה הוא צריך לעשות?

יפעת שאשא ביטון: נכנס לבידוד?

יפעת שאשא ביטון: לא נכנס לבידוד?

יפעת שאשא ביטון: צריך לדווח על זה?

יפעת שאשא ביטון: אני שואלת את השאלות האלה כי זה לא רק ההיבט הטכני של אם אני צריכה להכנס לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: יש פה השלכות כלכליות במובן הזה שבנאדם צריך להודיע במקום העבודה שהוא נכנס לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: מקום העבודה מקבל את זה?

יפעת שאשא ביטון: לא מקבל את זה?

יפעת שאשא ביטון: אין לו שום אסמכתא ממשרד הבריאות או מגורם רשמי אחר שהוא צריך להכנס לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: איך הוא מתנהג במצב כזה?

טליה אגמון: אדם שיודע או חושב שהוא נחשף לחולה, אני חושבת שגם ברמת האחריות האישית, - - - לרגע בצד את החובה המשפטית, גם ברמת האחריות האישית הוא עלול להדבק, אני מניחה שהוא לא רוצה להדביק את הסובבים אותו, הקרובים לו, ולכן הדבר הנכון לעשות הוא להכנס לבידוד דבר ראשון - - -

יפעת שאשא ביטון: על פי אותו נוהל שדיברנו קודם.

טליה אגמון: לדווח באתר של משרד הבריאות שהוא נכנס לבידוד, ואז הוא יכול לנסות לפנות דרך המוקד שלנו שיעשה בירור יותר עמוק ולראות האמנם הוא חייב להיות בבידוד או לא.

טליה אגמון: זה תהליך שלוקח קצת יותר זמן - - -

יפעת שאשא ביטון: למה הוא לוקח יותר זמן?

יפעת שאשא ביטון: בגלל שלוקח כמה ימים לענות במוקד?

יפעת שאשא ביטון: סליחה על הציניות, אבל זאת המציאות?

טליה אגמון: לא.

טליה אגמון: החקירה האפידמיולוגית היותר מעמיקה היא לוקחת זמן.

טליה אגמון: אין מה לעשות.

טליה אגמון: למשל, אני אתן דוגמה מהחיים ממש מפה מהכנסת, עובד של הכנסת שחלה ואנשים שהיו בדיון שבו הוא השתתף, היה צריך לדבר איתם ולהבין איפה הם ישבו ביחס אליו, האם הם הסתובבו בחדר או לא, האם הם לבשו מסכות או לא, ולפי זה נקבע מי מהם צריך להכנס לבידוד ומי לא.

טליה אגמון: באתר האינטרנט של משרד הבריאות יופיע שהיה חולה בכנסת.

טליה אגמון: זה נכון שלא כל מי שהיה בכנסת צריך להכנס לבידוד אבל כדי למקד את זה צריכה להיות שיחה עם מישהו שמכיר את המקום, שיודע להגיד איפה זה האולם הזה, כמה הוא גדול, כמה אנשים היו בו, יכול לצפות בסרטון הווידאו של הועדות שהן כולן משודרות, ואז להגיד ל - - -

אביגדור חביב: לצערי זה לא נכון וזה לא מה שקורה.

יפעת שאשא ביטון: רק לדעת מי התפרץ?

אביגדור חביב: שמי אביגדור ואני התפרצתי ואני הגשתי ערעור על עובדת שלי שה- - מקום העבודה.

יפעת שאשא ביטון: אביגדור, רק רציתי לדעת מי התפרץ.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ניתן לך את אפשרות הדיבור בצורה מסודרת, אני רושמת לפניי ואתה תוכל להתייחס לדברים שעולים כאן.

יפעת שאשא ביטון: אני רושמת אותך.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה טליה.

טליה אגמון: לגבי כל חולה מאומת, נעשית עדיין גם חקירה אפידמיולוגית אנושית על ידי האחיות האפידמיולוגיות.

טליה אגמון: היא לוקחת יותר זמן כי יש לנו מגבלות של הזכרון האנושי, היכולות האנושיות לעשות את החקירה הזאת, צריך לדבר עם הרבה מאוד אנשים, צריך לתחקר את החולה, הוא לא תמיד זוכר, ולכן לפעמים לא מגיעים לכל האנשים בבדרך הזאת.

טליה אגמון: אבל זו דרך, שאלנו מה אפשר לעשות.

טליה אגמון: אפשר להכנס לבידוד, ואפשר לבקש, וזה ייקח את הזמן שלו, שייעשה בירור יותר עמוק ואז יוחלט אם אתה צריך או לא צריך להיות בבידוד.

טליה אגמון: זה לא יכול להיעשות לכל אחד מ-40,000 או 50,000 האיש שקיבלו מסרונים בשבוע האחרון.

יפעת שאשא ביטון: אני אפילו עוד לא מדברת על אלה שקיבלו מסרונים, אני מדברת על אלה שרק ראו את ההתאמה למסלול ההדבקה.

טליה אגמון: אלה יכולים להיות עוד הרבה יותר אנשים, ואין שום אפשרות מעשית כנראה להגיע בטווח זמן סביר לכולם.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אם אני גוזרת מפה מה הפעולה הנכונה שאנחנו צריכים לעשות כמערכת כדי לטייב את התהליך הזה, בשביל כל אותם אנשים שבעצם רואים את ההתאמה שלהם במסלול ההדבקה, זה שיהיה להם מוקד שיוכל לענות על השאלות ולהסביר להם מה הם צריכים לעשות.

יפעת שאשא ביטון: או שאת אומרת באופן אוטומטי, אחריות לא משפטית אלא אישית, קחו את עצמכם ותכנסו לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאת אומרת?

טליה אגמון: כן.

יפעת שאשא ביטון: ומה הם עושים מול מקום העבודה?

יפעת שאשא ביטון: מקום העבודה יכיר להם בזה?

יפעת שאשא ביטון: מישהו ייקח אחריות?

יפעת שאשא ביטון: כי בנאדם לא יכול, גם ככה לא נשארו הרבה ימי חופש לכל אלה שהיו בכפיה בבית.

יפעת שאשא ביטון: טכנית מה קורה עם זה?

טליה אגמון: עדיין מבחינת הוראות החוק בצו בידוד בית והצווים שבעקבותיו, ימי בידוד נחשבים כימי מחלה והנושא הזה אמנם נמצא בדיון משפטי אבל עדיין זה המצב.

טליה אגמון: אלה ימי מחלה והמעסיק לא יכול להגיד למישהו 'אתה לא יכול להיות עכשיו בימי מחלה'.

טליה אגמון: זה לא הפררוגטיבה של המעסיק.

יפעת שאשא ביטון: בכל מקרה גם אלה וגם אלה שקיבלו מסרונים, אני אחזור על זה כל הזמן כי זה כנראה נתון לא ברור.

יפעת שאשא ביטון: חייבים בחובת דיווח כשהם נכנסים לבידוד, נכון?

טליה אגמון: כל מי שנכנס לבידוד חייב לדווח באתר משרד הבריאות על זה שהוא נכנס לבידוד ואיפה הוא מקיים את הבידוד.

טליה אגמון: יש מקום לכתוב כתובת, כי שוב אנחנו יודעים שלא כל האנשים מקיימים את הבידוד בבית שהוא הכתובת הקבועה שלהם או הכתובת שלהם שרשומה במרשם האוכלוסין ולכן חשוב גם להגיד איפה מקיימים אותו.

יפעת שאשא ביטון: מי שלא מקיים את זה?

טליה אגמון: הפרה של חובת דיווח על הבידוד היא עבירה ויש לה קנס.

טליה אגמון: אני לא זוכרת כרגע את הסכום.

יפעת שאשא ביטון: 3,000 שקל.

טליה אגמון: אז יש עליה קנס, אם הוא נתפס, קנס זה לא נעים, מאוד קל לדווח ואם מישהו צריך עזרה עם הממשק בדיווח אז שוב, מוקד "קול הבריאות" הוא הכתובת.

יפעת שאשא ביטון: רק אומר בהערה, יש לנו את היכולת את הדרך לפחות לגבי אלה שמקבלים מסרונים פעם אחת לדעת אם הם דיווחו או לא דיווחו ולאכוף את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת מנתונים שיש אצלי שאין אכיפה על הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: לכם יש נתונים אחרים?

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות?

יפעת שאשא ביטון: לגבי הדיווח?

טליה אגמון: אנחנו הרי הפסקנו את הפעילות בהקשר הזה של המסרונים בסוף מאי, קצת לפני כן, וחידשנו אותה רק עכשיו מחדש.

טליה אגמון: וחידשנו אותה בסוג של "בום" גדול בכמויות אדירות של אנשים ולכן אנחנו עדיין בשלב הזה נותנים לאנשים את ההזדמנות, במיוחד שהיה קושי להשיג את המוקדים שלנו, נותנים לאנשים עדיין הזדמנות גם להירשם בעצמם, גם להגיש השגות, לקבל תשובה להשגות, אבל בימים הקרובים ממש יתחיל לעבור המידע על מי שלא הגיש השגה וחייב בבידוד, גם לרשימות חייבי הבידוד שעוברות למשטרה בין היתר, ותתחיל פעולת אכיפה גם בעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: כדאי לחזור.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אמורים להיות בכל הכוח בגל הזה, לא בפחות כוח ממה שהיינו בפעם הקודמת, אז אנחנו נבקש לדעת שאתם נערכים לצמצם את הפער בהיבט הזה.

ד"ר אמיליה אניס: אני רוצה להוסיף אם אפשר שיש גם מוקדים טלפונים של לשכות הבריאות ברחבי הארץ וניתן לפנות גם למוקדים האלה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יכולים לקבל את המספרים של המוקדים?

ד"ר אמיליה אניס: הם ישנם.

ד"ר אמיליה אניס: אנחנו מפרסמים אותם.

ד"ר אמיליה אניס: אין בעיה.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כל אנחנו נרצה לקבל את המוקדים השונים כדי שגם אנחנו נוכל לפרסם אותם ורק תאמרי לי איפה אתם מפרסמים אותם כדי שזה יהיה נגיש לציבור?

ד"ר אמיליה אניס: זה באתר האינטרנט של המשרד, אנחנו בחוזרים שלנו מפרסמים אותם, את שעות הפעילות וגם את המספרים.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: שאלה שעולה כאן לגבי העניין של ההנגשה.

יפעת שאשא ביטון: יש הנגשה לאנשים עם צרכים מיוחדים?

טליה אגמון: הנגשה של מה?

יפעת שאשא ביטון: הנגשה של המידע באתר?

טליה אגמון: כן.

יפעת שאשא ביטון: מי שרואה- רואה.

יפעת שאשא ביטון: אבל מה קורה עם אנשים שלא, קשישים שצריכים לקבל את המידע הזה, איך אנחנו מנגישים את המידע הזה לאוכלוסיות השונות?

אלה טרנובסקי: שלום.

אלה טרנובסקי: אני אלה מהמחשוב של משרד הבריאות.

אלה טרנובסקי: האתר שלנו בנוי לפי הגדרות הנגשה, כלומר גם אנשים עם בעיות ראייה או בעיות נגישות, הוא מותאם.

אלה טרנובסקי: יש גם אפשרות לעבור לאתר מותאם, יש כמה סוגי הנגשה לפי המוגבלויות השונות.

אלה טרנובסקי: יש התאמה מלאה לאנשים עם מוגבלויות.

אלה טרנובסקי: גם עם נושא קורונה בפרט ובאתר משרד הבריאות בכלליות.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה עם אנשים שאין להם אתר אינטרנט ואנחנו יודעים שאלה קבוצות מאוד גדולות באוכלוסייה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם רואים ששם יש מוקדי התפרצות, יכול להיות שזה בגלל שאין את הנגישות לכל ההסברה והמידע, וגם קשישים.

טליה אגמון: אז יש את המוקד הטלפוני, שיכול לתת מידע וכמי שגם התנדבה - - -

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני רק אומר בגילוי נאות למרות שאני מניחה שעכשיו הם יפנו את הכל ויבואו, אבל מתחילת הדיון אנחנו התקשרנו ל-5400* ואנחנו עוד ממתינים.

יפעת שאשא ביטון: רק שתדעו.

יצחק פינדרוס: גילוי נאות.

יצחק פינדרוס: אני עשיתי את זה השבוע שלוש או ארבע פעמים, הייתי מעל 55 דקות על הקו ובסופו הוא נותק.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: אחרי 50 וכמה דקות הקו מתנתק, יש לי צילומי מסך של הרבה מאוד אנשים מכל רחבי הארץ - - -

יצחק פינדרוס: לא, אני עשיתי את זה.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: אבל זה חלק מהפניות שקיבלנו, הוא פשוט מתנתק אחרי 50 וכמה דקות, יש אנשים שהם כל כך לחוצים ואפשר להבין אותם, שמנסים שוב ומחכים את אותם 50 דקות ושוב מתנתקים.

יפעת שאשא ביטון: אני היום בבוקר דיברתי עם אדם שקיבל הודעה – תיכף נדבר על כך בנפרד – הודעה שלא תואמת את המציאות שבה הוא היה, הוא כבר ארבעה ימים לא יודע אם כן ללכת לעבודה או ללכת לעבודה למרות שהוא לא היה באותו מקום שאמרו לו, ארבעה ימים אין מענה.

יצחק פינדרוס: שוטר יראה אותו ברחוב הוא יקבל 5,000 שקל דו"ח.

יפעת שאשא ביטון: מה עושים עם זה, חברים?

טליה אגמון: אז קודם כל אמרתי, אנחנו לא מסתירים ולא מכחדים שהייתה לנו בעיה מרגע ההפעלה מחדש, העומסים מאוד גדולים על המוקד ואנחנו עושים באמת מאמצים גדולים כדי לתגבר ולשפר את השירות.

טליה אגמון: אני בודקת עכשיו תוך כדי ואני כבר לא יכולה לעקוב בו זמנית גם אחרי הזום אז אני לא יודעת אם מנהלת אגף שירות איתנו על הזום או לא, היא תוכל להתייחס לזה.

יפעת שאשא ביטון: אם מנהלת אגף שירות נמצאת על הזום אנחנו נשמח לשמוע אותה.

ד"ר אמיליה אניס: אם יורשה גם לקופות החולים להתייחס אנחנו נשמח.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ניתן לקופות החולים גם להתייחס אבל אני מאד מבקשת שמישהי מכם תיצור קשר עם משרד הבריאות שיעלו לי מישהו על הקו שיודע לתת לנו תשובות.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהציבור, או שלפחות אנחנו נוכל לתת את כל המידע הזה לציבור בתום הדיון הזה, כי אחרת לא באמת השגנו משהו.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו תראו, אנחנו נמצאים באמת בעיצומו של הגל השני, אנחנו עוד לא יודעים לאן זה הולך, ואנחנו כבר אחרי גל ראשון.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שהיינו צריכים להיות קצת יותר מתקדמים ממה שהיינו לפני כן.

שרי שגב: אני אשמח להתייחס בקצרה.

יפעת שאשא ביטון: מי גבירתי?

שרי שגב: קוראים לי שרי ואני מנהלת את המערך של החקירות על ההשגות שמוגשות למשרד הבריאות על הודעות שב"כ.

יפעת שאשא ביטון: את מטעם מי?

שרי שגב: מטעם משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

שרי שגב: שני דברים קצרים בנוגע למה שנאמר קודם.

שרי שגב: קודם כל אני חושבת שטליה ענתה לחלק גדול מהדברים מענה.

שרי שגב: לחדד שאנחנו מודעים לזה שנוצר עומס גדול שלא איפשר מענה הולם של שירות בסוף השבוע האחרון, אבל כמו שטליה אמרה, מאתמול בלילה אנחנו מקבלים סיוע בשירות של חיילים, אנחנו מאוד מקווים שבעצם היום הדבר הזה יקבל יותר את הצורה שאנחנו חושבים שהולמת אותו, זה אומר שהתייחסויות לכמה זמן המתנה היה בסוף השבוע, זה מצער את כולנו, אבל אנחנו מאוד מקווים ש- - -

יפעת שאשא ביטון: זה לא רק בסוף השבוע שרי.

יפעת שאשא ביטון: בואי לא ניקח את זה למשהו נקודתי.

יפעת שאשא ביטון: יש פה משהו - - -

שרי שגב: אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים, בהתייחס לעניין של גל שני והיינו אמורים להיות ערוכים, אז רק נאמר שבסוף אף אחד מאתנו לא ידע מתי נהיה בגל שני ולכן לא מצאנו לנכון להחזיק לאורך כל הזמן את כל הכוח אדם שהחזקנו בגל הראשון בתוקף מבלי לדעת מתי נצטרך אותו שוב ואנחנו לאט לאט גדלים בחזרה, בסוף זה הכל כספי ציבור ואנחנו נוהגים בהם בהקפדה הנדרשת.

יפעת שאשא ביטון: שרי יקרה.

יפעת שאשא ביטון: הכספים האלה של גיוס כח אדם הם נטו לטובת הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר עכשיו לדבר על עניין של כספי הציבור ואחריות.

יפעת שאשא ביטון: בואי, נכון שאנחנו חשבנו, שיערנו לפחות, גם לפי דיווחים מהעולם, שהקורונה תבוא בנובמבר.

יפעת שאשא ביטון: אבל היא כנראה החליטה לאתגר אותנו מחדש ולבוא בטרם עת, ועדיין זה לא אומר שהיא צריכה לתפוס אותנו פעם אחת לא מוכנים, פעם שניה צריך שיהיה גיוס מיידי.

שרי שגב: זה מה שאני מנסה להגיד.

שרי שגב: אנחנו מוכנים.

יפעת שאשא ביטון: אין.

יפעת שאשא ביטון: אין כח אדם.

יפעת שאשא ביטון: אין.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא עונה.

שרי שגב: חברים, זה בדיוק ה - - - המצב שהיה אתמול הוא מאוד מתסכל, הוא מתסכל אתכם ותאמינו שהוא מתסכל גם אותנו, ואנחנו מאוד מקווים שהיום זה היום שבו אנחנו יכולים להגיד על עצמנו ש אנחנו ערוכים טוב יותר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוד מחכים שתענו לנו אגב.

שרי שגב: אנחנו צריכים אתכם אל מול הציבור בדבר הזה, אנחנו מאמינים בצעדים שאנחנו עושים, בכולם, אנחנו עושים אותם בהכי הרבה הקפדה שאנחנו יכולים.

שרי שגב: בסוף יש פה באמת נגיף שהמצוקה האמיתית מולו זה שאנחנו לא יודעים מה הוא מביא וההיערכות אליו היא מן הסתם כאל כזה, זה דורש מאתנו את מה שאנחנו משתדלים לעשות הכי טוב, וזה דורש מהציבור את ההקפדה, את ההחלטה לעצמו כמו שנאמר, להכניס את עצמו לבידוד, לעשות את הדברים הנדרשים, גם אם הדברים לא ברורים לו עד הסוף.

שרי שגב: אנחנו - - -רק ביחד.

יפעת שאשא ביטון: שרי, הדברים האלה ידועים.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל חשוב לי לומר שאנחנו עושים את כל הדיון הזה בשביל לעזור לכם מול הציבור.

יפעת שאשא ביטון: למרות שאני חושבת שבמערך הסברה נכון, במקום כל הזמן להתעסק עם ה-, אני רואה את כל הפרסומים שיש בטלוויזיה שהם חשובים, כן?

יפעת שאשא ביטון: אבל אני חושבת שאת השלב הזה שצריך מסכות לפחות אנחנו כבר די התקדמנו בו, במקום לקחת ולהשקיע את כל המשאבים בלהנגיש את מספרי המוקדים, את שרשרת הפעולות שהאזרח צריך לעשות במקרה כזה ובמקרה כזה כדי שהדברים יהיו ברורים, שם צריך להיות כל הכוח.

יפעת שאשא ביטון: נכון, אנחנו נמצאים עם נגיף שאנחנו לומדים את ההתמודדות איתו תוך כדי תנועה, אבל אנחנו יכולים לנצח אותו לפחות בהיבט של ההסברה ובהיבט של הבהירות שלנו מול הציבור ואני חושבת שפה אלה עניינים שהם לכאורה טכניים שאנחנו כן יכולים להתמודד איתם.

יפעת שאשא ביטון: זה חשוב להבהיר, ואנחנו כולנו - - -

שרי שגב: אנחנו נעביר את המסר למי שצריך ונעשה את הכי טוב שלנו.

יפעת שאשא ביטון: רגע שרי, אנחנו כולנו עזבנו היום לו"ז, אנחנו קיימנו את הדיון מהרגע להרגע, יש פה חברי כנסת שגייסתי אותם מהרגע להרגע וביטלו סיורים והכל כי אנחנו רוצים להנגיש את זה לציבור.

יפעת שאשא ביטון: התפקיד שלכם זה לתת לנו את כלים ובשבילי להגיד 'אנחנו עושים הכי טוב שאפשר' זה לא כלי.

יפעת שאשא ביטון: זה חשוב, אבל זה לא כלי.

שרי שגב: לא, אבל אמרנו הרבה מעבר.

שרי שגב: אמרנו שאנחנו החל מהיום מקווים להצליח לתת מענה לכל מי שירצה בכל שאלה ובכל סוגיה, דרך 5400* לדברים שקשורים לכל סוגי ההתמודדות מול הנגיף, אנחנו חושבים שמהיום אנחנו ערוכים לתת את המענה הזה ואנחנו קוראים לציבור שהיה לו קשה עד היום לתת לנו צ'אנס מחדש ולפנות ל-5400* לקבל את כל ההסברים ש- - -

יפעת שאשא ביטון: הנה, אנחנו נותנים לכם צ'אנס, אתם עדיין על הקו.

יפעת שאשא ביטון: אתם עדיין על הקו אגב מתחילת הדיון, אין מענה.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שצריך לתגבר, יש הרבה מאוד סטודנטים, אפשר לגייס חיילים שנמצאים, יש לנו מערך של אנשים משדות התעופה שאנחנו יודעים שהם נמצאים - - -

קריאה: סלקטורים.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: שנמצאים בעצם ללא תעסוקה.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו כוח אדם בשטח בשביל הדבר הלא מורכב הזה, לא ביקשתי שייכנסו למעבדות ולא ביקשתי שישו דברים מורכבים, בשביל הדבר הפשוט הזה של לתת מענה לציבור ולשחרר לחץ - - -

שרי שגב: כל האפיקים האלה מופעלים.

יפעת שאשא ביטון: מופעלים ועדיין אתם במצב ששעה ועדיין אין לנו תשובה.

יפעת שאשא ביטון: טוב.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמשיך לחכות, ומה שננסה לעשות כאן, זה גם לאלה שלא מקבלים תשובה, לפחות שהם ידעו מה הם יכולים לעשות במקרה שאף אחד לא מדבר איתם ואולי נחסוך חלק מהפניות.

יפעת שאשא ביטון: בהקשר הזה אני רוצה רק לחדד ולמסגר את מה שדיברנו עליו.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל אותם אלה שקיבלו הודעות, נכנסו לבידוד, נתנו פה את כל שרשרת הפעולות, ואותו כנ"ל לגבי אנשים שיודעים שיש התאמה בינם לבין מסלול ההדבקה של חולה מאומת, אנחנו מצפים מהם ברמה של האחריות האישית גם מהם לעשות את אותם שלבים, להכנס לבידוד, לדווח באתר של משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אמרתם גם שבאתר משרד הבריאות יש את כל ההנחיות לגבי איך שוהים בבידוד, מה הדברים הנכונים לעשות וזה תקף לגבי שני המקרים הללו.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה במקרה שמקבלים הודעה שהיא לא תואמת את המציאות?

יפעת שאשא ביטון: בנאדם יכול לעשות דין לעצמו ולהחליט שהוא פשוט לא מקיים את הבידוד בלי שהוא צריך לעבור את הסאגה של ועדת ערעורים?

יפעת שאשא ביטון: כי גם ועדת ערעורים לא זמינה.

שרי שגב: התשובה היא לא, ואני אגיד שבימים האחרונים גם את הדבר הזה אנחנו בדקנו היטב.

שרי שגב: הכלי שמשרת אותנו בהחלטה על שליחת ההודעה דוייק ואנחנו מאוד מאוד מאמינים בכוחו כרגע וזה משהו שחשוב להבין.

שרי שגב: הכלי לא עושה טעות.

שרי שגב: יש לו מגבלות.

שרי שגב: וההבחנה הזו היא הבחנה שבליבה יושבים הערעורים.

שרי שגב: זאת אומרת שסביר מאוד להניח שהאדם שקיבל הודעה היה בסביבת חולה קורונה במגע שמחייב אותו להיות בבידוד.

שרי שגב: יכול מאוד להיות שהטכנולוגיה כל כך מהירה עד שהוא כבר לא יודע שהבנאדם הזה חולה קורונה, זה מה שקורה ברוב המקרים, ולכן הוא חייב לשהות בבידוד ולדווח בטופס בידוד באתר.

יפעת שאשא ביטון: כן אבל שרי, את מדברת אם אני ביני לבין עצמי, אגב, יש לי בסביבה הקרובה שלי כמה אנשים כאלה.

יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת הודעה שאני הייתי ביום מסוים במקום מסוים, ואגב, יכול להיות שלא הייתי במקום הזה בכלל, לא רק באותו יום, אלא בכלל, ואני יודעת שאני לא הייתי שם.

יפעת שאשא ביטון: מה אני עושה?

יפעת שאשא ביטון: רק לדייק, ההודעה אף פעם לא אומרת מקום, היא אומרת תאריך וטווח של שעה עגולה שבו נחשפת לחולה קורונה.

יפעת שאשא ביטון: ואם אני הייתי באותו זמן בבית ישנה צהריים, הלוואי עלי, אבל נניח כי אלה המקרים שקיבלתי, או בערב שישי, אנשים שבכלל נמצאים בקידוש וכאלה, מה עושה הבנאדם הזה, שהוא יודע בוודאות שאין שום סיכוי שהוא היה במקום אחר מעבר למקום שלו בתוך ביתו מבצרו.

יפעת שאשא ביטון: אלא אם כן זה אחד האנשים בתוך הבית, אבל אני מניחה שזה לא הסיפור.

יפעת שאשא ביטון: מה הוא עושה?

יפעת שאשא ביטון: נשאר עד שאתם תענו לו?

יפעת שאשא ביטון: מי יפצה אותו?

יפעת שאשא ביטון: מה הוא עושה מול מקום העבודה?

יפעת שאשא ביטון: איך מתנהגים במקרה כזה?

שרי שגב: גם הדברים האלה קיבלו מענה מקודם בתשובתה של טליה באמירה על ההתייחסות לטופס בידוד כמקור לחופשת מחלה, אל מול המעסיק, מדובר בחופשת מחלה.

יפעת שאשא ביטון: של כל הימים הללו?

שרי שגב: נכון.

יפעת שאשא ביטון: שהוא היה בבידוד סתם?

יפעת שאשא ביטון: מישהו מבטל אחר כך את הימים האלה אם מסתבר שבאמת הייתה טעות?

יפעת שאשא ביטון: כי את יודעת, אולי חס וחלילה הוא יהיה חולה בהמשך ואז לא יהיו לו ימי מחלה.

יצחק פינדרוס: והמעסיק זה אותו עצמאי שלא - - -

אביטל גולדשמידט: אפשר להגיד מילה?

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: מי זו?

אביטל גולדשמידט: אני משירות בתי הסוהר.

אביטל גולדשמידט: אני רוצה להגיד שגם אם אנחנו מכירים לאנשים את הזמן הזה כזמן מחלה וזה כן נחשב או לא נחשב על חשבון הבנאדם, אנחנו בשב"ס נתקלנו בסיטואציה שהשביתו לנו בית סוהר שלם, את כל הסוהרים, בגלל בנאדם אחד שהיה שם חולה, שכמובן שמרבית הסוהרים לא הגיעו ולא התקרבו לאותו בנאדם.

אביטל גולדשמידט: איך מתמודדים עם סיטואציה כזאת?

יפעת שאשא ביטון: שאלה מצוינת.

שרי שגב: בדיוק הדבר הזה - - - מטופל אצלנו בעצם במוקד האחורי שמיועד לעובדים חיוניים, לטיפול בפניות קבוצתיות.

שרי שגב: מן הסתם בימים שחלפו בגלל הקושי במענה לאזרחים והעמסה של האזרחים על המוקד שמיועד לעובדי מערכת הבריאות ולעובדים חיוניים, היה לנו קושי לתת מענה גם שם.

שרי שגב: אנחנו מאוד מקווים שכרגע בגלל שיהיה מענה לאזרחים המוקד לעובדים החיוניים והקריטיים - - - עובדי מערכת הבריאות, לשב"ס, לתעשייה החיונית, יוכל לתת את המענה הנדרש לקהל שלו הוא מיועד.

יפעת שאשא ביטון: גם בעלי העסקים מבחינתי הם חיוניים וקריטיים וגם שם זה חיוני - - -

שרי שגב: נכון.

שרי שגב: גם מבחינתנו.

יפעת שאשא ביטון: כי גם כך הם רגע לפני קריסה והתמוטטות.

יפעת שאשא ביטון: ראינו פה את סטלה שהגיעה לכאן לפני רגע וליבנו היה איתה.

יפעת שאשא ביטון: חייבים להיערך שם.

יפעת שאשא ביטון: חייבים להיערך מהבחינה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: לפני שנמשיך בצדדים הטכניים של לפרט מה עושים, אנחנו ניתן לאביגדור לומר את דבריו.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו עוד שלוש בקשות.

יפעת שאשא ביטון: אז בבקשה אביגדור.

אביגדור חביב: תודה רבה.

אביגדור חביב: למעשה כבר נגעת בכל הנקודות.

אביגדור חביב: אני כמעסיק שאחת העובדות הבכירות שלי קיבלה הודעת סמס על זה שהיא חייבת להכנס לבידוד, דבר ראשון שעשיתי זה התחלתי לבדוק האם אצלי מישהו במפעל נגוע גם בקורונה, האם כולנו צריכים להכנס לבידוד ועל זה לא קיבלנו מענה, לא ממשרד הבריאות.

אביגדור חביב: לי הייתה פניה ישירות לחדר המצב במשרד הבריאות ולא קיבלתי מענה.

יפעת שאשא ביטון: לא ענו לך או שדיברת איתם ולא הייתה תשובה?

אביגדור חביב: לא, בסוף תפסתי את מנהל חדר המצב שם וגם איתו דיברתי.

אביגדור חביב: אמרתי שאי אפשר להכניס עובדת אחת לבידוד כאשר כל העובדים שעובדים עם אותה עובדת, האם הם גם צריכים להיות מבודדים או לא צריכים להיות מבודדים.

אביגדור חביב: כאשר אף אחד מהעובדים שלי, גם התחלתי לתחקר אם מישהו מהעובדים שלי חלה בקורונה או קרוב משפחה שלו, התחלתי את הניתוח האפידמיולוגי אצלי במפעל עם שאר העובדים.

אביגדור חביב: ממשרד הבריאות לא קיבלתי תשובה.

שרי שגב: אני מאוד אשמח להתייחס לזה, זה מקרה בוחן מצוין.

שרי שגב: הסיפור הוא שככל הנראה אותה עובדת נמצאה במגע הדוק עם חולה קורונה שלא במסגרת העבודה.

אביגדור חביב: במקרה אני יכול להגיד לה שבשעה שכתבו לה, בין 6:00 בבוקר ל-7:00 בבוקר היא יצאה מהבית, לא נפגשה עם אף אחד, נסעה עם הרכב הפרטי מבלי לאסוף אף אחד, הגיעה למקום העבודה בין 6:00 ל-7:00 ורק ב-8:00 בבוקר היה המפגש הראשון עם העובדים במשרד.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, בוא ניתן לה להשיב כי זה מקרה שכיח וחוזר על עצמו, אנחנו תיכף אולי גם נחבר אותו ל- - -

אביגדור חביב: לכן אמרתי שנגעת בכל הנקודות.

אביגדור חביב: העלית והצפת את כל הנקודות, גם הנקודה הזאת הוצפה על ידך.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את התשובה כי היא חשובה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

אירית גל: אני רוצה קצת להשלים את מה שנאמר עכשיו.

אירית גל: אני מייצגת את התאחדות התעשיינים, אני מייצגת חברה שאני עובדת בה, אנחנו קיבלנו 13 עובדים שנכנסו לבידוד.

אירית גל: הזמן שהובטח לנו, זה היה 72 שעות.

אירית גל: אני חושבת שלא מקובל ולא ייתכן שהזמן יהיה כל כך ארוך למענה בכלל לבקשה, וגם זה היה קושי רב להגיע, מכיוון שהיה לנו פשוט מענה ישיר עם המוקד, אז הצלחנו וזכינו בזה שיכולנו להתקשר.

אירית גל: מענה כמובן, 5400* גם עכשיו, מהרגע שאמרתם, אני כבר נמצאת 9 דקות על הקו, סגרתי עכשיו, ואין מענה.

אירית גל: אני רוצה לדעת כמה דברים ראשית, מה בעצם הזמן הסביר שמשרד הבריאות עכשיו מתכנן לתת לנו מענה.

אירית גל: אנחנו מאוד חוששים.

אירית גל: אנחנו לא מאורגנים לכך ש- - - יודעים לטפל ב- - - אנחנו דואגים לעובדים שלנו ולהמשכיות של היצור ואנחנו רוצים לדעת איך אנחנו עושים את זה.

אירית גל: היום היו 13 עובדים, מחר יהיו 50.

אירית גל: בסך הכל בכל מפעלי המזון היו מאות עובדים שהושבתו בעשרות מפעלים.

אירית גל: אנחנו לא קיבלנו מענה, כל יום הבטיחו לנו 'אתם תקבלו מענה מחר או היום' כל יום הובטח 'היום'.

אירית גל: אנחנו לא הצלחנו לקבל מענה.

אירית גל: אנחנו חושבים שצריך, בעצם הציפיה שלנו שמענה כזה יהיה לנו - - - בתוך 4 שעות הנושא יהיה בבירור ובטיפול.

אירית גל: אנחנו לא יכולים להשבית קווי ייצור, אנחנו תעשיה חיונית, אנחנו מספקים מזון לכל המדינה - - -

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: היא לא שומעת ואני לא מצליחה לנהל איתה שיח.

יפעת שאשא ביטון: יש פה כמה סוגיות.

יפעת שאשא ביטון: תראו, היא הוסיפה לסוגיה הנוספת אבל חשוב לי לשמור על העניין של הדיון כי אחרת אנחנו עוד פעם נעביר מידע מסורבל אם לא נהיה מסודרים.

יפעת שאשא ביטון: העלה אביגדור את העניין מה קורה עם עובד אצלו צריך להכנס לבידוד כי הוא שהה בקרבת חולה מאומת, האם כל המפעל או כל מקום העבודה נכנס לבידוד.

יפעת שאשא ביטון: נרצה על זה תשובה.

יפעת שאשא ביטון: הדבר השני שהעלתה הגברת שלא הספקתי אפילו לשמוע את שמה, היא פשוט לא נתנה לי אפילו את ההזדמנות לשאול, זה למה לוקח כל כך הרבה זמן.

יפעת שאשא ביטון: אנשים נמצאים בהמתנה של אפילו 72 שעות, אני מכירה גם המתנה הרבה יותר ארוכה לתוצאות של בדיקות כדי לדעת אם הם צריכים להשאר בבידוד או לא צריכים להשאר בבידוד, ועל זה אני אוסיף את השאלה ואני מקווה שאתם עוקבים אחרי, אם מישהו שהיה צריך בידוד עשה בדיקה והוא שלילי, האם הוא יכול לחזור למקום העבודה, כן או לא.

יפעת שאשא ביטון: אז הנה, יש פה שלוש שאלות.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

שרי שגב: לגבי השאלה הראשונה אם כל מקום העבודה נכנס לבידוד, התשובה היא לא.

שרי שגב: מי שחייב בידוד זה מי שהיה במגע עם חולה הדוק ולא מי שהיה מגע עם מגע, ולכן מי שקיבל הודעה על ידי הלשכה או בהודעת סמס הוא הבנאדם שחייב בבידוד.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: לגבי השאלה השניה ההמתנה הארוכה - - -

שרי שגב: אני חושבת שכבר השבנו על זה רבות.

שרי שגב: אנחנו מודעים לתסכול שנוצר, אנחנו מקווים שאנחנו כן נצליח לעמוד עכשיו בסטנדרטים שהצבנו, איגוד התעשיינים עשה איתנו בגל הראשון נוהל עבודה, יש עבודה שוטפת, גם בין המפעלים יש תיעדוף, כי היו הרבה מאוד מפעלים בימים האחרונים, אנחנו לא נקצר את המענה ל-4 שעות, אנחנו נשתדל לעמוד ב-72 כמתחייב.

יפעת שאשא ביטון: 72 שעות מענה לתשובה?

יפעת שאשא ביטון: ראש הממשלה ביקש 24 שעות.

אירית גל: איך זה יכול להיות 72 שעות.

אירית גל: אנחנו יודעים לעשות תחקיר.

אירית גל: אנחנו עושים תחקיר לפני שאתם עושים תחקיר.

אירית גל: אנחנו רוצים להגן, רוצים למקד.

שרי שגב: נכון.

שרי שגב: אבל טיפול בהשגות דורש בדיקה שאכן התחקיר שאתם ביצעתם, החולה המשוער שאתם שיערתם שבאמת כל אחד מהעובדים קיבל בנוגע אליו סמס, הוא אכן החולה שבנוגע אליו הוא קיבל סמס ואין חולה נוסף בסביבתו שבגללו הוא חייב בידוד, על מנת שהוא לא יפיל לכם את כל המפעל.

אירית גל: אבל אנחנו - - -

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מוכנה לתת.

יפעת שאשא ביטון: השאלה השלישית הייתה, אנחנו לא בוויכוח, גבירתי.

יפעת שאשא ביטון: את מנהלת את הוויכוח, אנחנו פה בלנסות לתת תשובות לאנשים.

יפעת שאשא ביטון: עלתה פה שאלה נוספת.

יפעת שאשא ביטון: אם בנאדם עשה בדיקה והיא שלילית, כעבור X ימים אבל לא ה-14 ימים, יכול לצאת החוצה או שהוא חייב להשאר בבידוד?

שרי שגב: התשובה היא לא, הבנאדם הזה - - -

ד"ר אמיליה אניס: גם אם הוא קיבל תשובה שלילית, עליו להשלים את התקופה של 14 ימי בידוד עד תום.

ד"ר אמיליה אניס: כמובן 14 ימי בידוד מהמגע האחרון עם החולה.

מיקי לוי: אני לא רציתי להפריע, אבל בתחילת הדברים של משרד הבריאות דיברו על עליה בחולים קשים ואני שומע, אני מתנצל לא זוכר את שמה, פרופ' מבית החולים תל השומר שאומרת שיש שינוי בהגדרות ולכן יש את הקפיצה הזאת אז אם זה כך, רק תגידו לנו כדי שלא, אל תכניסו אותנו לפחד, את כל ה- - - הזה, אנחנו רוצים להחזיר את המשק חזרה לפעילות.

ד"ר אמיליה אניס: העליה במספר החולים הקשים אינה בגלל שינוי ההגדרות - - -

יפעת שאשא ביטון: היה שינוי בהגדרות?

ד"ר אמיליה אניס: לא, וזאת לא הסיבה לעליה.

יפעת שאשא ביטון: טוב, אנחנו נצטרך לבדוק את הנתון הזה, אבל הוא לדיון אחר.

יפעת שאשא ביטון: יהיה לנו את הזמן לעשות גם את הבדיקה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: ניסים אלון מנכ"ל קופת חולים לאומית, רצית להתייחס.

ניסים אלון: אני אתן ברשותך בקצרה את התהליך מקצה לקצה ואני לא אחזור על הדברים שכבר נאמרו.

ניסים אלון: מטופל קיבל הודעה על בידוד ממשרד הבריאות בשיטה כזאת או אחרת, חייב להכנס לבידוד ולהודיע.

ניסים אלון: מרגע שהוא הודיע, הקופה מקבלת את ההודעה והקופה עצמה יוצרת קשר עם המטופל ונותנת לו הודעה מה הוא צריך לעשות בבידוד.

ניסים אלון: ילד שצריך להכנס לבידוד, ההורה שלו נכנס איתו לבידוד.

ניסים אלון: כאן אגב יש שאלה של ימי מחלה לאמא, האם היא זכאית או לא.

ניסים אלון: אצלי זה עלה ואני הבאתי הנחיה של מה שנקרא חופשת מחלה לילד כמו שיש בשגרה, אני לא בטוח שיש את זה בכל מקום, צריך להתייחס לזה.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: מה אנחנו עושים במקרה כזה?

יפעת שאשא ביטון: טליה?

יפעת שאשא ביטון: מאפשרים להורה חופשת מחלה עבור הילד בדומה לחופשת מחלה בכלל, ברגע שהורה צריך להכנס לבידוד עם הילד?

טליה אגמון: יש כללים לגבי ימי מחלת ילד להורים אבל אני יכולה לבדוק - - -

יפעת שאשא ביטון: בהקשר של הקורונה?

יפעת שאשא ביטון: הקורונה תופסת לגבי זה?

טליה אגמון: אני צריכה לבדוק.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבקשת שתבדקו, ואם לא, שזה יחול כי אנחנו כמדינה דורשים את זה.

אביגדור חביב: זה שוב אביגדור, שאלה.

יפעת שאשא ביטון: לא אביגדור, ברשותך מחילה, אני רוצה שזה יהיה מסודר, אנחנו נשמע את ניסים ואחר כך - - -

אביגדור חביב: שאלה בקשר לימי המחלה.

יפעת שאשא ביטון: ברגע שניסים יסיים.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה ניסים.

ניסים אלון: מאוד מאוד חשוב להבהיר, ויש כאן הרבה מאוד אי הבנה אצל הרבה מאוד אנשים.

ניסים אלון: מי שקיבל הודעה להכנס לבידוד, כתוצאה מזה שהוא נחשף לחולה מאומת, חייב להיות 14 יום בבידוד, אם הוא עשה בדיקת קורונה, אם הוא לא עשה בדיקת קורונה, אם התשובה חיובית אם התשובה שלילית, הוא חייב להשלים את ה-14 יום בבידוד.

ניסים אלון: צריך לזכור שיש לחץ גדול מאוד של משפחות שהילד שלהם נחשף בבית הספר והכלל הוא נחשף לנחשף פטור, הוא לא צריך לעשות בדיקות.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: תסביר את הנקודה הזאת שוב.

ניסים אלון: נניח שיש ילד בבית ספר שהחבר שלו התגלה כחיובי.

ניסים אלון: עכשיו הילד נחשף, לא יודעים אם הוא שלילי או חיובי, ובהתאם לכללים הוא צריך להיות בבידוד.

ניסים אלון: נניח שהוא בבידוד ועוד לא עשה שוב בדיקה.

ניסים אלון: ההורים שלו לא צריכים לעשות בדיקה.

ניסים אלון: הם בלחץ אומרים 'אולי הילד כן חיובי אז גם אנחנו נדבקנו' ופה מתחיל קצת לחץ וקצת היסטריה מעבר למה שצריך.

ניסים אלון: לכן הכלל הוא 'נחשף לנחשף פטור'.

ניסים אלון: אם הילד שלך נחשף לחולה ואתה נחשפת לילד, אתה כהורה פטור.

ניסים אלון: אם התברר שהילד שלך כן חיובי והסיכוי הוא רק 4%-5% אז גם אתה כהורה זכאי לבדיקה.

ניסים אלון: חשוב לדעת את זה כי יש פה יותר מדי לחץ של משפחות שהם בלחץ שמישהו מהמשפחה והחברים נחשף.

יפעת שאשא ביטון: בוא נפתח כאן סוגריים - - -

ניסים אלון: מטופל שנמצא בבידוד ופיתח תסמינים אמור ליצור קשר עם הרופא שלו, בקופה שלו, ואם הרופא החליט לתת לו בדיקת קורונה, הוא עשה בדיקה, אם היא שלילית כמו שאמרנו הוא נשאר ב-14 יום בבידוד אבל אם היא חיובית הוא נכנס למעגל של מה שאני קורא 'מאושפזים'.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לפתוח סוגריים בהקשר של מה שדיברת על הבדיקות כי זה נושא מאוד חשוב וכדאי שגם פה רגע נעשה סדר כי קיבלנו הרבה מאוד פניות.

יפעת שאשא ביטון: אז מי בעצם צריך בדיקה?

יפעת שאשא ביטון: הילד אגב שנכנס לבידוד כי הוא נחשף בבית הספר הוא חייב לעשות בדיקה?

ניסים אלון: כאן ככה, אם זה ילד שהוא לא בבית ספר אלא בשגרה שלו הרגילה הוא נחשף, הוא לא אמור לקבל בדיקה כי הוא א-סימפטומטי.

ניסים אלון: החליט משרד הבריאות שבמקומות מרובי משתתפים כמו בתי ספר, בתי אבות או אירוע אחר שרופא מחוזי של לשכת הבריאות המחוזית מחליט כן לדגום, אלה זכאים לבדיקה.

ניסים אלון: אלה הקבוצות הגדולות שעושות בדיקה.

ניסים אלון: אבל אם - - -

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת לא כל מי שנכנס לבידוד צריך לעשות בדיקה.

קריאה: חד משמעית.

ניסים אלון: לא נכון משרד הבריאות.

ניסים אלון: חברים נכבדים.

ניסים אלון: מי שנחשף לחולה חיובי ואין לו סימפטומים, לפי הנחיות משרד הבריאות הוא לא זכאי לבדיקה.

ניסים אלון: העובדה שאמר השר 'לכו להיבדק' מבלבלת את הציבור, זה לא ההנחיות של משרד הבריאות, אני יכול להראות לכם את ההנחיות הכתובות של משרד הבריאות.

ניסים אלון: זה יצר לנו גידול בביקושים של 400% מבלי שהמערכת ערוכה לכך

יפעת שאשא ביטון: ניסים, אתה כועס סתם, זה בדיוק מה שהיא אמרה.

יפעת שאשא ביטון: בפירוש לא.

יפעת שאשא ביטון: היא ענתה שלא צריך בדיקה וזה גם מה שאתה אומר.

ניסים אלון: סליחה, חשבתי שכן.

ניסים אלון: אז אני שמח שאנחנו ביחד, אם כי יש רופאים של משרד הבריאות שמדי פעם כן נותנים בדיקות, אבל אני שמח שזה הובהר.

ניסים אלון: אז רק מי שבבתי אבות או בבתי ספר שמשרד הבריאות כן החליט, מה שנקרא 'מרובי משתתפים'.

ניסים אלון: אם מישהו קיבל חיובי, הוא נכנס אצלנו למה שאנחנו קוראים לו בית החולים הווירטואלי.

ניסים אלון: הרופא של הקופה מקבל הודעה שהמטופל חיובי, יוצר איתו קשר, מודיע לו שהוא חיובי, מרגיע, זה נכנס לתיק הרפואי ומקבל החלטה האם הוא יישאר בבית או במלונית או בבית החולים , בהתאם למצבו הרפואי וליכולת שלו להיות בבידוד.

ניסים אלון: ברגע שהוא מחליט נניח שהוא נשאר בבית לצורך הדיון, מתחיל מה שנקרא, הוא בתוך מערך האשפוז.

ניסים אלון: אנחנו מנטרים אותו בדרך כלל פעמיים ביום בטלפון, והיום יש תוכנה של דאטוס שהמטופל מכניס את המידע הרפואי בפנים ועוקבים אחריו כדי לוודא שהוא לא ידרדר ולא יגיע לבית חולים, 2%-3% כן מידרדרים ואנחנו מעבירים אותם לבית החולים, הרוב הגדול גומרים את התקופה הזאת בסדר גמור, בתוך המלון או בבית.

ניסים אלון: יש יחידת מעברים.

ניסים אלון: מה קורה אם מישהו בבית ומחליטים שהוא לא יכול להשאר בבית, ורוצים להעביר אותו למלון, אז יש יחידת מעברים שיוצרת קשר עם פיקוד העורף, מד"א, לוקחים אמבולנס ו/או טיולית או כל מיני אמצעי תחבורה אחרים ומעבירים אותו למלונית שבאחריות פיקוד העורף.

ניסים אלון: לפעמים מהמלון צריך להעביר לבית החולים, לפעמים חזרה, הוא מרגיש יותר טוב בבית חולים, מחזירים חזרה למלון או הביתה.

ניסים אלון: יש כאן הרבה מאוד מעברים וזה פרויקט מורכב מאוד שמטופל בין קופות החולים, פיקוד העורף, ראשי הערים לפעמים מעורבים ובתי החולים.

ניסים אלון: עכשיו בנאדם נמצא במלונית או בבית שלו, עבר תקופה ולפי הכללים הרפואיים צריך להשתחרר, דוגמים אותו פעמיים בהפרש של 72 שעות, עם 2 תשובות שליליות הוא משתחרר, מקבל מכתב שחרור והתהליך הסתיים, לתוך המעטפת הזאת יש לנו מוקד שירות לקוחות ייעודי לקבוצת המאושפזים, כי אנחנו צריכים לעקוב ולראות מה שלומם ומה הם צריכים - - -

יפעת שאשא ביטון: מה המוקד שלכם, אתה יודע?

ניסים אלון: - - - חוץ מסוגיות רפואיות.

ניסים אלון: לפעמים יש בעיות סוציאליות, לפעמים מישהו צריך תרופות שהוא לא יודע איך להביא אותן, יש כאלה עם תמיכה משפחתית, יש כאלה בלי תמיכה משפחתית.

ניסים אלון: הבעיות שיש כרגע בתחום הזה: 1.

ניסים אלון: אין מספיק מלונות כי סגרו אותן, אנחנו צריכים לפעמים מלונות לאנשים שצריכים להיות רק בבידוד ואין להם תנאי בידוד רגיל, למרות שהם לא מאומתים, כמו עובדים זרים וכאלה, יש מורכבות של משפחות מעורבות משתי קופות, גם זה אנחנו מתאמים ביחד, זו מורכבות נוספת, מורכבות נוספת שקיימת בנושא של מעורבים, מה קורה אם יש משפחה גדולה, ברוכת ילדים שילד בן 17 מאומת ואין לו תנאים לבידוד בבית, מה עושים איתו?

ניסים אלון: הוא לא יכול להיות לבד במלון, הוא קטין.

ניסים אלון: אז לא תמיד אפשר שאחד ההורים יצטרף כי זה מקשה על המשפחה.

ניסים אלון: אז יש פה מורכבויות שאנחנו עובדים על זה עם פיקוד העורף, זה פחות או יותר מקצה לקצה כל האירוע הזה של התהליך כמו שגבירתי שאלה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך ניסים, מה שנבקש, אמרת שיש מוקד ייעודי לחולים מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: נשמח שתעבירו לנו את מספר המוקד ושגם אתם תתנו פוש בהסברה לגבי המוקד הזה, שאנשים יידעו למי לפנות.

יפעת שאשא ביטון: את אותו כנ"ל אני מבקשת גם מקופות החולים האחרות, תעבירו לנו וגם אתם מצידכם תעשו הסברה גם לגבי המוקד הזה וגם לגבי המוקד בכלל של פניות הציבור לאנשים שחבים בבידוד בלי שנמצאו מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: לגבי הילד בן ה-17, אני באמת ארצה התייחסות, זו לא פעם ראשונה שזה עולה, הם כבר ילדים בוגרים לצורך העניין.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר להסדיר את זה מבחינה חוקית שהוא יוכל לצאת למלונית?

קריאה: הנושא הזה עלה לדיון כשהוארכו כאן בכנסת התקנות בנושא בידוד בבתי מלון בחקיקה, ובאמת נשאלה השאלה האם מגיל מסוים קטין כן יכול להיות לבד בבית מלון, התפיסה הייתה שזה נושא מורכב ושצריך אולי הסכמה של ההורים וליווי של אחד מהם, בסוף נקבעו ההחלטות בעניין הזה בתיקון שהכנסת עשתה לנוסח של התקנות בנושא בידוד במלון.

קריאה: צר לי, אני לא זוכרת בעל פה את ההוראות אבל יש מגבלות על משלוח של ילד למלונית לבדו.

יפעת שאשא ביטון: אז תבדקו בבקשה כי יש הבדל בין ילד בן 10 לבין ילד בן 17.

טליה אגמון: אני חושבת שנקבע איזה שהוא חיתוך גיל מסוים, אני 2 דקות אומר לכם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

קריאה: אפשר להתייחס בשם הכללית?

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: איילת גרינבאום מנהלת אגף איכות השירות ממשרד הבריאות, תדבר כי היא תיכף צריכה לרדת מהזום.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל את ההתייחסות שלך ותשובות לדברים שעלו כאן.

איילת גרינבאום: אני לא הצטרפתי אליכם כי הקמנו מוקד בפיקוד העורף אתמול, תוך שלושה ימים הקמנו מוקד, גייסנו גדוד שלם של 320 חיילי מילואים, אתמול היינו ביום שלם של הכשרות, היינו צריכים לבנות להם אוהלים, טלפוניה, מערכות מידע, פרויקט שלוקח מינימום שלושה שבועות שבוצע תוך שלושה ימים.

איילת גרינבאום: אנחנו במקביל גם מגייסים נציגים במוקד קול הבריאות כדי להרחיב את המענה שלנו.

איילת גרינבאום: משבוע שעבר, מהרגע שהתחילו להישלח סמסים, כבר גויסו 350 אנשים גם בפקע"ר וגם במוקד קול הבריאות.

איילת גרינבאום: פקע"ר דרך אגב, 250 מתוכם עונים לשיחות ועוד 100 נציגים במוקד קול הבריאות.

איילת גרינבאום: אנחנו עושים הכל כדי לצמצם את מוקדי ההמתנה באופן משמעותי ולענות לכל השיחות.

יפעת שאשא ביטון: איך את מסבירה את זה שאנחנו עדיין נמצאים, אור עדיין על הקו.

יפעת שאשא ביטון: אני בטח אשלם על זה, אבל אור על הקו עדיין מתחילת הדיון כבר אחרי ניתוק אחד.

יפעת שאשא ביטון: איך אנחנו מצמצמים את התסכול הזה.

איילת גרינבאום: אני מוכרחה להגיד שברגע זה נמצאים 200 נציגי שירות שכל מה שהם עונים אליו זה אך ורק קורונה.

איילת גרינבאום: הקמנו גם מוקד שגם יעבוד 24/7, אנחנו עדיין ממשיכים בגיוסים, בכל יום אנחנו מגייסים עוד 30 נציגים למוקד קול הבריאות.

איילת גרינבאום: צריך להבין שהאירוע של המסרונים דורש להערכתי 350 נציגים שיהיו בכל שעה ויענו לשיחות.

יפעת שאשא ביטון: מה המצב היום?

יפעת שאשא ביטון: כל שעה כמה נציגים יש?

איילת גרינבאום: נכון לרגע זה יש 200 שכבר גויסו.

איילת גרינבאום: למשימה הספציפית הזאת לפני שבוע לא היו אנשים.

איילת גרינבאום: היה לנו גם ככה עומס בכל שאר הערוצים שלנו במוקד קול הבריאות - - -

יפעת שאשא ביטון: בכל זמן נתון כמה אנשים יש?

איילת גרינבאום: - - - שיחות ביום בנושאים אחרים.

יצחק פינדרוס: היא אומרת שיש 200 במקום 350.

יפעת שאשא ביטון: רגע, אני רוצה לדעת, סליחה - - -

איילת גרינבאום: - - - כדי שזמני ההמתנה יהיו סבירים.

יפעת שאשא ביטון: איילת שניה, בכל זמן נתון, אנחנו מכוונים לכך שבכל זמן נתון יהיו כמה אנשים שעונים לטלפון?

איילת גרינבאום: בכל זמן נתון, לפחות 400.

יפעת שאשא ביטון: והיום אנחנו נמצאים בהיקף של 200?

איילת גרינבאום: 200 על מסרונים.

איילת גרינבאום: כן.

יפעת שאשא ביטון: מתי אנחנו נעלה, דיברת על 300 אנשים שגויסו, 250 פקע"ר ועוד 100?

איילת גרינבאום: - - - הם עובדים 24/7 ואנחנו במשמרת בוקר עם 100 חיילים, משמרת צהריים עם 100 חיילים, משמרת לילה עם - - - חיילים.

איילת גרינבאום: חשוב לי להגיד שחייבים להבין שבסופו של דבר האנשים פה צריכים להיות מקצוענים.

איילת גרינבאום: הם לא יכולים לתת תשובות שהן לא נכונות לאזרחים.

איילת גרינבאום: יש הכשרה מסוימת שהם צריכים לעבור, השיחות עדיין ארוכות, הם למדו להשתמש בכל הטכנולוגיות שלנו ומערכות המידע שלנו.

איילת גרינבאום: זה לא לרכוש משהו והוא מיד נכנס לייצור.

איילת גרינבאום: יש פה גם תהליך של למידה, אנחנו עובדים מאוד קשה כדי לייצב את המערך הזה ושהוא יהיה הכי מקצועי, הכי זמין והכי שירותי שיש.

יפעת שאשא ביטון: איילת, הכל בסדר ואת צודקת, אבל.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל זה כבר להגיד משהו אחר כשאת אומרת בכל זמן, במשמרת בוקר 100 חיילים, ובמשמרת צהריים 100 חיילים אז זה כבר לא 200 חיילים בכל זמן נתון, זה גם לא אותם 400 שדיברת עליהם בכל זמן נתון.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להבין אם זה נקודת הזמן של עכשיו או לשם אנחנו מכוונים, דבר שני, המלצה פשוטה, באמת, ממורה.

יפעת שאשא ביטון: לא מחברת כנסת.

יפעת שאשא ביטון: כשאני הייתי רוצה להסביר לתלמידים שלי ואם שומעים אותי חלקם כבר מאוד גדולים עם ילדים, הייתי בונה תרשים זרימה.

יפעת שאשא ביטון: אמיתי.

יפעת שאשא ביטון: תרשים זרימה מצויר, לא דף כמו שראיתי את דף ההנחיות פה.

איילת גרינבאום: בוודאי שיש לנו תרשימי זרימה, יש לנו מערכת ניהול ידע לתפעול הפעילות הזאת.

איילת גרינבאום: אל דאגה, אתם מוזמנים להגיע לפה גם ולהתרשם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נגיע בהחלט ונפרסם.

יצחק פינדרוס: אנחנו מנסים קודם דרך הטלפון ואז נגיע.

יפעת שאשא ביטון: נגיע ונפרסם, אבל מה שחשוב לי איילת, זה לקבל באמת מידע אמין.

יפעת שאשא ביטון: מתי אנחנו נהיה במצב שבו יש לנו 400 אנשים, כמו שאת אומרת שזה האופטימום, שנמצאים בכל זמן נתון, לא בכל משמרת הם מתחלקים ל-100, 100, 100 אלא במשמרת בוקר 400, בצהריים 400 ובלילה 400.

איילת גרינבאום: בלילה לא צריך 400 כי נשלחים הרבה פחות מסרונים ויהיו הרבה פחות שיחות.

איילת גרינבאום: אבל במשך 16 שעות כן צריכים להיות 400.

איילת גרינבאום: אנחנו עושים הכל כדי שביום חמישי הבא כבר זו תהיה המצבה שלנו ורמות השירות יהיו הרבה יותר טובות.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעקוב ואני מבטיחה גם לבדוק אישית, אור, ביום חמישי הבא תצטרך להתקשר שוב ולהגיד לנו אם חל שיפור בעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה איילת, את משוחררת לבנות את המערך בהצלחה רבה.

יפעת שאשא ביטון: הצלחתך היא באמת הצלחתנו.

איילת גרינבאום: תודה רבה.

טליה אגמון: אני רק אתייחס לגבי השאלה על הקטינים במלונות.

טליה אגמון: מה שקבוע כרגע בחוק להארכת התוקף של התקנות בנושא הזה, זה שקטין שלא מלאו לו 17 שנים לא ישהה במקום לבידוד מטעם המדינה אלא בליווי הורה או אפוטרופוס, וקטין מתחת לגיל 17 - - -

יפעת שאשא ביטון: מעל.

איילת גרינבאום: לא.

איילת גרינבאום: מעל הוא יכול להיות לבד גם אם זה מתאים, מתחת לגיל 17 הוא יכול להיות במקום לבידוד מטעם המדינה גם בליווי של קרוב משפחה בגיר אחר, אם ההורים מסכימים.

איילת גרינבאום: זאת אומרת זה לא חייב להיות ההורים, יכול להיות אח בוגר או דוד או משהו כזה.

איילת גרינבאום: בכל מקרה הכוונה היא לצמצמם, שוב פעם, כמה שאפשר, חשיפה של אנשים בריאים למבודדים, אם אין בכך צורך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: בהיבט האזרחי כיסינו כמעט הכל למעט מערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: מגיעות אלי הרבה מאוד פניות ממערכת החינוך, מבחינתי בתפיסה גם גילאי לידה עד שלוש הם מערכת חינוכית אז אני מתייחסת לכל המניפה, מלידה ועד בכלל, מקבלים עדכון ככה: קיבלתי פניה של אמא לפעוטה במעון נמצאה חולה מאומתת, הפעוטה יכולה להגיע למלון כן או לא?

יפעת שאשא ביטון: האם זה אומר משהו לגבי הפעוטות שנמצאים באותו מעון, האם גם הם צריכים להישלח הביתה כן או לא?

יפעת שאשא ביטון: מה עושים בסיטואציה כזאת?

איילת גרינבאום: קודם כל, הפעוטה שאמא שלה נמצאה חולה מאומתת, אז הפעוטה צריכה להיות בבידוד, אז היא לא יכולה להגיע למעון.

איילת גרינבאום: אבל הילדים האחרים במעון והגננות והמטפלות לא צריכות להכנס לבידוד כי שוב, זה מגע של מגע.

איילת גרינבאום: אז הפעוטה תישאר בבית ולא תגיע למעון והאחרים יכולים להמשיך בשגרת החיים שלהם.

איילת גרינבאום: אם חלילה - - -

ד"ר אמיליה אניס: אלא אם כן האמא הייתה בבידוד מהתחלה מהפעוטה.

איילת גרינבאום: אם האמא הייתה בבידוד לפני שאובחנה - - - נכון.

איילת גרינבאום: תודה אמיליה.

איילת גרינבאום: אבל בהנחה שזה לא המצב, הפעוטה בבידוד והמעון ממשיך.

איילת גרינבאום: אם האמא החולה הייתה ב-14 ימים האחרונים הרבה זמן במעון, הסתובבה, באה, חיבקה את הילדים, כל מיני כאלה, פה זה כבר סיפור אחר לחלוטין.

איילת גרינבאום: אבל אם אנחנו רק מדברים על זה שהיא הורידה אותה בגן וחזרה הביתה, אז המעון לא צריך בידוד.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה לגבי תלמידים בבתי הספר?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שלצערנו הרב יש יותר ויותר מקרים של הידבקות בבתי הספר או בגנים.

יפעת שאשא ביטון: איך קובעים אם כל בית הספר נכנס או רק כיתה מסוימת, או רק קבוצה מסוימת מתוך בית הספר?

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שהחקירות האפידמיולוגיות פה הן פקטור מאוד משמעותי, אבל תשפכי לנו קצת אור על סיטואציה כזאת.

איילת גרינבאום: נראה לי שד"ר אמיליה היא הגורים המתאים יותר לענות.

ד"ר אמיליה אניס: כן.

ד"ר אמיליה אניס: אני אתכם.

ד"ר אמיליה אניס: ברגע שיש מקרה מאומת בין אם זה בקרב התלמידים ובין אם זה בקרב צוות בית הספר, לשכת הבריאות מבצעת חקירה וקובעת מי מבין המגעים צריך להכנס לבידוד ומי לא.

ד"ר אמיליה אניס: ההחלטה היא החלטה של לשכת הבריאות שמבצעת את החקירה.

יפעת שאשא ביטון: מה עושים עד שיש את החקירה?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שהחקירה האפידמיולוגית אורכת זמן, אנחנו יודעים שבמקומות כמו הסיפור שהיה בחדרה ועוד מקומות נוספים שהייתה חקירה מיידית, תוך 24 שעות, אז גם הצלחנו לנצח את זה שם.

יפעת שאשא ביטון: במקומות אחרים זה אורך כמה ימים.

יפעת שאשא ביטון: מה עושים אותם אנשים?

יפעת שאשא ביטון: יוצאים לבידוד באופן עצמאי?

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שמוציאים את כל בית הספר עד שיהיו תוצאות של החקירה?

ד"ר אמיליה אניס: - - - בשום פנים ואופן לא - - - המגעים הקרובים, הכיתה שהייתה עם אותו ילד, עכשיו אגב אין כבר בתי ספר.

ד"ר אמיליה אניס: יש בתי ספר של קיץ אבל - - -

יפעת שאשא ביטון: יש בתי ספר של החופש הגדול, מבחינתנו זה אותו דבר, רק השם מתחלף.

יפעת שאשא ביטון: חוץ מזה שלא לומדים מתמטיקה, אנגלית לשון.

ד"ר אמיליה אניס: אבל המעגל הקרוב, המגעים המיידיים, הכיתה, הקבוצה, הם בדרך כלל אלה שנכנסים לבידוד ומעבר לכך זו החלטת לשכת הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה אמיליה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ניתן שתי התייחסויות שביקשו ממני כאן ואז אנחנו נעבור לעידו אורלב ממשרד הביטחון כדי להסביר לנו את אותו תהליך בצבא בקרב החיילים.

יפעת שאשא ביטון: אבל לפני כן פרופ' חגי לוין, אחר כך ד"ר זאב פלדמן בבקשה.

פרופ' חגי לוין: תודה לך יו"ר הוועדה.

פרופ' חגי לוין: תראו, זה באמת מציאות מאוד מורכבת.

פרופ' חגי לוין: אני רציתי להציע שאנחנו ואולי יש כאן דוברים שיכולים להתייחס לזה, אבל מאוד חשוב לתת מענה לצרכים של חייבי הבידוד והחולים, אני מקבל למשל פניות של ילד שבבידוד ונזקק לטיפול שיניים דחוף, לאן בדיוק הוא יכול לפנות.

פרופ' חגי לוין: אז אני מבין, זה מורכב, כדאי לנסות ובאמת להגדיר מי נותן את המענה ובאיזה מוקד, לשלב יותר את הרשויות המקומיות שאפשר גם להיעזר בהן לצרכים מסוימים ולהתייחס לנושא הזה.

פרופ' חגי לוין: ברגע שחייבי הבידוד יראו שגם יש להם כתובת לא רק לנושא הכניסה לבידוד שעל זה דובר פה הרבה, אלא גם לצרכים האחרים שלהם בזמן הבידוד, עצם זה שיש למי לפנות ולקבל תשובות ולקבל קצת יותר ודאות, וגם ממש עזרה ממשית, שזה נדרש, זה מאוד מאוד ירגיע וגם ישפר את המוכנות של הציבור לשאת בגזרה המתחייבת שצריך בעת הזאת, שזה כולל גם הנושא של הבידוד, ובכלל גישה יותר של קידום בריאות ולעזור לאנשים ופחות גישה של אכיפה, שגם לה יש מקום, אבל צריך למצוא את הפתרונות ואז גם הציבור יהיה הרבה יותר נענה, או הרבה יותר יוכל ליישם את ההנחיות.

פרופ' חגי לוין: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה פרופ' חגי לוין.

יפעת שאשא ביטון: זו נקודה מאוד חשובה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ננסה גם לקדם בדיון בוועדה לזכויות הילד, שוחחתי עם היו"ר כדי לתת מענה גם לילדים שנמצאים בתוך המציאות המורכבת הזו, אבל יכול להיות שכאן לנוכחים יש מענה לגבי מוקד לטיפול בדברים שגרתיים שהם לא קורונה בקרב חייבי בידוד או בקרב חולים מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: יש מוקד כזה או שפונים פשוט לקופת החולים או לגורם המקצועי?

כלנית קיי: אני אשמח להתייחס.

כלנית קיי: אני מקופת חולים כללית.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

ד"ר זאב פלדמן: אני אצטרך לרדת לפני.

יפעת שאשא ביטון: ברשותך זאב, בוא ניתן לה שתי דקות רק כדי לסגור את זה לטובת מי שצופה בנו כדי שיהיה לו סדר בדברים ואז אתן לך להתייחס.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

כלנית קיי: אני מתייחסת לנקודה ששאלתם.

כלנית קיי: הכללית מפעילה מוקד 2700* שאני מניחה ששמעתם עליו, שזה מוקד שפועל 24/7 ומאוייש על ידי אחיות, אני מדברת על מוקד שפועל לא רק בתקופת הקורונה אלא מוקד שפועל בכל שעות היממה.

כלנית קיי: בתוך המוקד הזה וגם במוקד החיצוני של הכללית הוקמו מוקדים ייעודיים לקורונה, כך שבעצם מטופל יכול לפנות ל-2700*, הוא יוכל מיידית להיות מועבר למוקד קורונה או לחלופין לבחור לפנות למוקד האחיות וגם דרך מוקד האחיות יש אפשרות לקבל מענה.

יפעת שאשא ביטון: הם יודעים לתת את המענה לחולה מאומת שצריך טיפול שלא קשור לקורונה?

כלנית קיי: הם יודעים לתת את כל המענים, גם לחולים המאומתים וגם לחולים שהם בבידוד.

כלנית קיי: בנוסף לכך, מטופלים שהם מאומתים יוצרים איתם קשר באמצעות החמ"לים שלנו, הוקם חמ"ל ארצי וגם בכל מחוז יש חמ"ל מקומי.

כלנית קיי: אחות יוצרת קשר פעמיים ביום עם חולים מאומתים - - -

יפעת שאשא ביטון: כן אבל זה לגבי הנושא של הקורונה - - -

כלנית קיי: - - - ובעצם מתנהלת שיחה שבמהלכה החולה גם מקבל הדרכה לגבי איך לשמור על מיגון ואיך לשמור על הכללים בתוך הבית, הרבה מאוד פעמים השיחה מתקיימת לא רק עם החולה עצמו אלא גם עם בני המשפחה שלו, ובהמשך כמובן המעקב מתבצע על פי הנוהל של משרד הבריאות.

כלנית קיי: בנוסף לכך, אם מטופל לא מסתפק בזה ורוצה לשאול שאלות נוספות כמובן המוקדים שציינתי קודם פעילים וזמינים למטופלים ולבני המשפחה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: מבטיחה לכם שגם אתכם ננסה לפגוש במוקד, לראות את סוגי המענים ולתווך אותם לציבור.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה ד"ר זאב פלדמן.

ד"ר זאב פלדמן: תודה.

ד"ר זאב פלדמן: קודם כל משוב חיובי, הבת שלי הייתה חשופה למאומתת ומרגע שהמאומתת קיבלה את התשובה, תוך 24 שעות אחות אפידמיולוגית התקשרה אל הבת שלי לוודא שהיא יודעת שהיא צריכה להיות בבידוד ובאמת המעגל שם נסגר, ומעבר לזה אתמול גם הגיע שוטר הביתה לוודא שהיא בבידוד, כך שמבחינת משפחת פלדמן המערכת עובדת.

ד"ר זאב פלדמן: עכשיו לשתי שאלות שהן אולי פיצ'פקעס - - -

יצחק פינדרוס: - - - זה משרד הבריאות או קופת החולים.

יפעת שאשא ביטון: סליחה זאב - - -

ד"ר זאב פלדמן: - - - אבל מעלות תהיות.

ד"ר זאב פלדמן: חולה מאומת שמרגיש לא טוב ומפנים אותו לחדר מיון מגיע באמבולנס.

ד"ר זאב פלדמן: האם יש פתרון מערכתי איך הוא חוזר הביתה, כי אני שמעתי שיש, קיבלתי פניות על זה שהדבר הוא לא ברור ומאלתרים כל פעם מחדש כי אין איזה שהוא פרוטוקול ברור לנושא.

ד"ר זאב פלדמן: הנושא השני זה לחדד את מה שנאמר פה על המחסור במלוניות.

ד"ר זאב פלדמן: יש כרגע רופא מאזור בית חולים באזור רחוב ויצמן בתל אביב שהוא מאומת, גר ביחד עם משפחתו עם שישה ילדים ואין מקום במלוניות והוא כרגע איתם בבית.

ד"ר זאב פלדמן: אז רק להתייחס לשתי הנקודות האלה.

ד"ר זאב פלדמן: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו שאלה לפני כן.

יצחק פינדרוס: האחות שהתקשרה היא מקופת החולים או ממשרד הבריאות?

ד"ר זאב פלדמן: האחות שהתקשרה הייתה ממשרד הבריאות.

ד"ר זאב פלדמן: מקופת חולים הבת שלי פנתה לרופא און ליין, זה בשבת בערב, היא עד היום מחכה לתשובה מקופת חולים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על ההבהרה.

יפעת שאשא ביטון: שאלה טובה.

יפעת שאשא ביטון: מי עונה בבקשה לשתי הסוגיות שעלו כאן לגבי האמבולנס, ההחזרה, מה על פי הפרוטוקול?

טליה אגמון: כאשר מישהו הגיע לבית חולים כחולה מאומת ומחליטים שהוא לא צריך להשאר באשפוז והוא יכול להשתחרר ואז, איפה זה צריך להציף את הקושי שאין לו איפה להיות בבית בבידוד.

ד"ר זאב פלדמן: לא, זה לא קושי שיש לו.

ד"ר זאב פלדמן: יש לו איפה להיות בבית בבידוד, אין לו איך לחזור הביתה מחדר המיון.

יפעת שאשא ביטון: לוקחים אותו באמבולנס לחדר המיון ועכשיו צריך להחזיר אותו חזרה, מי מחזיר אותו?

יפעת שאשא ביטון: הרי אסור לו להיחשף לסביבה.

טליה אגמון: למעשה גם על כל מי שחייב בבידוד יש איסור לנסוע בתחבורה ציבורית אבל יש פתרונות אפשריים של הסעה על ידי מישהו מבני המשפחה עם מיגון מתאים, עם חלונות פתוחים וכולי.

טליה אגמון: אין לזה פתרון מערכתי של הסעות בהקשר הזה.

יפעת שאשא ביטון: למה לא אמבולנס מחזיר אותו חזרה, כפי שהביא אותו?

יפעת שאשא ביטון: הרי החולה הוא חולה מאומת, הוא מהווה סכנה על פניו, אנחנו צריכים אותו סגור.

טליה אגמון: המטרות של האמבולנסים הם להביא את האנשים לתוך בתי החולים ופחות העברות אבל יכול להיות שזה נושא שאפשר לבדוק.

ד"ר זאב פלדמן: לא לכל חולה מאומת יש בן משפחה עם אוטו שיכול לקחת אותו חזרה הביתה, ולכן זו שאלה שצריכה פתרון מערכתי.

יפעת שאשא ביטון: ונניח שיש, אני אפילו הולכת צעד אחד קדימה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מפספסים פה במסר, כי אז זה אומר שאם אני יכולה להסיע אותו מבית החולים או מחדר המיון הביתה, אז באותה מידה אני גם יכולה להכניס לו אוכל לתוך החדר ולהיות באינטראקציה איתו וגם בתוך הבית.

יפעת שאשא ביטון: אם אני יכולה להיות איתו בתוך רכב בזמן הזה.

יפעת שאשא ביטון: אז מה שאני מבקשת זה שאתם תחשבו על הנקודה הזו ותתנו לנו פתרון כי אנחנו מעבירים פה מסר שהוא לא נכון לציבור.

קריאה: וגם בתוך הבית.

קריאה: זאת אומרת אם אני יכולה - - -

יפעת שאשא ביטון: סליחה לא שמעתי.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שתתנו את הדעת על זה ותמצאו פתרון, כי אחרת באותה מידה החולים המבודדים יכולים להיות באינטראקציה עם בני המשפחה עם חלונות פתוחים או איך שתרצו אבל בתוך הבית, והמסר פה הוא קצת מסר כפול.

ניסים אלון: גבירתי, יש לזה תשובה פשוטה.

ניסים אלון: זו חובתה של קופת החולים לבצע את כל המעברים.

ניסים אלון: אני ציינתי את זה.

ניסים אלון: כל המעברים באחריות קופת החולים.

ניסים אלון: חולה מאומת הוא באחריות בית החולים הווירטואלי של הקופה, אם צריך להעביר אותו מאיזו שהיא סיבה לבית החולים, קופת החולים צריכה לדאוג לכך להביא לו אמבולנס, להביא אותו לבית החולים.

ניסים אלון: אם בית החולים מחליט לא לאשפז אותו, לשלוח אותו חזרה הביתה, הם צריכים לשלוח אותו הביתה באמבולנס באחריות הקופה.

ניסים אלון: זאת אחריות הקופה.

ניסים אלון: זה פתור, לגבי השאלה השניה, זאת מצוקה.

ניסים אלון: יש משפחות שלא יכולות לעשות בידוד בבית, צריך לפנות אותן למלונות ואין מספיק מלונות, זו סוגיה שהמדינה צריכה לשים עליה את תשומת הלב ולתגבר את המלונות.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: אז לגבי המלונות, אנחנו יודעים שגם היום בבוקר נפתח מלון חדש, יש תוספת של שני מלונות ואני יודעת שהיד עוד נטויה.

יפעת שאשא ביטון: לגבי המעברים שדיברנו עליהם, זה מעוגן בפרוטוקול שהקופה צריכה להחזיר אותו גם הביתה?

ניסים אלון: כן.

ניסים אלון: כל זמן שהוא חולה מאומת זאת אחריות הקופה לטפל בו עד שהוא ישתחרר.

ניסים אלון: זו חובתנו ואנחנו עושים את זה.

ד"ר זאב פלדמן: מנהל חדר מיון גדול באזור רחוב ויצמן לא ידע שזאת אחריות הקופה.

ד"ר זאב פלדמן: אני שמח לשמוע, אבל באמת צריך לחדד את הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבקשת ממשרד הבריאות - - -

אנג'לה עירוני: שניה, אני ממכבי, זה לגמרי פתור, כל בתי החולים יודעים את זה, ואם יש נקודה של אי הבנה במיון כזה או אחר - - - צריך פשוט להבהיר את זה.

אנג'לה עירוני: אני אשמח להתייחס לקטע של המלונות למבודדים אם אפשר.

יפעת שאשא ביטון: רגע, אני רוצה לפתור את הסוגיה הקודמת כדי שהדברים יהיו ברורים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שמשרד הבריאות יוציא מסמך מסודר, כי כל משרד הבריאות לא ידע לתת לי תשובה חד משמעית.

יפעת שאשא ביטון: תבדקו את זה, אני רוצה הנחיה מסודרת שתרד גם לבתי החולים כדי שהדברים האלה יהיו ברורים ונדע שזה באופן רשמי מתבצע כך.

יפעת שאשא ביטון: אנג'לה תמשיכי.

אנג'לה עירוני: תודה רבה.

אנג'לה עירוני: אני רוצה קודם כל להגיד שכל הנושא של ההסברה הוא קריטי וככל שאני נמצאת יותר בדיון אני מבינה שיש הרבה שאלות שיש עליהן תשובות, משום מה הן לא מגיעות לאנשים הנכונים בצורה מדויקת וברורה ואז נוצרת אנדרלמוסיה ואנשים נמצאים בתחושה של חוסר הבנה מה הם צריכים לעשות ולאן הם צריכים לפנות, ומי שסופג את כל חוסר ההבנה הזאת זה אנחנו, קופות החולים, והמוקדים שלנו, וכשנאמר פה על ידי ראש אגף השירות במשרד הבריאות שמספיק לה 400 נציגים, אז אני אומרת לך באחריות שקופת חולים שמנהלת רק 2.5 מיליון מבוטחים יש לה 400 נציגים בכל רגע נתון בלי קורונה.

אנג'לה עירוני: אז אני לא בטוחה שהמספר הזה הגיוני.

אנג'לה עירוני: אני אומר לכם שביום הראשון שהתחילו להוציא הודעות למטופלים על האיכון, במקום 50,000 פניות למוקד שלנו היו 80,000 פניות, שרוב המטופלים פשוט באו ואמרו שאין להם יכולת ליצור קשר עם המוקד "קול הבריאות" ואנחנו היינו הכתובת עבורם, כשגם לנו לא היה מידע כי המידע נמצא בידנו, למי הם נחשפו, מתי הם נחשפו, כל המידע הזה לא נמצא בידי קופות החולים ובעצם אנחנו נמצאים באיזו שהיא חזית כדי לסייע למטופלים שלנו להבין מה הם צריכים לעשות.

אנג'לה עירוני: הדבר הנוסף המשמעותי זה הסברה למטופלים שבדיקות לא מבטלות את הבידוד הביתי והרצון לבצע את הבדיקות מהר גם למטופלים א-סימפטומטי מייצר לחץ לא נכון, מבזבז משאב בחוסר שהוא משאב לאומי, ובסופו של דבר אנחנו רוצים לקטוע את שרשרת ההדבקה ולעשות את זה לאוכלוסייה הנכונה.

אנג'לה עירוני: ההסברה הנכונה כמו שאמרת אותה, באמצעות כל ערוצי התקשורת, חייבת להיות ממוקדת בנושא הזה.

אנג'לה עירוני: כמו שאמרת המיגון כבר ברור והריחוק כבר ברור, בואו נתמקד מי האוכלוסייה שצריכה, למה היא צריכה, מה היא צריכה לעשות כשמישהו מקבל הודעה, למי היא צריכה לפנות ולתת לה את הזמינות הטובה ביותר כדי לתת את המענה.

אנג'לה עירוני: דבר נוסף שחשוב לי להגיד שבאירוע משברי כמו שאנחנו נמצאים בו חייבת להיות מנהיגות בקול אחד.

אנג'לה עירוני: לא יכול להיות שאנחנו נשמע קולות של רשויות מקומיות, של מקומות אחרים, שקוראים לאוכלוסיות שלמות ללכת להיבדק כשהם לא צריכים בדיקה.

אנג'לה עירוני: זה מייצר לחץ מיותר, זה מייצר חרדות, זה מייצר תחושה של 'אם לא תעשו כקופה, אני אבקש מקופה אחרת לבצע בדיקה' אנחנו חייבים לדבר בקול אחד, אנחנו חייבים לגלות פה מנהיגות, כולם נמצאים באותה המשימה והמשימה היא להחזיר את המשק למצב בריא מהר ככל הניתן, כמה שפחות עם גלים מאוד גדולים.

אנג'לה עירוני: אנחנו כאן כדי למצוא את הפתרון.

אנג'לה עירוני: החולים המאומתים נמצאים במצב מעולה.

אנג'לה עירוני: למה?

אנג'לה עירוני: כמו שאמרו ניסים וכלנית, הם מנוהלים מ-א' עד ת', עם טלפון זמין 24/7, עם שיחות יזומות, עם ניטור יזום, יש מערכת שלמה שעוקבת אחריהם.

אנג'לה עירוני: מי שנמצא בבעיה זה המבודדים, שאין להם כתובת לדעת כמה זמן, שאין להם כתובת לפעמים לדעת למה הם נכנסו לבידוד, ופה אנחנו באמת חייבים למצוא פתרון מהר פשוט ויעיל.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הדברים החשובים, אנג'לה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעבור לעידו ממשרד הביטחון.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

עידו אורלב: צהריים טובים.

יפעת שאשא ביטון: עידו, תעשה לנו סדר עם החיילים.

יפעת שאשא ביטון: אני קיבלתי הרבה מאוד פניות.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה אצלכם?

עידו אורלב: או.

עידו אורלב: קיי.

עידו אורלב: ברשותך גבירתי חברת הכנסת אני אנסה לעשות סדר, אני נציג אגף המבצעים של צה"ל.

עידו אורלב: התהליך הוא כזה, אני אתחיל במקרה הפשוט.

עידו אורלב: חייל שנמצא בבסיס, המקרה יחסית פשוט, פונה לרופא בתוך היחידה ומטופל, יש במסגרת הקפסולות המחלקתיות אפשרות לבידוד.

עידו אורלב: העניין הזה אני מניח שהוא לא מעסיק את החיילים יותר מדי, כי הוא די ברור.

יפעת שאשא ביטון: כשאתה אומר חייל, זה אומר חייל שיימצא כחולה מאומת?

עידו אורלב: אני מדבר על חייל שיש לו תסמינים בתוך היחידה.

עידו אורלב: כשהוא נמצא ביחידה הוא פונה לגורם הרפואי בתוך היחידה והוא יקבל מענה.

עידו אורלב: בוא נלך למקרה המורכב יותר שהוא חייל שנמצא בבית ויש לו - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, רגע.

יפעת שאשא ביטון: נניח שהוא נמצא כחולה מאומת מה קורה?

עידו אורלב: בוא נתחיל בחייל שיש לו תסמינים מה הוא עושה ועוד מעט נדבר על חייל שהוא מאומת.

עידו אורלב: חייל שיש לו תסמינים פונה למוקד "מקול הלב", אגב, האינפורמציה, המידע הזה, נמצא באתר צה"ל, בטלגרם של צה"ל, פקודות יוצאות לכלל צה"ל אחת ליומיים והמידע קיים.

עידו אורלב: אבל נניח שהוא בבית והוא לא מכיר את זה, הוא פונה למוקד "מקול הלב", יש את המספר ואם תרצי אני אתן אותו.

עידו אורלב: במידה והחייל נדרש להגיע לבדיקה רפואית, אופציה ראשונה, הוא ייגש למרפ"א, למרכז הרפואי הצה"לי הקרוב לביתו, ייבדק שם, במידה והוא לא יכול יש לצה"ל 30 ניידות שעושות למעשה בדיקות בבית, לבדוק את החיילים שאינם יכולים להגיע באופן עצמאי.

עידו אורלב: כמובן אנחנו לא רוצים שהם יסעו בתחבורה ציבורית ואין להם דרך להגיע, יגיעו לבדיקה אצלם.

עידו אורלב: זו הדרך לבדוק את החייל.

עידו אורלב: חייל שנמצא כמאומת הוא יישאר בבידוד בביתו כמו שעושה אזרח.

עידו אורלב: בהנחה שאין לו את היכולת הזאת, חייל צה"ל גם יכול להגיע לבידוד, יש את האפשרות של כפר הנופש באולגה שהוא מתקן לחיילים מבודדים, אבל גם, למתי מעט, לא לכולם כי אנחנו מעדיפים שאנשים יעשו את הבידוד בביתם.

עידו אורלב: חייל שהוא חולה, גם פה לצה"ל יש אפשרות, אפשר לגשת למלונות כמו שאר הצבא, בעבר היה לנו את כפר הנופש באשקלון, אם באמת המספרים חלילה ילכו ויגדלו ואנחנו נשקול בצה"ל לפתוח את כפר הנופש באשקלון שוב לאותם חיילים - - -

יפעת שאשא ביטון: איך חולה מאומת מגיע לשם?

יפעת שאשא ביטון: לאשקלון או לא משנה לאן?

עידו אורלב: חייל מאומת בדיוק כפי שמגיע אזרח.

עידו אורלב: ההעדפה שהוא יגיע באופן עצמאי, אם הוא יכול עם מישהו מבני המשפחה, בדיוק כמו שאזרח עושה.

יפעת שאשא ביטון: איך הוא יגיע באופן עצמאי אם הוא חולה מאומת.

יפעת שאשא ביטון: לאוטובוס הוא לא יכול לעלות, בן משפחה יביא אותו?

עידו אורלב: אז אמרתי, במידה ואין לו את היכולת להגיע באופן עצמאי, היחידה תעמיד לרשות אותו חייל רכב ותיקח אותו לשם.

יפעת שאשא ביטון: השאלה היא איך.

יפעת שאשא ביטון: עידו, אני מתעכבת על הנקודה הזאת לא סתם, לא בשביל להציג.

יפעת שאשא ביטון: אני שואלת אמיתי.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו חייל בצפון שצריך להגיע לדרום או לא משנה, חייל בדרום שצריך להגיע למרכז.

יפעת שאשא ביטון: הוא חולה מאומת.

יפעת שאשא ביטון: ההורים לא יכולים להקפיץ אותו כי הם לא אמורים להיות לידו, הוא אמור להיות בבידוד.

יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שלא לכל חיילי צה"ל יש רכב פרטי, אולי למעטים מהם, שהם יכולים גם להשבית רכב של משפחה, ובתחבורה ציבורית הוא לא יכול לנסוע.

יפעת שאשא ביטון: אין מערך הסעה?

עידו אורלב: אם הוא נמצא בביתו והוא חולה מאומת, מדוע הוא צריך לגשת ליחידה?

עידו אורלב: שיישאר בביתו.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה ברור, אבל אתה אמרת שאם יש חולה מאומת שלא יכול להשאר בביתו בבידוד, מסיבות שמנינו כאן, אין מערך מסודר שבא ולוקח אותם בדומה לאזרחי?

עידו אורלב: במקרה הזה היחידה תידרש, ואני מבין שזה - - -, שוב, אנחנו נחדד את העניין הזה, שהאחריות מוטלת על היחידה לעשות את זה.

עידו אורלב: בהחלט.

עידו אורלב: זו - - -

יפעת שאשא ביטון: עידו התנתקת לנו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא שומעים אותך.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לכם בינתיים שאחרי שעה ורבע - - -

ד"ר אמיליה אניס: אפשר לומר משהו לגבי ההסברה?

ד"ר אמיליה אניס: אני רציתי לומר משהו לגבי ההסברה שאנחנו כמובן מאוד מאוד מודעים לחשיבותה.

ד"ר אמיליה אניס: אנחנו הפצנו המון חומרים עם שאלות ותשובות.

ד"ר אמיליה אניס: למשל הפנית אלי שאלה לגבי מסגרות החינוך, אנחנו הפצנו מורה נבוכים לתחלואה במסגרת החינוכית, כאשר יש שם שאלות ותשובות גם לתלמידים, גם להורים שלהם וגם למנהלים של מוסדות החינוך - - -

יפעת שאשא ביטון: נוכל לקבל את זה?

ד"ר אמיליה אניס: - - - למשל השאלה מי נדרש לבידוד, מפורט שם שזה כל מי ששהה באותו חלל, אם זה כיתה או חדר צוות, נסע ביחד בתחבורה למשל הסעות, היה במגע גופני, היה במגע 15 דקות עם החולה עד שני מטר וכולי.

ד"ר אמיליה אניס: המידע הזה קיים, אני אשמח להעביר אותו גם לוועדה לעיונכם.

יפעת שאשא ביטון: או.

יפעת שאשא ביטון: קיי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אנחנו נשמח, אנחנו רוצים שתעבירי אלינו וגם צריך לראות למה זה עדיין משאיר הרבה מאוד אנשים שאין להם את התשובות והם פונים אלינו בשאלות האלה, צריך לראות מה לא עובד שם במערך.

כלנית קיי: אני רציתי להתייחס אם אפשר לנושא הדיגום.

יפעת שאשא ביטון: או.

יפעת שאשא ביטון: קיי.

כלנית קיי: קודם כל רציתי לספר לכם שבשיא של הגל הקודם היקפי ביצוע הדיגום בכללית היו קרוב ל-3,000 בדיקות ביום, היום אנחנו נמצאים על היקף ביצוע דיגום של כ-20,000 בדיקות ביום, זאת אומרת שיש כאן עלייה דרמטית במאות אחוזים בכל מה שקשור להיקף ביצוע בדיקות הדיגום.

כלנית קיי: גויסו הרבה מאוד עובדים, פלבטומיסטים ואחים ואחיות בשביל שנוכל באמת להנגיש את שירותי הדיגום לכל דורש.

כלנית קיי: אני חושבת שהאתגר הגדול שלנו הוא בשירותי המעבדה, ואם אפשר לבקש את התמיכה של הוועדה ואת העידוד של הוועדה לקדם את הנושא של שירותי המעבדה לביצוע הבדיקות אני חושבת שזה יתרום מאוד, זה ישפר כמובן גם את היכולת שלנו לתת מענה לאוכלוסייה תוך פרק זמן סביר.

כלנית קיי: נכון להיום אנחנו כמובן עוקבים ומנטרים את הזמן הממוצע לקבלת התשובה.

כלנית קיי: אנחנו עומדים על קרוב ל-72 שעות - - -

יפעת שאשא ביטון: צריך לצמצם את זה.

יפעת שאשא ביטון: ראש הממשלה ביקש לצמצם את זה ל-24 שעות.

כלנית קיי: - - - אבל צריך לזכור שהבדיקות האלה, אם הן לא מבוצעות תוך מקסימום שלושה ימים הן עלולות ללכת להשמדה, וכרגע האתגר הגדול שלנו שהבדיקות שחלקן מבוצעות כמובן בהיקפים מאוד מאוד גדולים, כפי שציינתי, כ-20,000 בדיקות דיגום מבוצעות רק בכללית מדי יום, מועברות למעבדות השונות ברחבי הארץ ויש לנו אתגר גדול בגיוס המעבדות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מכירים את הסוגיה.

כלנית קיי: אני אציין שאנחנו מנתבים את הבדיקות בין כלל המעבדות בתוך בתי החולים וגם בקהילה, וכפי שאתם יודעים לכללית יש גם וגם.

כלנית קיי: אנחנו גם רוכשים שירותי מעבדה מבתי חולים שונים, ממשלתיים וציבוריים אחרים, ועדיין כרגע האתגר המשמעותי הוא אתגר המעבדות.

כלנית קיי: אם אנחנו נצטרך לעלות בהיקף - - -

יפעת שאשא ביטון: הנקודה ברורה כלנית.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שני דברים.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, זאת נקודה חשובה מאוד, היא מטופלת בערוצים אחרים ואנחנו בהחלט תומכים וגם עושים הכל כדי שתקבלו את הדברים שנדרשים, אבל זה לדיון אחר, זה לא לדיון ההסברה הזה.

יפעת שאשא ביטון: מה שכן חשוב בדברים שאת הבאת, זה את העניין של מספר השעות שלוקח בעצם עד שמחזירים תשובה וזה קריטי בעיקר לאותם חולים מאומתים שנמצאים בבית, וזה הדבר שבעצם ישחרר אותם מהבידוד, ולהמתין כל פעם 72 שעות אגב במקרה הטוב, חמישה ימים ועוד למעלה מזה במקרה הרע, סיטואציה שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו מטפלים בה.

יפעת שאשא ביטון: אבל תודה רבה על הדברים.

דוד דביר: אפשר להוסיף משהו?

דוד דביר: זה דוד דביר מהמאוחדת.

יפעת שאשא ביטון: שניה דוד.

יפעת שאשא ביטון: תנסו להעלות חזרה את עידו, אפילו שיעלה טלפונית.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי מאוד שהוא יתייחס לחיילים.

עידו אורלב: גבירתי אני על הקו.

יפעת שאשא ביטון: דוד, תמתין רגע, אני חוזרת אליך עידו.

עידו אורלב: אני מתנצל על הניתוק.

עידו אורלב: שוב, לגבי החיילים האחריות על היחידה, במידה וצריך להעביר חייל מביתו לבידוד, ואני אומר עוד פעם מה שאמרתי מקודם.

עידו אורלב: אם יש צורך לחדד את העניין בתוך צה"ל אנחנו בעדכון הקרוב נוציא את זה ונעדכן שוב.

עידו אורלב: אם את אומרת שיש איזה שהוא פער בעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

עידו אורלב: לגבי הנושא האחרון, אותו חייל שמקבל גם כן סמס מהשב"כ, במוקד שנפתח בפיקוד העורף לצורך העניין במידה והוא פונה, יש ערוץ מיוחד שמטפל בחיילי צה"ל ונותן להם את כל מה שהם צריכים לגבי ה- - - כמו שאזרח מקבל.

יפעת שאשא ביטון: מה זה הערוץ המיוחד?

עידו אורלב: כך שגם חייל אמור לפנות לאותו מוקד, ה-5400, ולקבל את המענה מה נדרש לעשות.

עידו אורלב: וכל זה כמובן במקביל לציר עדכון המפקדים וכולי, אבל זה פנים צה"לי ואני מניח שפחות מעניין את הדיון הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לעדכן אותך עידו, שגם אותו חייל שפונה ל-5400* ואם התמזל מזלו וענו, אומרים לו 'אתה צריך לפנות לצבא'.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך את זה מידיעה.

יפעת שאשא ביטון: לא ספקולטיבית.

יפעת שאשא ביטון: זה חיילים שפנו אלי שהם פנו למוקד של משרד הבריאות ומשרד הבריאות אומר להם 'הצבא מטפל'.

יפעת שאשא ביטון: מה הוא עושה?

יפעת שאשא ביטון: לאיזה מוקד אחר בצבא הוא יכול לפנות חוץ מ"כל הלב" שאמרת, ואמרת גם שיש מוקד ייעודי, אנחנו נשמח שתגיד לנו מה הוא.

עידו אורלב: אני חוזר עוד פעם.

עידו אורלב: יכול להיות שיש איזו שהיא בעיה ושמענו על הקמת המוקד ועל הסיוע של פיקוד העורף שזה יכול להיות שזה עדיין בתהליך, אבל באופן עקרוני החייל שאמור לפנות לשם אמור לקבל מענה בתוך הצבא ולא להפנות אותו למשרד הבריאות, וגם פה, לאור הדברים שאת אומרת אנחנו נבדוק את זה שוב - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל 5400* זה משרד הבריאות.

עידו אורלב: - - - אם יש צורך לעשות סדר - - -

יאיר פינטו: סליחה שאני מתפרץ, זה פינטו, נציג פיקוד העורף.

יאיר פינטו: הדברים לא נכונים, ואם אתם רוצים אני אדייק אתכם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו תיכף נשמח לשמוע אותך מדייק אותנו.

עידו אורלב: - - - לגבי המוקד בבקשה.

עידו אורלב: אני אתן לו את רשות הדיבור.

יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה להתייחס לסוגיה הזאת?

יפעת שאשא ביטון: ועידו, אל תרד מהקו כי יש לי עוד כמה שאלות.

יפעת שאשא ביטון: פינטו בבקשה.

יאיר פינטו: כן.

יאיר פינטו: שני דברים שהתייחסת.

יאיר פינטו: קודם כל, אני אדייק את עידו.

יאיר פינטו: חיילים שיוצאים מביתם למלוניות השינוע שלהם הוא כמו אזרחים.

יאיר פינטו: אמבולנס.

יאיר פינטו: לא באחריות היחידות.

יאיר פינטו: בסדר?

יאיר פינטו: בדקתי את זה גם תוך כדי, וידאתי את עצמי עם משל"ט המלונות.

יפעת שאשא ביטון: אז למה מד"א לא נותנים את השירות הזה?

יפעת שאשא ביטון: מד"א לא נותנים את השירות הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך כי גם אני עשיתי בדיקה אישית, באחד המקרים שפנו אלי אני לקחתי את השרביט לעצמי ואני עשיתי את הבדיקה עבור החייל, אמרו לי חד משמעית 'הצבא'.

יאיר פינטו: או.

יאיר פינטו: קיי.

יאיר פינטו: אני אומר לך, אני בדקתי עם מי שלוחץ על ההזמנה של האמבולנס.

יאיר פינטו: יש פה פער.

יפעת שאשא ביטון: אז חברים, לצמצם את הפער הזה כי זה המקומות שבהם אנחנו נופלים והחיילים נמצאים שם אחר כך בקצה חסרי אונים, גם הם וגם המשפחות שלהם.

יפעת שאשא ביטון: תצמצמו בבקשה את הפער הזה לגבי מי מסיע אותם.

יאיר פינטו: אין שום בעיה.

יאיר פינטו: לגבי המוקד, גם פה החיילים מקבלים מענה דומה לאזרח.

יאיר פינטו: יש כוונה שזה ישתנה בעתיד וחיילים יקבלו, נגדיר את זה כרגע שלוחה אחרת, אבל זה עוד לא שם, וכרגע זה אותו מענה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני ממש מבקשת לעדכן את המוקד של 5400* בתקווה שזמן ההמתנה יתקצר, שגם חיילים יקבלו מענה שם.

יפעת שאשא ביטון: כי כשהם מתקשרים לשם אומרים להם 'משרד הבריאות לא מטפל, תתקשרו לצבא' ואז מתחילים להתגלגל ביחידה, בקרפ"ר, בכל השרשרת הזו, שאגב, אף אחד לא יודע את התשובות.

יאיר פינטו: מאה אחוז.

יפעת שאשא ביטון: אז בבקשה לעדכן שם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: שאלה נוספת.

יפעת שאשא ביטון: חיילים שנמצאים בבידוד בגלל שהם שהו ליד חולה מאומת, חלקם אפילו ישנו איתו באותו חדר במשך מספר ימים עד שהוא קיבל את התשובה החיובית, האם הם נדרשים בבדיקות?

עידו אורלב: אני אשמח שתחזרי על השאלה.

יפעת שאשא ביטון: עידו אני אחזור על השאלה אבל לפני כן, אני רוצה רגע איזו שהיא הבהרה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו פשוט מוצפים בשאלות שנוגעות לנושא של חדרי הכושר והבריכות ואני רואה שזה, ובצדק, מאוד בוער בקרב האנשים, אז כדי גם לא להשאיר אותם עד סוף הדיון, אני מוכרחה לומר שהדיון הזה לא עוסק בסוגיית חדרי הכושר והבריכות, הוא נושא חשוב שאנחנו מטפלים בו, גם בשעה הזו שאני נמצאת כאן מולכם יש לי צוות שמטפל מול המשרדים בנקודה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בדיון הזה עוסקים בהסברה לטובת הציבור הרחב לגבי מה עושים במקרה שמתגלים כחולים מאומתים, מה עושים במקרה שמגלים שצריכים להכנס לבידוד, אם זה בגלל הודעה שקיבלו או אם בגלל שהם יודעים שהם שהו ליד חולה מאומת או בגלל שהם ראו באתר של משרד הבריאות שמסלול ההדבקה תואם את המקומות שבהם הם היו.

יפעת שאשא ביטון: זה דיון נטו הסברתי כדי להביא מידע לציבור, לא נוגע לחדרי הכושר ולבריכות.

יפעת שאשא ביטון: אני מבטיחה לכם שאני לא אנוח עד שאני אקבל תשובות וביום שני אנחנו נכריע או לביטול הצו או לקבלת הצו, אם יהיו לנו תשובות לפני כן אנחנו אפילו נתכנס ביום ראשון בערב.

יפעת שאשא ביטון: אז במחילה, אני מכירה את המתח ואת החשיבות של הנושא, אבל זה לא הדיון שנמצא כאן.

יפעת שאשא ביטון: עידו, אני חוזרת אליך עם השאלה.

יפעת שאשא ביטון: חיילים שצריכים לצאת לבידוד, כי הם שהו בקרבת חולה מאומת.

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד מקרים וזה שכיח בצבא, שהם גם אפילו ישנו איתו באותו חדר מספר ימים עד שהוא קיבל את אותה תשובה חיובית.

יפעת שאשא ביטון: האם החילים האלה צריכים גם בדיקה או שהם רק צריכים בידוד ולראות שאחרי 14 יום הם עברו בשלום את הימים האלה?

עידו אורלב: אני אנסה לענות על השאלה הזאת בצורה הברורה ביותר.

עידו אורלב: באופן עקרוני כנראה שכן אבל אני בכוונה אומר 'כנראה', בשביל זה יש את מוקד "מקול הלב" ובשביל זה יש את מערך הרפואה בתוך היחידות.

עידו אורלב: סביר להניח שכן, אבל אני לא יודע לענות פה על כל שאלה ובשביל זה יש את המענה הרפואי, שהוא ייתן את התשובה הטובה ביותר מה צריך לעשות.

יפעת שאשא ביטון: או.

יפעת שאשא ביטון: קיי.

יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת.

יפעת שאשא ביטון: בוא נשאל את משרד הבריאות לגבי הסוגיה הזאת כדי שגם אתם תדעו את הנוהל.

יפעת שאשא ביטון: מה קורה משרד הבריאות?

יפעת שאשא ביטון: החיילים האלה צריכים בדיקה או לא צריכים בדיקה?

ד"ר אמיליה אניס: יש לנו הנחיה לאזרחות שבן בית של חולה מאומת צריך להבדק.

ד"ר אמיליה אניס: גם אם הוא א-תסמיני.

ד"ר אמיליה אניס: כאן מגיעה ההגדרה של ענף בריאות הצבא או כל גורם רפואי, האם הם מגדירים את החייל הזה שהוא מגע של חולה מאומת כבן בית שהמגע שם היה כזה כמו בני בית.

ד"ר אמיליה אניס: זאת ההחלטה כמובן של - - -

יפעת שאשא ביטון: - - -אנחנו צריכים לראות אם זו אותה אינטראקציה, זה מה שמעניין.

יפעת שאשא ביטון: המהות.

טליה אגמון: פה באמת הענף של טיפול רפואי בצבא, הרופאים במערכת הצבאית מכירים יותר טוב את תנאי המחיה של החילים, יכולים לתחקר אותם בצורה יותר טובה כדי להחליט האם זה כמו בני בית או לא.

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: טליה ואמיליה, הסיפור פה צריך להיות פשוט.

יפעת שאשא ביטון: תראו איך אנחנו עכשיו מתערבבים בזה.

יפעת שאשא ביטון: התשובה היא כן או לא.

יפעת שאשא ביטון: הרי אנחנו יודעים שהם חיים איתם, הם לא חיים בתוך הבית.

יפעת שאשא ביטון: או.קיי?

יפעת שאשא ביטון: הם חייבים ביחד כ משפחה אחת, במיוחד אלה שישנים איתם באותו חדר.

יפעת שאשא ביטון: לכן התשובה צריכה להיות או כן או לא, ואם כן או לא, צריכה לרדת הנחיה מאוד מסודרת לצבא כדי שהוא יידע להתנהל מולם.

יפעת שאשא ביטון: מה אומרים?

יפעת שאשא ביטון: ההגיון אומר שכן.

עידו אורלב: אני רק אומר, במידה שיש חיילים שישנים - - -באותו חדר, אין ספק לגבי העניין.

עידו אורלב: כמו שאמרה הגברת לפני, - - -

יפעת שאשא ביטון: אתה בורח לנו מהקו.

ד"ר אמיליה אניס: באופן כללי אם המגע היה כמו של בן בית אז הנוהל הוא כמו לבן בית, אבל התחקיר מתבצע על ידי גורמים הרפואה הצבאיים, לא על ידינו.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: טוב.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מפספסים את עידו.

יפעת שאשא ביטון: זה מוביל אותי רק לשאלה הבאה, אולי גם אתם משרד הבריאות, תוכלו לתת מענה.

יפעת שאשא ביטון: החיילים האלה ונניח שהם צריכים בדיקה, נניח שההגדרה שלהם מי שלפחות שוהה באותו חדר עם חייל מאומת אז הוא כמובן כמו בן משפחה, הוא נדרש בבדיקה.

יפעת שאשא ביטון: איפה הוא עושה את הבדיקות האלה?

יפעת שאשא ביטון: קופת חולים לא עושים להם, אנחנו יודעים שלחיילים יש מספר מוקדים בארץ, נתתי דוגמה, חייל מבית הלל צריך לנסוע עד חיפה כדי לעשות את הבדיקה.

יפעת שאשא ביטון: מי לוקח אותו, איך הוא מגיע לשם, איך אנחנו מנגישים את הבדיקות האלה.

יפעת שאשא ביטון: אז אמר לנו בהתחלה עידו 'יש לנו 30 ניידות שיוצאות לבתי החיילים ועושים את זה'.

יפעת שאשא ביטון: מי קובע מי עושה לאן?

יפעת שאשא ביטון: על החלק השני את לא יודעת לענות, אבל על החלק הראשון אולי אתם יכולים לתת פתרון.

ד"ר אמיליה אניס: גם ההסדרים עם הקופות הם הסדרים באחריות הצבא, כשמדובר בחיילים.

יפעת שאשא ביטון: הבנתי.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו חייבים כאן את עידו.

יפעת שאשא ביטון: עידו אתה איתנו?

עידו אורלב: אני אשמח לשמוע את השאלה שוב.

עידו אורלב: אני מתנצל על התקלה.

יפעת שאשא ביטון: בוא ניקח סצנריו שבו בעצם החייל מוגדר כבן משפחה, בגלל האינטראקציה של שהות באותו חדר, והוא צריך בדיקה.

יפעת שאשא ביטון: איך הוא מקיים אותה?

יפעת שאשא ביטון: נתתי דוגמה של חייל מבית הלל שהיה צריך לנסוע עד חיפה כדי לעשות את הבדיקה, כי קופות החולים לא עושות את זה עבור חיילים.

יפעת שאשא ביטון: ואז עוד פעם נשאלת השאלה מי מסיע אותו, איך הוא מגיע לשם, הרי הוא חב בידוד, אסור לו להיות בקרבה של אנשים, ואתה אמרת בתחילת הדיון שיש 30 ניידות שבעצם מגיעות לבתי החיילים.

יפעת שאשא ביטון: איך מפעילים את זה?

עידו אורלב: מוקד "מקול הלב" הוא הגורם שמתאם את הגעת הניידת לביתו של החייל שלא יוכל להגיע באופן עצמאי למרפ"א הקרוב לביתו, שם יעשו את הבדיקה.

עידו אורלב: במידה והוא לא יכול להגיע, אנחנו לא נשלח אותו בתחבורה ציבורית או לא נסכן אותו בדרך אחרת ולכן מוקד "מקול הלב" ישלח את הניידת אליו ולכן יש 30 ניידות שפזורות בכל הארץ.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת חייל שאומר 'אני גר בקרית שמונה', או בית הלל בצפון, איפה שהוא, 'ואני צריך להגיע לחיפה, אין לי דרך'.

יפעת שאשא ביטון: מוקד "קול הלב" שולח אליו ניידת?

עידו אורלב: זו הפרוצדורה.

עידו אורלב: שהוא מתקשר במידה ולא יכול, 30 הניידות, זה בדיוק מה שהן צריכות לעשות.

עידו אורלב: כן.

יפעת שאשא ביטון: אנא לחדד את זה עבור מוקד "מקול הלב", חשוב מאוד שכל המידע שאנחנו העלינו כאן יהיה מסונכרן עם כל הגורמים בשטח כדי שבאמת נוכל לקצר תהליכים ולעשות את החיים קצת יותר פשוטים עבור החיילים שגם כך נמצאים בסיטואציה שהיא פחות פשוטה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

עידו אורלב: אנחנו נעשה.

עידו אורלב: אני מודה לך.

עידו אורלב: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך עידו.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לכם שוב לגבי המוקד, אבל אני מקווה שעד יום חמישי הבא זה יטופל, אנחנו ננסה שוב ביום חמישי הבא.

יפעת שאשא ביטון: אחרי שעה ורבע ניתקו את אור שוב.

יפעת שאשא ביטון: יש לו הצעה, אולי זה יקל על האחרים, לשים איזה שיר בהמתנה קצת יותר נחמד, שאם כבר הם סובלים את זה על הקו, אז שזה יהיה יותר נעים.

יצחק פינדרוס: הצעתו מתקבלת על דעת כל חברי הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: הצעתו מתקבלת על דעת כל חברי הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: טוב.

יפעת שאשא ביטון: יש שאלות נוספות?

יפעת שאשא ביטון: אני סקרתי את כל הנושאים שהגיעו אלי.

יפעת שאשא ביטון: יש שאלות נוספות למישהו שנמצא בזום לפני שאנחנו נועלים את הדיון?

אירית גל: אני מייצגת את התעשייה.

אירית גל: הייתי רוצה שאנחנו נדון, אני מאוד מעריכה, באמת עושים המון עבודה.

אירית גל: ובאמת כל הכבוד למשרד הבריאות שמתארגן והסיטואציה היא לא פשוטה ולא קלה.

אירית גל: אנחנו רוצים לבוא מהמקום של לעזור ולא להקשות.

אירית גל: אנחנו באמת נמצאים, אנחנו לא רוצים להשבית את התעשייה, אנחנו רוצים לעבוד ולהמשיך להתקיים.

אירית גל: הנזק הכלכלי הוא עצום.

אירית גל: אנחנו השבתנו עכשיו לחמישה ימים בגלל ההתארגנות ואני רואה שיש התארגנות.

אירית גל: מאוד היינו רוצים לדעת איך באמת לבצע את ההתארגנות, איך אנחנו יכולים לעבוד ולעזור.

אירית גל: אנחנו ערוכים לזה בכל המפעלים הגדולים.

אירית גל: יש היו מרכז קורונה שמטפל בכל המקרים.

אירית גל: אנחנו מגיבים, אנחנו אפילו פותחים מעגל שלישי כדי למנוע הידבקויות.

אירית גל: אנחנו יודעים לעשות תחקירים ובהחלט אפשר להיעזר בנו.

אירית גל: האם אפשר למנוע את הדברים האלה, האם אפשר להקים איזה שהוא צוות יחד עם משרד הבריאות כדי שאנחנו נעשה ביחד את העבודה.

אירית גל: אנשים מקבלים הודעות, הרבה פעמים זה באמת הודעות סרק.

אירית גל: אנחנו חוששים מאוד מכך שמחר יקבלו 50 עובדים וזה משבית לנו את המפעלים.

אירית גל: וזה קרה כבר.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: הנקודה ברורה.

מיטל פרי: אפשר - - -

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

מיטל פרי: אני מהתאחדות התעשיינים.

מיטל פרי: באמת גם אירית שדיברה כרגע מזוגלובק וגם קודם אביגדור שדיבר, אני חושבת, רק כדי למקד, יש לנו שיתוף פעולה בצד החיובי, יש לנו שיתוף פעולה טוב באמת עם משרד ה בריאות כמו שהנציגה גם אמרה בתחילת הדיון, אנחנו ביחד למען המשכיות עסקית והכל, אני חושבת רק כדי לחדד, שהבעיה היא באמת ב- - - עומס כמו שדובר פה, על הטעויות באיכונים ש- - - של כל מיני בידודי - - - ועד שיש - - -72 שעות לא תמיד מספיק, והפעילות באמת מצטמצמת ונסגרת, וגם כך המצב הכלכלי אנחנו נמצאים במשבר כלכלי כמובן, אז זה לא - - - כמו שאביגדור ציין עם העובדת שלו.

מיטל פרי: פשוט אנחנו נשמח אם הוועדה באמת כן תפעיל מהצד שלה מאמצים לזרז את מהירות המענה והטיפול בפניות כמו שאתם מסכימים לעשות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה מיטל, אני מניחה שלא היית מתחילת הדיון, אנחנו נגענו בסוגיה הזאת והרחבנו בה.

מיטל פרי: אז רציתי למקד את ה- - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו הרחבנו בסוגיה הזו, לצערי קיבלנו תשובה שאנשים לא יכולים לקחת את הדין לעצמם ולהחליט שהם יוצאים מבידוד גם אם הם יודעים בוודאות שהם לא היו באותו מקום.

יפעת שאשא ביטון: דובר על כך שימי המחלה הם אלה שיעמדו לרשות אותם אנשים, אני אתייחס לסוגיה של ימי המחלה בסיכום הדיון ואני גם אומר מה אנחנו מבקשים כוועדה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שלגבי הנושא שלל איכון שב"כ, הודעות שווא כתוצאה מאיכון שב"כ, יהיה דיון מהיר בשבוע הבא כנראה בוועדת החוץ והבטחון שתעסוק בכל הסוגיה הזו בהרחבה, יש שם היבטים מסווגים ולכן זה ייעשה שם.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה חבר הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: רצית לדבר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה מעבר לזה, כרגע על הנקודה שדובר עכשיו.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר יש פה אבסורד.

יצחק פינדרוס: הפלנו על העצמאים, יש את המפעלים ויש את התעשיינים שדיברו עליהם, אנחנו בעצם מפילים על איש עצמאי שמחזיק, שהוא כבר גם כך סבל שלושה חודשים, ימי המחלה זה לא איזה קופת חסכון.

יצחק פינדרוס: צריך לזכור את זה.

יצחק פינדרוס: ימי מחלה זה לא כמו ימי חופשה שאדם צובר.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת מעסיק לוקח בחשבון על ימי מחלה.

יצחק פינדרוס: פה הוא סובל מימי בידוד, הורים, ילדים, טעויות של משרד הבריאות ואנחנו כמדינה אומרים להם חבר'ה, כל העצמאים, הטלנו בעצם מס חדש על העצמאים, 'כל העצמאים תדעו, תתחילו לשלם על משהו חדש שלא נמצא בשיקלול שלכם'.

יצחק פינדרוס: מישהו צריך לשפות אותם על המס הזה, כי זה מעין מס כזה חדש שאנחנו מטילים עליהם.

יפעת שאשא ביטון: הם מקבלים מביטוח לאומי.

יצחק פינדרוס: ממש לא.

יצחק פינדרוס: כי הביטוח הלאומי לא משלם, רק מעל 30 יום.

יצחק פינדרוס: אחרי 30 יום, הכנסת אותו עכשיו ל-14 יום לבידוד, באחוזים מסוימים בטעות או בגלל הילד שלו, זה לא נמצא בתחשיב שלו כעצמאי וכרגע הטלת עליו מס.

יפעת שאשא ביטון: רשמנו את זה גם לסיכום הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נברר איך לוקחים אחריות גם על הסיפור של הבידוד ומי משלם אותו.

פרופ' חגי לוין: אני מבקש עוד משפט אחד אם אפשר.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה חגי.

פרופ' חגי לוין: רק להבהיר גם מה שאמרתי מקודם, המענה למבודדים זה לא רק לצרכים הרפואיים, זה גם עזרה סוציאלית במזון וגם על זה צריך לתת את הדעת, ויש עוד - - - דיברנו עליו הרבה, שזה לשכת הבריאות.

פרופ' חגי לוין: לשכת הבריאות הנפתית המחוזית היא זאת שמודיעה על החקירות האפידמיולוגיות.

פרופ' חגי לוין: זה עלה, אבל אני חושב שצריך להציף את זה שוב שיש שם מחסור אדיר בכח אדם, גם בכח אדם הבסיסי, גם באחיות אבל גם ברופאים שעל זה לא דובר, והם אלה שבסוף צריכים לקבל את ההחלטות ובגלל המחסור האדיר בכח אדם זה פוגע במענה לציבור, אז אני גם מעלה שוב את הסוגיה הזאת כדי לתגבר עוד את לשכות הבריאות גם ברופאים ורופאות וגם אחים ואחיות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה פרופ' לוין, אני אומר לך גם למה אני אומרת את זה ככה, כי אני עכשיו אשמיע את קולו של הציבור.

יפעת שאשא ביטון: את הציבור לא צריך לעניין עכשיו המצוקות שלנו של כח אדם כזה, כח אדם אחר, זה אנחנו צריכים להילחם כדי שהדברים האלה יהיו בשביל שיהיה מענה ראוי לציבור.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן צריכים לוודא שהציבור מבין בדיוק מה שרשרת הפעולות שצריך לנקוט, מי הכתובת שלו בכל אחד מהמקרים ומי אמור לתת לו את התשובה, ואת כל מה שבמאחורי הקלעים שאנחנו צריכים להיערך ולהכין כדי שיהיה מענה כמו שצריך לציבור, את זה אני משאירה לנו לדיונים השוטפים ואנחנו נמשיך להילחם.

יפעת שאשא ביטון: גם בשביל האחיות, גם בשביל הרופאים וגם בשביל אותם אנשים שנמצאים שם במוקד, כדי שהם יוכלו לעשות את מלאכתם נאמנה.

יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אני ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם מסכמת את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל אני רוצה להודות לכל מי שהגיע לדיון, באמת לחבריי חברי הכנסת וגם לאנשים בזום ואנשי המשרדים השונים.

יפעת שאשא ביטון: אני מאוד מקווה שהצלחנו לעשות קצת סדר בתוך כל העניין הזה, אנחנו כמובן נוציא את הדברים בצורה מפורטת ואלו הם דרישותיי ודרישות הוועדה: 1.

יפעת שאשא ביטון: להעביר לנו, גם משרד הבריאות וגם קופות החולים, את כל המספרים של כל המוקדים שנותנים מענה בנושאים שדוברו, כולל הגדרה ליד המוקדים, אם 5400* נותנת מענה למקרים מסוימים, אז מה המקרים האחרים שנותנים מענה למקרים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: דיברו בקופת חולים מכבי שיש מוקד לחולים מאומתים ויש מוקד כללי, תעבירו לנו בבקשה בצורה מדויקת ומפורטת את כל מספרי המוקדים.

יפעת שאשא ביטון: הדבר השני שאני מבקשת, זה תרשים זרימה, ממש ציור של שרשרת הפעולות כדי שאנחנו נוכל גם לעזור בהפצה של זה לציבור שבנאדם רואה באיזו נקודה הוא נמצא ומה מפת הדרכים שהוא צריך לעבור כדי לדעת שהוא באמת עושה את הדברים הנכונים ומקבל את התשובות הנכונות ובנוסף לזה את אותו מורה נבוכים שדיברה עליו ד"ר אמיליה, את מה שהיא שלחה למערכת החינוך, אנחנו מבקשים גם כן לקבל כאן בוועדה.

יפעת שאשא ביטון: הדבר הנוסף, אנחנו רוצים שייצא נוהל ברור במערכת הביטחון לגבי הנושא של הסעות חיילים, לצמצם את כל הפערים ששמענו עליהם כאן בדיון ובאותה נשימה גם להוציא הנחיה מסודרת בתוך מערכת הבריאות, לקופות החולים ולבתי החולים ולחדרי המיון, לגבי המעברים מהבית לבתי חולים מיון וכולי, ובחזרה, אנחנו מבינים שיש נוהל כזה, תחדדו אותו כדי שכולם ידעו בדיוק איך אנחנו מעבירים חולים מאומתים ממקום למקום.

יפעת שאשא ביטון: הנושא האחרון הוא המענה לימי המחלה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לקבל תשובות, אמנם משרד האוצר לא היה כאן, גם לא ביטוח לאומי, מבקשים לקבל תשובות מי נושא בנטל של אותם ימי בידוד שאנחנו כופים, במיוחד על אנשים שמקבלים הודעת איכון שהיא לא מדויקת.

יפעת שאשא ביטון: אנשים שמשלמים בעצם בימי מחלה שלא לצורך, אנחנו דורשים לזה מענה וכמובן חברים, הסברה, הסברה, הסברה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעשה את כל מה שאנחנו יכולים כדי לעזור לכם, אבל אתם חייבים לחזק את מערך ההסברה כלפי הציבור, אם זה במדיה, בתקשורת, בטלוויזיה, אם זה ברדיו, אם זה באינטרנט, אם זה באתרים שלכם, תגייסו את כל הכלים כדי שלציבור יהיה יותר קל ויותר פשוט במציאות שהיא גם ככה מורכבת עבור כולנו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכולם.

יפעת שאשא ביטון: שיהיה סוף שבוע טוב ורק בשורות טובות.