ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 25, 2020-07-13 09:30

בועז טופורובסקי: שלום לכולם, אנחנו מתחילים את הישיבה.

בועז טופורובסקי: היום כ"א בתמוז תש"ף, 13 ביולי 2020, אנחנו מקיימים ישיבה בנוגע למאבק בתאונות הדרכים ודיווח על פעילות הרשות לבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: אני רוצה קודם כול להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מרגי, על כך שביקש ממני לנהל את הדיון.

בועז טופורובסקי: אני מודה לו מאוד, הוא היה צריך להיות בישיבה של מפלגת ש"ס ביחד עם ראש הממשלה ולכן אנחנו ננהל את זה.

בועז טופורובסקי: אני חושב שיש לנו איזשהו חוסר הבנה לגבי כל מה שקשור בתאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: אם מדינת ישראל תתייחס אל תאונות הדרכים קצת כמו שהיא מתייחסת אל הקורונה, תסתכל על זה כעל מלחמה אמיתית, אז כל הטיפול בתאונות הדרכים היה משתנה, היה שונה והיה מתנהל בצורה אחרת.

בועז טופורובסקי: במקום שהיינו רודפים אחרי חלק ממשרדי הממשלה ואחרי תקציבים, אחרי החלטות ואחרי יישומן, היו הרבה מאוד אנשים שדואגים לוודא שהן מיושמות, שפועלים ולא מתעלמים מכך שמתחילת השנה 144 אנשים נהרגו בדרכים, מקום המדינה 34,244 אנשים נהרגו בדרכים, מתוכם 5,150 ילדים ובני נוער, יותר מכל מלחמות ישראל ביחד.

בועז טופורובסקי: לכן, אין שום סיבה שלא נתייחס לזה כאל מלחמה, וכל עוד אנחנו כאן, הוועדה כאן, אנחנו נעשה את המקסימום כדי שהיחס אל נושא תאונות הדרכים ישתנה, לא רק בדיבורים אלא גם במעשים.

בועז טופורובסקי: אני יודע שיש הרבה אנשים טובים שעוסקים בכך, הרבה ארגונים, הרבה גופים בממשלה, יש רשות, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים שזו מטרתה ולשם כך היא קיימת, ועוד מעט רחלי, מנכ"לית הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, תציג את מה שהם עושים ואת התוכנית.

בועז טופורובסקי: אני רוצה להזכיר שהוועדה ב-2016 קיימה מספר דיונים מאוד רחבים ומעמיקים וקיבלה מספר החלטות בשביל להיאבק בתאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: כתוצאה מהדיון הייתה אמורה להיות ועדת שרים אבל היא לא התקיימה.

בועז טופורובסקי: הייתה ועדת מנכ"לים שהתכנסה פעם אחת, כתוצאה ממנה הייתה החלטת ממשלה ביוני 2017 שדיברה על 4 מיליארד שקלים שיוקצו למאבק בתאונות הדרכים, תכף אנחנו נדבר על היישום שלה.

בועז טופורובסקי: אני יכול להגיד לכם שלפי מחקר של הממ"מ שהוגש לכם, היישום הוא חלקי ביותר, ממש חלקי ביותר בכל התחומים עליהם דיברו – בתשתיות; תשתיות זה כבישי דמים אבל גם הנושא של השלטון המקומי והתייחסות שלטון מקומי לתשתיות; נושא אכיפה; נושא שפיטה; נושא חינוך ונושא טכנולוגיה.

בועז טופורובסקי: הרי ידוע שחלק גדול מהתאונות נובעות מהגורם האנושי.

בועז טופורובסקי: יש היום טכנולוגיה שיכולה להביא למינימום את הבעיות של הגורם האנושי, וגם אם היו בהתחלה כל מיני פעולות בשביל לעודד מערכות בקרה אקטיביות ופסיביות, ב-2020 גם הן כמעט בוטלו לחלוטין וגם על זה חשוב לי שנדון.

בועז טופורובסקי: בבקשה, רחלי טבת ויזל, מנכ"לית הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: מה שאני מבקש – אני יודע שבמצגת שלך יהיו הרבה מאוד נתונים; נתונים זה חשוב, אני רוצה לתמצת בנתונים, להסתכל פני עתיד מה המשימות שלנו בכל אחד מהתחומים שהוועדה הזאת דיברה עליהם בעבר, איפה זה עומד, מה הפער, ומה גורם לפער כדי שאנחנו בוועדה נוכל לעקוב אחרי זה ולעזור לוודא שהפער הזה יצומצם כדי שנוכל להציל חיים.

רחלי טבת ויזל: בסדר גמור, הנתונים גם נמצאים בפני חברי הכנסת, מפורסמים אצלנו באתר, כך שמי שרוצה יוכל לראות אותם.

רחלי טבת ויזל: אני רוצה לפתוח באמת בתודה לאדוני שמלווה את נושא הבטיחות בדרכים לא מהיום, אנחנו נמצאים בקשר ורואים עד כמה הנושא חשוב לך, גם למנהלת הוועדה שמוודאת שהנושא יהיה על סדר-היום.

רחלי טבת ויזל: בכלל, בוועדה הזאת מצאנו כן בית לנושא של בטיחות בדרכים, כאשר הדבר כמעט ולא מטופל במקומות אחרים.

רחלי טבת ויזל: כמו שאמרת, ועדת שרים התכנסה, לא התכנסה, ועדת מנכ"לים פעם אחת, לפחות בוועדת הכלכלה נעשו דיונים.

רחלי טבת ויזל: (שקף: מדדי תנועה 2018-1990).

רחלי טבת ויזל: מעט נתונים בגדול.

רחלי טבת ויזל: השקף שאתם רואים מדבר על תמונת מצב במדינת ישראל.

רחלי טבת ויזל: זה אומנם עד 2018 כי עוד אין לנו את כל הנסועה אבל זה מה שזה מראה.

רחלי טבת ויזל: העמודות שעולות זה מספר כלי הרכב והנסועה שעולה, מספר הנהגים, הכול עולה.

רחלי טבת ויזל: ובגדול ובאיזשהו סוג של תנודתיות, ישנה ירידה במהלך השנים במספר הרוגים ונפגעים בתאונות דרכים, כך שבוודאי שהדבר אפשרי.

רחלי טבת ויזל: אני כבר אצביע על תוכניות שעזרו וכן תרמו לירידה הזאת.

רחלי טבת ויזל: (שקף: 2019-2018), תראו את ההבדלים.

רחלי טבת ויזל: 2018 הייתה שנה שבה הייתה ירידה, אחרי 2017 עם ירידה.

רחלי טבת ויזל: 2019 – 57,498 נפגעים בתאונות דרכים.

רחלי טבת ויזל: (שקף: עדכון נתוני הרוגים בתאונות דרכים בכבישים ל-12/7/2020).

רחלי טבת ויזל: אני יודעת שזה מרחוק אבל אני רוצה בכל זאת שתסתכלו אצלכם ותראו איך זה נראה.

רחלי טבת ויזל: זה דוח יומי שהרשות מוציאה מדי יום.

רחלי טבת ויזל: מדי יום יוצא דוח מאוד מאוד מפורט, וכדאי שתכירו ותיחשפו כי יש פה כמה נתונים שהם מאוד מאוד מהותיים ואפשר להבין את הסיפור בצורה מאוד משמעותית.

רחלי טבת ויזל: מתחילת השנה, כמו שאדוני אמר, 144 הרוגים, לעומת 177 בשנה שעברה, ירידה של 20%, אתייחס גם לקורונה, עד כמה היא תרמה, כן או לא.

רחלי טבת ויזל: תשימו לב לכמה מספרים מאוד מטרידים.

רחלי טבת ויזל: אנחנו, ולא בכדי, זה אולי ייראה לא טוב אבל אין ברירה, סופרים, עושים איזושהי ספירה גם של החברה הכללית, ומפרידים ועושים ספירה נפרדת גם של החברה הערבית.

רחלי טבת ויזל: וזה למה?

רחלי טבת ויזל: מכיוון שאם תסתכלו על הנתונים תראו שלמעלה מ-30% מהנפגעים בתאונות דרכים במדינת ישראל בקרב ההרוגים וגם בפרמטרים האחרים הם מהחברה הערבית ולכן צריך לייחד תוכניות פרטניות לחברה הערבית ולהסתכל על זה כן במובחן, ולא לתרגם תוכניות מעברית לערבית כי לא תמיד זה נכון.

רחלי טבת ויזל: אחר כך אולי אגע בזה קצת.

רחלי טבת ויזל: (שקף: עדכון נתוני הרוגים בתאונות דרכים בכבישים ל-12/7/2020).

רחלי טבת ויזל: דבר נוסף שצריך לשים לב אליו, בעוד שבתחום הלא עירוני ישנה ירידה במספר הנפגעים, בתחום העירוני יש רק עלייה, ואני רוצה לסמן שתי קבוצות נוספות.

רחלי טבת ויזל: קבוצה אחת, שהיא מאוד מאוד משמעותית, זה הילדים, והקבוצה הנוספת זה רוכבי האופנוע.

רחלי טבת ויזל: בעוד שבכל הפרמטרים יש ירידה – בכולם, אזרחים ותיקים ואופניים רגילים ואופניים חשמליים, בכולם – ברוכבי האופנוע יש עלייה מתמדת ומאוד מדאיגה משנה לשנה, אני אתייחס לזה.

תמר זנדברג: את יכולה להתייחס להולכי רגל?

רחלי טבת ויזל: אני אדבר גם עליהם.

רחלי טבת ויזל: יש לכל אחד בנפרד, אני אתייחס אליהם.

רחלי טבת ויזל: (שקף: הרוגים בתאונות דרכים).

רחלי טבת ויזל: הרוגים בתאונות דרכים, כמו שאמרתי, יש איזושהי תנודתיות.

רחלי טבת ויזל: עד 2012 הייתה מגמת ירידה.

רחלי טבת ויזל: אצלנו אגב ובכל העולם, עד 2012 הייתה ירידה, מ-2012 ראינו את הטיפוס בחזרה.

רחלי טבת ויזל: לפי רוב המחקרים, הנתונים, הסיפור של הפלאפונים והמסיחים נכנס לנו חזק מאז וזה מתחיל לעלות.

רחלי טבת ויזל: במדינת ישראל, מ-2017 מתחילים לראות ירידה, 2017, 18'.

רחלי טבת ויזל: 19' – עלייה חזרה, ו-2020 אנחנו נמצאים שוב במגמת ירידה.

רחלי טבת ויזל: (שקף: השוואה בין-לאומית, הרוגים למיליארד ק"מ נסועה).

רחלי טבת ויזל: כשאנחנו מסתכלים על מדינות אחרות, איך אנחנו משווים?

רחלי טבת ויזל: מול קילומטר נסועה.

רחלי טבת ויזל: נסועה, במחצית השנה הבאה כשסופרים את כל הקילומטרז' של כל הרכבים שעשו טסטים במדינת ישראל, אם תראו בעולם, במדינות OECD יורדים ל-5.4 נפגעים קשה למיליארד ק"מ נסועה, אנחנו עדיין לא נמצאים במספרים האלה למרות שב-18' כבר ירדנו ל-5.2, וזאת אמורה להיות המגמה.

רחלי טבת ויזל: היעד שלנו כרגע הוא 5 למיליארד ק"מ נסועה, ועוד פחות מזה.

רחלי טבת ויזל: (שקף: פילוח אוכלוסיות סיכון).

רחלי טבת ויזל: מבחינת פילוח האוכלוסיות שבסיכון יש פה שני פרמטרים שאנחנו מסתכלים עליהם: א', מבחינת כלי הרכב; ב', מבחינת האוכלוסייה.

רחלי טבת ויזל: לגבי מגזרים, כמו שראיתם, יהודים ואחרים מול האוכלוסייה הערבית, 27%.

רחלי טבת ויזל: אני מזכירה, האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל היא סביב 20%, 21%, לא יותר מזה, ועדיין אחוזי היפגעות מאוד מאוד גדולים, עם מאפיינים מאוד ברורים של נתוני היפגעות מאוד גבוהים בקרב האוכלוסייה הצעירה, זאת אומרת ילדים, תינוקות.

רחלי טבת ויזל: הסיכוי במדינת ישראל לתינוק מהחברה הערבית, יחסית לילד יהודי, למות בתאונת דרכים יכול להיות פי 10 ויותר.

חמד עמאר: יש לך פילוח?

רחלי טבת ויזל: יש לנו פילוח, אני כבר אציג.

יבגני סובה: שאלה האם זה מקום שבו מתגוררת האוכלוסייה הערבית או לאום?

חמד עמאר: חזרנו לתאונות חצר?

רחלי טבת ויזל: זה הרבה מאוד הסיפור של תאונות חצר.

חמד עמאר: השאלה שלי לגבי הפילוח, ההבדל בין עירוני לבין-עירוני, ראינו שיש עלייה דרסטית בבין-עירוני.

חמד עמאר: במגזר הערבי ההרוגים הם בבין-עירוני או בתוך העירוני?

רחלי טבת ויזל: בין-עירוני.

רחלי טבת ויזל: מכיוון שאין לי זמן, אדוני, לדבר על הכול, כל הנתונים נמצאים אצלנו אבל אגיד על מנת לסבר את האוזן.

רחלי טבת ויזל: בחברה הערבית יש שתי אוכלוסיות.

רחלי טבת ויזל: אוכלוסייה אחת של התינוקות והילדים, הפעוטות ממש, עד גיל שנתיים, שלוש, תאונות חצר, מאפיין – דרום בעיקר אבל גם בצפון, כמעט ולא באזור המרכז.

חמד עמאר: כמה תאונות חצר היו בשנה שעברה?

רחלי טבת ויזל: אני לא זוכרת אבל למעלה מ-20, ולא כולן מדווחות.

רחלי טבת ויזל: לא כולן מדווחות, רק שתדעו.

חמד עמאר: מעל 20 הרוגים בתאונות חצר?

רחלי טבת ויזל: לא.

רחלי טבת ויזל: פצועים קשה והרוגים.

רחלי טבת ויזל: לא זוכרת כרגע את המספר אבל אשלח לך תוך כדי הדיון.

חמד עמאר: זה מספר דרמטי, צריך לזכור אותו.

רחלי טבת ויזל: המספר הוא דרמטי.

ארז קיטה: מדובר על כעשרה ברב-שנתי לשנה.

רחלי טבת ויזל: עשרה הרוגים ועוד פצועים קשה.

רחלי טבת ויזל: נתון נוסף זה נהגים צעירים מהחברה הערבית.

רחלי טבת ויזל: הסיפור של נהגים צעירים הוא נכון לחברה הכללית ולחברה הערבית.

רחלי טבת ויזל: ראינו את זה בעיקר בתקופת הקורונה.

רחלי טבת ויזל: תקופת הקורונה, הייתה אמורה להיות ירידה במספרים.

רחלי טבת ויזל: במספרים אבסולוטיים הייתה ירידה אבל עוד מעט אני אראה לכם.

רחלי טבת ויזל: כשבדקנו מי בכל זאת נהרג בדרכים, נהרגו צעירים, כנוהגים על כלי רכב או על אופנועים, למעלה מ-50% מהחברה הערבית.

בועז טופורובסקי: כדי שלא נאבד את האנשים בדיון, בואי נגמור מהר עם הנתונים.

בועז טופורובסקי: הפערים, אני רוצה לדעת מה עושים לעתיד.

בועז טופורובסקי: חמד, אתה גם יושב-ראש השדולה למלחמה בתאונות הדרכים, שמח שהסכמת שנהיה יושבי-ראש משותפים.

בועז טופורובסקי: אתה ראשון השואלים והדוברים.

רחלי טבת ויזל: אחר כך אתייחס לשאלות.

רחלי טבת ויזל: שימו לב לפילוח מבחינת נפגעים קשה.

רחלי טבת ויזל: אמר חבר הכנסת טופורובסקי נכון.

רחלי טבת ויזל: אנחנו עד לפני שנתיים ספרנו הרוגים, וזו טעות לספור רק הרוגים.

רחלי טבת ויזל: צריך לספור הרוגים ופצועים קשה כי לפעמים ההבדל בין פצוע קשה להרוג זה עניין של הגעה לבית חולים, פצוע קשה זה עולם ומלואו שלפעמים נחרב, ולכן אנחנו סופרים את זה ביחד.

תמר זנדברג: גם פצוע לא קשה זה הרבה פעמים עולם ומלואו.

תמר זנדברג: זה יכול להיות שיקום של שנים וזה יכול להיות משפחה שלמה שמאבדת ימי עבודה ושנות עבודה, ושיקום עם עלויות.

רחלי טבת ויזל: חד-משמעית, אבל כדי שיהיה לנו איזשהו נתון להשוואה אנחנו מנסים לתת איזשהם נתונים.

רחלי טבת ויזל: רכב פרטי – שליש, הולכי רגל – 25%, אנחנו יותר ממדינות ה-OECD, שם זה עומד על 20%.

רחלי טבת ויזל: תשימו לב לרוכבי האופנוע – 19%.

תמר זנדברג: יש פילוח של הולכי הרגל, איפה מתרחשות התאונות, איפה נהרגים הולכי הרגל?

תמר זנדברג: כמה מהם במעברי החציה ועל המדרכות?

רחלי טבת ויזל: כן.

רחלי טבת ויזל: אין לי את זה פה אבל יש לנו פילוח של כל דבר אפשרי.

רחלי טבת ויזל: רוב הולכי הרגל נהרגים על מעברי חציה, שיהיה ברור, אבל שם הם חוצים, שם הם נמצאים.

תמר זנדברג: בסדר, אבל שם הם אמורים להיות, זה מקום שמיועד להם.

רחלי טבת ויזל: מרבית הולכי הרגל נהרגים במעברי חציה.

תמר זנדברג: אבל זה לא שהם מחליטים פתאום לפרוץ לכביש בין-עירוני.

רחלי טבת ויזל: יש מספיק שחוצים לא במעבר חציה, אבל רוב הנפגעים הם על מעבר חציה כי שם הם חוצים.

רחלי טבת ויזל: בממונעים הלא מרושיינים למיניהם, אופניים וקורקינטים – 17%.

רחלי טבת ויזל: (שקף: הרוגים ופצועים קשה – משתמשי דרך).

רחלי טבת ויזל: תסתכלו על משתמשי הדרך הפגיעים, איך זה נראה בתמונה של העשור האחרון.

רחלי טבת ויזל: אנחנו מדברים על הולכי הרגל, רוכבי האופנוע – בעלייה כל הזמן, כששחקן נוסף שנכנס זה הקורקינטים והאופניים החשמליים.

רחלי טבת ויזל: הייתה עלייה דרמטית לקראת 2018 במספר ההרוגים והפצועים קשה, יש ירידה ב-2019, אנחנו רואים ירידה גם ב-2020.

רחלי טבת ויזל: חלק מהעניין זה שבילי אופניים, חלק מהעניין זה קסדות שסוף סוף אנשים מתחילים להבין שזה מציל חיים.

רחלי טבת ויזל: (שקף: מגמת עלייה בהיפגעות רוכבי אופנוע).

רחלי טבת ויזל: רוכבי אופנוע, מגמת עלייה.

רחלי טבת ויזל: אני לא אכנס לכל אחד מהם, יש לנו פילוח של כל דבר אפשרי.

רחלי טבת ויזל: (שקף: רוכבי אופניים חשמליים, הרוגים).

רחלי טבת ויזל: אופניים חשמליים – אני לא אכנס לזה, יש מגמת עלייה.

רחלי טבת ויזל: ירידה כבר ב-19' וירידה ב-20'.

רחלי טבת ויזל: תשימו לב שמקרב רוכבי האופניים החשמליים והקורקינטים החשמליים, מי שנהרג או נפצע קשה היה ללא קסדה, נקודה.

רחלי טבת ויזל: כל ההרוגים מתחילת השנה על אופניים חשמליים היו בלי קסדה, הסיפור של קסדה הוא קריטי ואנחנו ממשיכים בקמפיינים על זה.

רחלי טבת ויזל: יש חקיקה שהיא מחייבת, זה דבר שהוא מאוד משמעותי.

חמד עמאר: טוב מאוד שאתם עושים את זה.

רחלי טבת ויזל: שאלו אותנו האם אנחנו כרלב"ד לא חושבים שצריך לאסור על שימוש באופניים חשמליים ובקורקינטים חשמליים.

רחלי טבת ויזל: זאת טעות גדולה, לא צריך לאסור, צריך לקדם, רק צריך לנהל את זה בצורה נכונה – שבילי אופניים, קסדות, אכיפה, פיקוח.

רחלי טבת ויזל: זה הכלי הבא.

רחלי טבת ויזל: זה הכלי הבא על מנת להוציא את הכלים הפרטיים ממרכזי הערים.

בועז טופורובסקי: רחלי, אני אשמח, כי נגיד לרוכבי אופניים חשמליים יש תקצוב שלא מנוצל של הרשויות המקומיות, אני רוצה שנגיע לפערים.

רחלי טבת ויזל: אני ממשיכה.

רחלי טבת ויזל: הולכי רגל, יש ירידה מסוימת מבחינת מספר נפגעים.

רחלי טבת ויזל: אזרחים ותיקים, באיזושהי ירידה.

רחלי טבת ויזל: בולטות לחברה הערבית – דיברנו על זה, אנחנו מדברים על 30%.

רחלי טבת ויזל: (שקף: מעורבות סוגי רכב).

רחלי טבת ויזל: תשימו לב – רוכבי אופנוע, הסיכוי להיפגע בתאונה של רוכב אופנוע היא בערך פי 15, פי 17 מרכב רגיל, יחסית לנסועה שלהם.

רחלי טבת ויזל: תסתכלו, הם בעמודה הכי תחתונה.

רחלי טבת ויזל: מה שמטריד אותנו לגבי אופנוע, רוב התאונות הן תאונות באיזשהו מתווה של תאונה עצמית.

רחלי טבת ויזל: אם תקשיבו לתאונות האחרונות – התהפך, התגלגל, החליק, וכו'.

בועז טופורובסקי: כשילד בן 16 תוך שבועיים יכול להשיג רישיון לאופנוע, זה לא מפתיע שיש כל כך הרבה הרוגים.

בועז טופורובסקי: שאלה מה אנחנו עושים עם זה, איפה משנים את ההכשרה.

רחלי טבת ויזל: א', זה נכון.

תמר זנדברג: מה פילוח הגילאים?

רחלי טבת ויזל: ב', רוב רוכבי האופנוע שנהרגו – שוב, אפשר דיון נפרד על זה – הם לא צעירים, הם על האופנועים הכבדים, הם בני 25, 35, שמשתמשים באופנוע בין היתר כהובי.

רחלי טבת ויזל: יש לנו תוכנית שלמה לגבי רוכבי אופנוע, יש מה לעשות, תוכנית מתקדמת, הכשרה מתקדמת, לטפל במעקות, לטפל במורי הנהיגה.

תמר זנדברג: בתאונות האופנועים, רוב ההרוגים הם בבין-עירוני או בעירוני?

רחלי טבת ויזל: תלוי.

רחלי טבת ויזל: בין-עירוני, ועירוני בין-עירוני משולב.

רחלי טבת ויזל: כביש 20 למשל, שהוא לא בעיבורה של עיר, שם נהרגים יותר מאשר במקומות אחרים.

רחלי טבת ויזל: אין לנו זמן להתעסק בזה.

רחלי טבת ויזל: רכב – אנחנו לא ניגע בזה.

רחלי טבת ויזל: (שקף: הרוגים ופצועים קשה לפי סוג דרך).

רחלי טבת ויזל: כאשר אנחנו מודדים רק הרוגים, הסיפור הוא סיפור בין-עירוני, אבל כאשר מודדים גם פצועים קשה, גם הרוגים וגם נפגעים מסוג אחר, האירוע הוא אירוע עירוני.

רחלי טבת ויזל: המדינה צריכה להשקיע בעירוני, ללכת על מודלים של עיר בטוחה.

תמר זנדברג: בכללי.

תמר זנדברג: את לא מדברת עכשיו על אופנועים.

בועז טופורובסקי: בכלל.

רחלי טבת ויזל: באופן כללי, בעירוני יש יותר שחקנים – יש אופניים חשמליים והולכי רגל ומבוגרים – שם מרבית הפגיעות, אם מסתכלים גם על פצועים קשה.

רחלי טבת ויזל: אני אומר לכם אחר כך ואני אקדים ואגיד כבר עכשיו.

רחלי טבת ויזל: העולם הולך למודלים של ערים בטוחות.

רחלי טבת ויזל: מודלים של ערים בטוחות – מילנו, פריז, לונדון, לא רק מקומות מפונפנים, אמסטרדם.

רחלי טבת ויזל: העולם הולך למקום שנקרא Safe System, משתמש הדרך הפגיע ביותר הוא במרכז.

רחלי טבת ויזל: קודם כול הולך הרגל, המיקרו-מוביליטי, אופניים חשמליים, קורקינטים, ותחבורה ציבורית.

רחלי טבת ויזל: מוציאים את הרכבים ממרכזי הערים, עוברים לכבישים של 30 קמ"ש.

רחלי טבת ויזל: 30 קמ"ש בכל המקומות שיש בהם גם אופניים חשמליים וגם תחבורה פרטית, לשם הולך העולם, אנחנו מכוונים לשם.

מתן כהנא: זה עובד שם?

רחלי טבת ויזל: זה עובד מצוין.

רחלי טבת ויזל: באוסלו בשנה שעברה היו אפס הרוגים.

רחלי טבת ויזל: בשטוקהולם ירדו להרוג אחד בעיר, כי הפרידו, פשוט עשו הפרדה.

רחלי טבת ויזל: אנחנו צריכים ללכת לשם.

מתן כהנא: כמה בתל אביב?

אנטאנס שחאדה: כמה היה קודם?

רחלי טבת ויזל: זה לא משנה, הייתה ירידה.

רחלי טבת ויזל: אני יכולה להראות את זה – אני לא זוכרת בעל-פה את כל המספרים – יש לנו ניתוח של כל הערים שהראה ירידה.

רחלי טבת ויזל: בלונדון, הראו ירידה של 37% בהרוגים ובנפגעים בתוך לונדון ברגע שעברו לרעיון הזה של Safe System.

רחלי טבת ויזל: מי שמכיר את לונדון, היא עדיין עמוסה אבל ישנו שם יתרון להולך הרגל, למיקרו-מוביליטי.

רחלי טבת ויזל: גם ערים שהחליטו להוציא את המיקרו-מוביליטי, כמו ניו יורק ומקומות אחרים שאמרו לא יהיה, הכניסו את זה בחזרה כי הם מבינים שזה הפתרון, לשם אנחנו צריכים ללכת.

עאידה תומא סלימאן: אבל בואו נתחיל קודם להכניס את התחבורה הציבורית לאוכלוסייה הערבית.

רחלי טבת ויזל: זה חלק מהעניין.

עאידה תומא סלימאן: בואו נתחיל מהלחם.

בועז טופורובסקי: רחלי, בואי ניכנס לפערים.

רחלי טבת ויזל: חברים, אני ממשיכה.

רחלי טבת ויזל: מה צריך לעשות?

רחלי טבת ויזל: (שקף: מספר נפגעים בשנת 2020 לפי חודש וחומרת פגיעה).

רחלי טבת ויזל: בזמן קורונה – למי שהתעניין – הייתה ירידה במרס אבל לא מספיק דרמטית.

רחלי טבת ויזל: באפריל-מאי אנחנו מטפסים חזרה למספרים אפילו יותר גבוהים משנה שעברה.

רחלי טבת ויזל: במספרים אבסולוטיים הייתה ירידה בתקופת הקורונה, לא דרמטית, 7 הרוגים פחות במרס – אני לא מזלזלת בזה, לא דרמטית.

רחלי טבת ויזל: (שקף: מספר נפגעים בשנת 2020 לפי חודש וחומרת הפגיעה).

רחלי טבת ויזל: מה שכן מטריד אותנו, יחסית לק"מ נסועה, עלייה מטורפת שלא הייתה שנים כבר, ושוב, מי שמככב בעלייה הגדולה בקורונה וביציאה מהקורונה זה צעירים על רכבים ועל אופניים חשמליים, לפחות 50% מהחברה הערבית, שזה נתון מאוד מטריד.

רחלי טבת ויזל: אני לא אכנס לקורונה, אתם תראו את זה אצלכם אם זה מעניין.

רחלי טבת ויזל: סיכום היפגעות קורונה – אתם תקראו את זה אצלכם.

רחלי טבת ויזל: (שקף: כמה עולות תאונות דרכים למדינה?

רחלי טבת ויזל: ) כמה עולות תאונות דרכים למשק?

רחלי טבת ויזל: אני לא סתם שמה את זה.

רחלי טבת ויזל: הצגתי את זה למישהו והוא שואל: את שמה את זה מול כסף?

רחלי טבת ויזל: בסוף, אם כל השאר לא עובד לי אז אני שמה את זה מול כסף, אין ברירה.

רחלי טבת ויזל: אנחנו עשינו חישוב – לא אנחנו – בשנה שעברה לקחנו חברה, עשינו דיון כלכלי, חברה כלכלית שבדקה.

רחלי טבת ויזל: 14 מיליארד שקלים עולה למשק מדי שנה תאונות דרכים.

רחלי טבת ויזל: אם נוסיף את התאונות הקלות – את הפח למיניהן – עולה 17 מיליארד שקלים מדי שנה.

רחלי טבת ויזל: אני אגיד על זה משהו, תקציב הרלב"ד הוא 74 מיליון שקלים.

עאידה תומא סלימאן: מה כוללים החישובים האלה?

רחלי טבת ויזל: מה כוללים החישובים?

רחלי טבת ויזל: דמי השתכרות וביטוח וכלכלה ומשפחה שלא עובדת, והכול.

רחלי טבת ויזל: יש חישוב,7 מיליון שקלים עולה הרוג.

רחלי טבת ויזל: הרוג זה נתון קל כי הוא מת, והמשפחה רק אבלה, ואני כרגע לא מכמתת את האבל, וזה 7 מיליון שקלים, שלא לדבר על פצועים קשה ופצועים קל ובינוני, מה זה אומר.

רחלי טבת ויזל: 17 מיליארד שקלים, וההשקעה, בסוף – אנחנו 74 מיליון שקלים, יש פה תנועות אחרות שמושקעות, משרד החינוך משקיע, אבל זה לא מגיע לסכומים האלה.

רחלי טבת ויזל: בהשקעות לא כאלה גדולות אפשר להגיע לתוצאים משמעותיים.

רחלי טבת ויזל: למה אני אומרת את זה?

רחלי טבת ויזל: (שקף: השקעה מול השפעה).

רחלי טבת ויזל: אני נותנת לכם שתי דוגמאות.

רחלי טבת ויזל: בשנים 17', 18', הושקע בחברה הערבית, קיבלנו תוספת של 18 מיליון שקלים.

רחלי טבת ויזל: ב-18 מיליון שקלים עבודה הורדנו – לא אנחנו, כולם ביחד – מ-30% פגיעה בערך ל-25% פגיעה.

רחלי טבת ויזל: זה עולם ומלואו.

עאידה תומא סלימאן: שזה עלויות - - -

רחלי טבת ויזל: זה עלויות של תוכנית עם ילדים, ארגוני אימהות, זה כסף שאנחנו קיבלנו לתוספות.

עאידה תומא סלימאן: ב-18 מיליון, כמה הוצאות חסכתם למדינה בחישובים?

רחלי טבת ויזל: אני לא יודעת לחשב את זה, אבל אם הייתה ירידה אז תחשבי על המיליונים.

אוסאמה סעדי: מספיק שחסכתם - - -

רחלי טבת ויזל: ברור.

יבגני סובה: שלושה הרוגים ואתם כבר מכוסים.

רחלי טבת ויזל: חד-משמעית.

קריאות: - - -

רחלי טבת ויזל: זו דוגמה אחת.

רחלי טבת ויזל: דוגמה נוספת.

בועז טופורובסקי: רחלי, כולם כאן רוצים לעזור לך, לכן זה מאוד חשוב לנו שתגידי – יש לנו את התוכנית הזאת, היא עולה ככה כסף, לא מאשרים לי.

רחלי טבת ויזל: אני אגיד לכם במה הושקעו 18 מיליון שקלים.

רחלי טבת ויזל: 18 מיליון שקלים הלכו למפעלות, שזה בין היתר עבודה עם תנועות הנוער בחברה הערבית, 18,000 ילדים בחברה הערבית בגילאים המתאימים עברו הדרכה; חינוך תעבורתי בבתי הספר; עבודה עם קאדים במסגדים; ראשי רשויות; ארגוני אימהות.

רחלי טבת ויזל: ניתן תקציב של 5 מיליון שקלים על מנת שיהיו סוף סוף תוכניות תמרור, 30 רשויות מקומיות, עוד לא יישמו אבל לפחות עשו תוכניות תמרור, רק 5 מיליון שקל, זה מה שזה עלה.

בועז טופורובסקי: רחלי, אני עוצר אותך כי עוד חמש דקות יש כאן כמה אנשים שצריכים ללכת לוועדת הכנסת, אנחנו נמשיך.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת חמד עמאר, יושב-ראש משותף של השדולה למלחמה בתאונות הדרכים, נשמח לשמוע.

חמד עמאר: בוקר טוב לכולם.

חמד עמאר: קודם כול תודה רבה לך על קיום הדיון.

חמד עמאר: אנחנו דנים כאן בחיי אדם.

בועז טופורובסקי: התודה היא ליושב-ראש הוועדה, לחבר הכנסת מרגי.

חמד עמאר: תודה ליושב-ראש הוועדה שנתן לך לנהל את הדיון, וחשוב שננהל את הדיון בנושא של תאונות דרכים.

חמד עמאר: נושא תאונות דרכים, מאז שאני בכנסת אני מעלה את הנושא, כמעט 11 שנים אני מדבר רק על תאונות דרכים ומה שקורה בכל הנושא של תאונות דרכים, אבל יש כאן דברים שאנחנו חייבים להתייחס אליהם, ולהתייחס אליהם בכובד ראש, ואת התייחסת לזה, למגזר הערבי.

חמד עמאר: המגזר הערבי זה צעקה.

חמד עמאר: אתה לא יכול להמשיך כך.

חמד עמאר: אם המשטרה – ואני אומר המשטרה, יושבים כאן מהמשטרה – הייתה מתייחסת לנושא של המסכות והאכיפה של המסכות והדוחות שהיא מחלקת כמו שהיא מתייחסת לתאונות דרכים במגזר הערבי, היה מצבנו מעולה.

חמד עמאר: אדוני, אתמול הסתובבתי בשפרעם וראיתי יותר מעשר ניידות, איפה שיש מרכזי מסחר מתעסקים רק במסכות.

חמד עמאר: אני עמדתי שם והסתכלתי על המשטרה איך היא התייחסה, ואמרתי לעצמי, מחר אנחנו מקיימים דיון על תאונות דרכים.

חמד עמאר: אם המשטרה הייתה מתייחסת ככה לתאונות דרכים במגזר הערבי, אני אומר לך, לא היינו מגיעים למצב הזה.

חמד עמאר: אבל גם אנחנו צריכים להבין.

חמד עמאר: כשאנחנו אומרים מגזר ערבי בבין-עירוני, צריך להבין, אתה יוצא ב-4:30 בבוקר לעבודה, ורוב המגזר הערבי שגר בצפון או גר במשולש והולך לעבוד בתל אביב, יוצא ב-4:30 בבוקר, 5:00 בבוקר לעבוד בבנייה, עובד כל היום בבנייה, חוזר, ישן על ההגה ואז נגרמת תאונת דרכים.

חמד עמאר: גם לסיבות האלה צריך להתייחס וגם לתשתיות של המגזר הערבי בתוך היישובים.

חמד עמאר: זאת נקודה שצריכים להתייחס אליה.

חמד עמאר: בנושא העירוני, וזה עלייה דרסטית בנושא של העירוני, למשטרה יש תפקיד מאוד חשוב.

חמד עמאר: כל מה שדיברת, אם המשטרה הייתה נמצאת בכוחות שהיא נמצאת היום בקשר לקורונה בנושא של תאונות דרכים, לא היינו רואים לא במגזר היהודי, לא במגזר הערבי ולא בכל מקום בנושא העירוני.

חמד עמאר: נושא של אופנועים.

חמד עמאר: תבינו, כשאתה נוסע באוטו יש לך מגן, יש לך את הפח של האוטו, יש לך את הכול.

חמד עמאר: כשאתה עולה על אופנוע ואתה נוסע על אופנוע אין לך שום דבר.

חמד עמאר: יש לך את הגוף שלך, שהוא ייחבט.

חמד עמאר: רק בשבוע הזה איבדנו בשפרעם בחור צעיר בן 20, 21, רק השתחרר מהצבא.

חמד עמאר: חודשיים אחרי שהשתחרר מהצבא – אני לא יודע, עם רישיון, בלי רישיון – אבל מה שהבנתי היה עם רישיון אופנוע, עלה על אופנוע, עשה תאונה עצמית ונהרג כי אין מה שיגן עליו.

חמד עמאר: לכן, נושא של אופנועים, חשוב מאוד לקחת את זה.

רחלי טבת ויזל: יש לנו תוכנית, רק צריך כסף.

רחלי טבת ויזל: לא הרבה, אבל צריך כסף.

חמד עמאר: אני יודע.

חמד עמאר: במקום להעלות לכם את התקציב הורידו לכם את התקציב בשנה זאת בשמונה מיליון שקלים.

רחלי טבת ויזל: שני מיליון שקלים לתוכנית הכשרה, זה מה שצריך.

רחלי טבת ויזל: זה הזוי.

בועז טופורובסקי: אתה מבין?

חמד עמאר: אני זוכר, כאן בוועדה דנו בתאונות חצר, עשינו הרבה דיונים כאן בנושא תאונות חצר.

חמד עמאר: הגענו למצב שהיה לנו אפס תאונות חצר כי הייתה השקעה, השקיעו בנושא של הסברה.

חמד עמאר: הסברה זה דבר מאוד טוב, צריך להשקיע המון בהסברה, אכיפה זה נושא שצריך לעבוד.

חמד עמאר: המשטרה, יש לה תפקיד חשוב מאוד בכל נושא האכיפה, לעמוד על הדברים ולהיות במקומות הנכונים, לא לחפש את הצומת ואת המהירות של נוסע, במקום שייסע 110 נסע 120 בכביש שמאפשר לו את זה, לבדוק מספר תאונות דרכים שקורות שם לעומת מספר תאונות דרכים שקורות בצמתים מסוימים, בכבישים מסוימים, ושם צריך להתרכז.

חמד עמאר: אני שוב מודה לך.

חמד עמאר: אני חייב לרוץ לוועדת הכנסת.

חמד עמאר: אם אני אספיק אני אחזור גם לכאן.

חמד עמאר: שיהיה לכם בהצלחה.

חמד עמאר: תודה לכם.

בועז טופורובסקי: מעולה.

בועז טופורובסקי: אנחנו נעשה זיגזג, איש מקצוע, חבר כנסת.

בועז טופורובסקי: תודה, חבר הכנסת עמאר.

רחלי טבת ויזל: אתה רוצה שאני אשלים מה הפעולות שאנחנו עושים?

רחלי טבת ויזל: מה כן נעשה?

בועז טופורובסקי: מאה אחוז, אני אשמח.

בועז טופורובסקי: גם תתייחסי – הנה, זו דוגמה – תוכנית הכשרה לאופנוענים שעולה רק שני מיליון שקלים, ולזה אין תקציב, זה משהו שאנחנו צריכים לדעת בוועדה ולהתייחס אליו.

רחלי טבת ויזל: אני לא אדבר על הרלב"ד.

רחלי טבת ויזל: רק אגיד שאנחנו 70 אנשים, שלוש חטיבות: חטיבת מחקר, חטיבת מבצעים וחטיבת חינוך והסברה.

בועז טופורובסקי: בכמה התקציב ירד?

בועז טופורובסקי: מ-550 מיליון שקלים ל-?

בועז טופורובסקי: בינתיים אני אזכיר לכם שהרלב"ד הוקמה בעקבות ועדת שיינין, שכן הסתכל על הנושא הזה באופן כלכלי, ראה 14 מיליארד שקלים עלו תאונות הדרכים במדינת ישראל, אמר, ב-550 מיליון שקלים לשנה אנחנו יכולים לשנות את המציאות.

בועז טופורובסקי: קמה הרלב"ד, זה התחיל אבל איכשהו התקציב ירד כמו שעיניכם רואות ל-74 מיליון שקלים.

בועז טופורובסקי: אני רואה נכון?

רחלי טבת ויזל: כן.

רחלי טבת ויזל: 74 מיליון.

רחלי טבת ויזל: זה התחיל ב-550, וחלק מהתקציבים, באמת הרשות הייתה סוג של צינור להעברת כספים.

רחלי טבת ויזל: אני חושבת שזה לא נכון להשתמש במילה צינור, מי שטבע את זה זאת טעות.

רחלי טבת ויזל: עדיף היה שהתקציבים יישארו ברלב"ד ויהיה איזשהו פיקוח.

רחלי טבת ויזל: (שקף: תקציב הרלב"ד).

רחלי טבת ויזל: אתן לכם דוגמה.

רחלי טבת ויזל: בדוח עולה הסיפור של חינוך תעבורתי.

רחלי טבת ויזל: הרלב"ד היום מתקצבת חלק משמעותי מהחינוך התעבורתי, 18 מיליון שקל חינוך תעבורתי בכיתות י', ולכן יש לנו בקרה ופיקוח על זה.

רחלי טבת ויזל: אנחנו לא עושים את התוכנית אבל לפחות אני יודעת שמשרד החינוך עושה, ועושה אותה יפה.

רחלי טבת ויזל: התחלנו ב-550, היום אנחנו ב-74 מיליון.

רחלי טבת ויזל: תשימו לב שיש תקציב קבוע שאנחנו מעבירים למשרד התחבורה, 120 מיליון שקלים שעוברים דרכנו אבל אנחנו לא רואים אותם, לתוכניות בטיחות למיניהן ברשויות המקומיות, למרות שאנחנו יודעים שאין ניצול תקציבי מלא וזה לא מאפשר לנו למלא את כל התוכניות שאנחנו רוצים למלא, אני עוד מעט אתייחס לזה.

רחלי טבת ויזל: (שקף: תקציב שהוקצה לרשויות מקומיות).

רחלי טבת ויזל: אני רוצה לתת לכם דוגמה, תקציב רלב"ד ברשויות מקומיות.

רחלי טבת ויזל: אנחנו עובדים מול כל הרשויות המקומיות במדינת ישראל, מול כל רשות מקומית ישנו מנהל בטיחות אזורי שלנו, יש לנו 15 מנהלי בטיחות אזוריים.

רחלי טבת ויזל: כל רשות צריכה לתת לנו תוכנית בטיחות.

רחלי טבת ויזל: בחלק גדול מהרשויות, מה שקורה בבטיחות בדרכים זה התקציב שמגיע מהרלב"ד.

רחלי טבת ויזל: לכל המדינה השנה ניתנו 4.7 מיליון שקלים, כשהתחלנו עם 37.

איימן עודה: יש פילוח לגבי הרשויות עצמן?

רחלי טבת ויזל: בטח.

איימן עודה: נשמח לקבל.

רחלי טבת ויזל: נשלח עכשיו.

איימן עודה: תודה רבה.

רחלי טבת ויזל: יש רשויות שמקבלות 16,000 שקלים לשנה.

רחלי טבת ויזל: הרשויות הגדולות ממש אמרו לנו, תורידו מהרשויות המקומיות.

רחלי טבת ויזל: תל אביב לדוגמה, שמקבלת מאות אלפי שקלים, זאת ההזדמנות שלי כרלב"ד, אם למשל יש כנס מתגייסים, להגיע ל-22,000 מתגייסים ולעשות איתם עבודה, אבל רוב הרשויות מקבלות ממש תקציבים מגוחכים, כולל החברה הערבית.

רחלי טבת ויזל: אין לנו תוספות למקומות האלה, 4.7 מיליון שקלים השנה.

עאידה תומא סלימאן: מה הקריטריונים לתקציבים האלה?

רחלי טבת ויזל: הקריטריונים הם לפי הקריטריונים של משרד הפנים, מדד סוציואקונומי פר נפש, עם מצ'ינג של העירייה לפי המדד הסוציואקונומי.

בועז טופורובסקי: עוד מעט יהיה גם נציג משרד הפנים שידבר.

עאידה תומא סלימאן: מי שאין לו, אז ימשיך שלא יהיה לו.

רחלי טבת ויזל: את צודקת.

רחלי טבת ויזל: נגיד רשויות ערביות, אם אנחנו מדברים על רשויות חלשות, אין מצ'ינג בכלל אבל הכסף כולו מגיע מהרלב"ד ואלה הסכומים שיש לנו לתת.

רחלי טבת ויזל: זאת אומרת, יכולה להיות עירייה עם 20,000 שקלים וזה כל מה שקורה בבטיחות בדרכים, שזה באמת קטסטרופה מבחינתי.

בועז טופורובסקי: זה כלום.

בועז טופורובסקי: עוד מעט תהיה התייחסות של משרדי הממשלה הרלוונטיים לכל אחד מהנושאים.

רחלי טבת ויזל: (שקף: צירי עבודה מרכזיים).

רחלי טבת ויזל: חטיבת המבצעים שלנו נמצאת מול כל הרשויות המקומיות ובודקת כל תאונת דרכים, לכן אנחנו יכולים לדעת מה קורה בתאונות הדרכים ואיפה להשקיע.

רחלי טבת ויזל: "שומרי הדרך".

רחלי טבת ויזל: שומרי הדרך התחיל כמיזם חברתי שהגיע לרלב"ד.

רחלי טבת ויזל: יש לנו היום כ-80,000 אנשים שכבר הורידו א האפליקציה ו-1,500 אנשים פעילים ששולחים לנו דיווחים, אפליקציה שמורידים בפלאפון, הם לא נוגעים.

רחלי טבת ויזל: שולחים לנו דיווחים של עבירות בדרכים, עבירות קלות ומרגיזות כמו עקיפה מימין.

רחלי טבת ויזל: אנחנו שולחים מכתבי יידוע לאזרחים ואומרים להם, הנה ראו אתכם, זה הסרטון.

רחלי טבת ויזל: עבירות חמורות עוברות למשטרה, הוקמה מולנו יחידה במשטרה עם שמונה תקנים וזה מתורגם לדוחות.

רחלי טבת ויזל: לדוגמה, "שומרי הדרך", אני יכולה לתקצב את זה ב-1.5 מיליון שקלים לשנה, אם אנחנו נוכל להעלות את זה בצורה משמעותית ויהיו לנו שני מיליון שומרי דרך אז הכבישים ייראו אחרת.

רחלי טבת ויזל: אם תחשוב שבכל רגע נתון יש מצב ששומר דרך מסתכל עליך, מצלם אותך ומעביר למשטרה זה ייראה אחרת, שלא לדבר על זה ששומרי הדרך עצמם מתנהגים בצורה אחרת.

רחלי טבת ויזל: (שקף: חינוך והסברה).

רחלי טבת ויזל: חינוך והסברה, אנחנו עושים את כל ההסברה, אחראים על ההסברה.

רחלי טבת ויזל: הסברה זה אחד הדברים הכי משמעותיים שיש לשנות תרבות.

רחלי טבת ויזל: אם קודם נתתי דוגמה של הקסדות, קסדות זאת הסברה.

רחלי טבת ויזל: היום, לא שכולם הולכים עם קסדות אבל להיות עם קסדה זה כבר לא משהו שהוא לא in.

רחלי טבת ויזל: "אם שותים לא נוהגים" או "ילד עד גיל תשע לא חוצה לבד", זה משנה תרבות שמגיע מהסברה ולכן זה משהו שצריך להשקיע בו.

רחלי טבת ויזל: (שקף: מידע ומחקר).

רחלי טבת ויזל: מידע ומחקר, אנחנו מנהלים את מרכז המידע הלאומי.

רחלי טבת ויזל: (שקף: תוכניות מרכזיות).

רחלי טבת ויזל: מה התוכניות המרכזיות שבהן צריך להשקיע?

רחלי טבת ויזל: קודם כול, תוכנית לאומית.

רחלי טבת ויזל: אנחנו קראנו לה "50 עד 30", אנחנו מציגים אותה לשרה ואני מקווה ששרת התחבורה תקדם את זה בממשלה ושיימצא לזה מקום גם בכנסת.

רחלי טבת ויזל: בפברואר השנה התכנסה ועידה בשטוקהולם של שרי תחבורה, תשתיות ובריאות מכל העולם.

רחלי טבת ויזל: הסיכום העולמי מדבר על זה שכולנו צריכים ללכת למודל של ערים בטוחות, הזכרתי את זה קודם.

רחלי טבת ויזל: זה הסיפור המרכזי, ולבנות תוכניות לאומיות.

רחלי טבת ויזל: תוכנית "50 עד 30", משמעה הורדה ב-50% של הרוגים ופצועים בתאונות דרכים עד 2030, וזה אפשרי.

רחלי טבת ויזל: בנינו תוכנית, היא מחייבת תקצוב כמובן, חלקה הוא לטווח הקצר של מה עושים ב-20'-21', חלקה ל-2025, וחלקה לסוף העשור.

בועז טופורובסקי: כמה תקצוב?

בועז טופורובסקי: כמה יש?

רחלי טבת ויזל: כרגע אין כלום, אין שום דבר.

רחלי טבת ויזל: אנחנו ביקשנו בתקציב הקרוב ללכת לפחות על הסיפור של מודל עיר בטוחה.

רחלי טבת ויזל: לקחת עיר אחת בולטת, כמו לדוגמה אשקלון ששם יש יותר הרוגים מאשר בכל עיר אחרת.

בועז טופורובסקי: יש גם הסכמה של העירייה.

בועז טופורובסקי: כמה תקציב?

רחלי טבת ויזל: לשים 10 מיליון שקלים למודל עיר בטוחה, זה כלום כסף, ופעם אחת לקחת עיר אחת.

בועז טופורובסקי: ואיפה זה עומד?

בועז טופורובסקי: בוועדת חריגים?

רחלי טבת ויזל: זה לא בוועדת חריגים, זה בתקציב שלנו שמחכה לאישור תקציב.

בועז טופורובסקי: עוד מעט גם יהיו נציגי משרד התחבורה והאוצר שידברו על זה.

רחלי טבת ויזל: כמו כל שאר התקציב שלנו, זה מחכה לאישור תקציבי.

רחלי טבת ויזל: בתוכנית "50 עד 30" יש רכיבים שקשורים לאופנועים, לערים בטוחות, לתשתיות, לתשתיות ארוכות טווח, לטכנולוגיות, לרכבים, כמעט בכל נושא.

רחלי טבת ויזל: אנחנו נשמח שיהיה דיון בכנסת שייועד רק לנושא תוכנית "50 עד 30" איך היא נראית ושוועדת הכלכלה תיקח את זה כנושא שהיא רוצה להוביל.

רחלי טבת ויזל: "עיר בטוחה", דיברתי על זה קודם.

רחלי טבת ויזל: יש מרכיבים בעיר הבטוחה שצריך ואפשר לקדם, לא חייבים לחכות לפיילוט באשקלון.

רחלי טבת ויזל: אנחנו פנינו כבר לכל ראשי הערים, אפשר שכל ראש עיר ייקח על עצמו להתחיל לעבוד על זה, לעשות כמה מקומות, לפחות בסמוך לבתי ספר, תוכניות של 30 קמ"ש, זה העיקר.

רחלי טבת ויזל: נושא של מהירות, אנחנו עכשיו נצא בקמפיין גדול של מהירות והמשטרה גם על זה.

רחלי טבת ויזל: 20% מהעבירות, וההערכה היא ש-20% מההרוגים והפצועים קשה הם כתוצאה ממהירות, זה דבר שצריך להקדיש לו.

רחלי טבת ויזל: לאופנועים יש לנו תוכנית מאוד ברורה, היא לא עולה הרבה כסף.

רחלי טבת ויזל: אמרתי, 2 מיליון שקלים להכשרות מתקדמות, להכשרה של תפיסת הסיכון.

רחלי טבת ויזל: צריכה להיות תוכנית של נתיבי ישראל, פנינו למשרד התחבורה להוסיף מעקות בטיחות לכל המעקות שיש.

רחלי טבת ויזל: אנחנו יודעים שחלק גדול מרוכבי האופנועים נהרגים על היתדות של מעקות הבטיחות, פשוט הם עפים על זה ושם הם נחתכים ונהרגים.

רחלי טבת ויזל: בכל העולם כבר שמים פס מגן נוסף.

רחלי טבת ויזל: עד כמה שאני יודעת, לנתיבי ישראל זה עלה 50 מיליון שקלים בשנה, שהיום כבר לא נמצאים ולא ממגנים יותר את מעקות הבטיחות.

רחלי טבת ויזל: אבזור בטיחות אצל רוכבי האופנוע זה דבר שנתון לפתחו של משרד התחבורה, אני יודעת שהם עובדים על זה.

רחלי טבת ויזל: אדוני, יש תוכנית סדורה.

רחלי טבת ויזל: צריך לקחת אותה, לממן אותה ולהמשיך קדימה.

בועז טופורובסקי: שאלה אלייך, ברשותך, ואז אנחנו נפתח את זה לדיון.

רחלי טבת ויזל: יש פה ממש רשימת מכולת של נושאים, אחד אחרי השני, שדורשים תקצוב, אנחנו יודעים על חלקם להגיד זה עובד כי כבר עשינו את זה, השקענו בזה ואפשר להמשיך הלאה.

בועז טופורובסקי: בתחום הקורונה, יש איזושהי אמירה שאין גוף שמתכלל את זה באמת ומקבל סמכויות לתכלל את זה.

בועז טופורובסקי: אפילו היה מישהו שרצה למנות שר הבריאות, והיום התברר לנו שהוא לא רוצה את זה כי הוא לא קיבל סמכויות באמת כדי שיוכל לתכלל את זה.

בועז טופורובסקי: הרלב"ד קמה לפי מה שאני יודע בשביל לתכלל את כל הסיפור של הפעילות והמלחמה בתאונות דרכים.

רחלי טבת ויזל: נכון.

בועז טופורובסקי: זה נושא שנוגע להרבה מאוד משרדים, תכף אנחנו נשמע את חלקם.

בועז טופורובסקי: האם את מרגישה שאת באמת יכולה לתכלל ויש לך את הסמכויות או שאת – לפעמים ככה יכול להיות אני מרגיש – את כמו בן חורג, אף אחד לא מרגיש שהוא האבא או האימא שלך, ולכן את כל הזמן רבה ורודפת אחרי אנשים, מתייחסים אלייך לפעמים – לא אלייך, לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים – כאל צינור, רק תעבירי את הכסף, לא כאל מישהו שאמור גם להחליט איך יחולק הכסף ואיך יעבור הכסף.

בועז טופורובסקי: השאלה עד כמה ההרגשה הזאת היא קרובה למציאות לדעתך ולגישתך – אני יודע שאת צריכה להיות זהירה – ועד כמה אולי אני לא הבנתי נכון.

רחלי טבת ויזל: אני אחלק את זה לשניים.

רחלי טבת ויזל: מבחינת המקצועיות וההכרה ברלב"ד, לשמחתי בשנים האחרונות יותר ויותר גופים מבינים שמרכז הידע אצלנו ואנחנו מרכזים ידע ותוכניות ובאמת אנחנו מכירים מה קורה בעולם, משתפים אותנו ואנחנו מבקשים להיכנס, כל מה שקשור לטכנולוגיות, רשויות מקומיות, משטרה, משרד הבריאות, אנחנו שותפים בכל דבר, דעתנו נשמעת.

רחלי טבת ויזל: האם יש לנו סמכויות?

רחלי טבת ויזל: חד-משמעית לא.

רחלי טבת ויזל: חד-משמעית לא.

רחלי טבת ויזל: אין לי תקציב נפרד.

רחלי טבת ויזל: יש לי תקציב של 74 מיליון שקלים, כדי להעלות את התקציב הזה אני לא יכולה לפנות ישירות עכשיו לחבר הכנסת טופורובסקי או לממשלה ולהגיד תעלו לי את התקציב.

רחלי טבת ויזל: אני חלק מתקציב של משרד אחר.

רחלי טבת ויזל: באופן עקרוני זה נוח שאנחנו במשרד התחבורה, זה נכון שאנחנו במשרד התחבורה כי כך אנחנו מכירים גם את כל מה שאפשר לעבוד בו.

רחלי טבת ויזל: אין לרלב"ד באמת באמת סמכויות.

רחלי טבת ויזל: אני לא יכולה לחייב את הרשויות המקומיות או את חברי הכנסת או כל גוף אחר לעשות.

רחלי טבת ויזל: אני לא יכולה לחייב את המשטרה לקנות עוד ניידות, בלתי אפשרי.

רחלי טבת ויזל: לא סתם אני אומרת לך, כשאני מחזיקה את הכסף זה נוח לי.

רחלי טבת ויזל: למה?

רחלי טבת ויזל: בשנה שעברה תקצבנו 700 אלף שקלים, שכרנו ניידות למשטרה כדי שיאכפו בעירוני.

רחלי טבת ויזל: ברגע שאני שכרתי ואני חתומה על החוזה, המשטרה הייתה חייבת.

רחלי טבת ויזל: זה לא שהמשטרה לא עושה, היא עושה עבודה אבל היא לא עושה עבודה שאני אומרת – עכשיו צריך אופנועים, עכשיו צריך ערים.

רחלי טבת ויזל: לא, אין לי סמכויות, חד-משמעית, אין שאלה בכלל.

יבגני סובה: אם אין לך סמכויות אז גם האחריות לא עלייך.

רחלי טבת ויזל: האחריות היא עלינו.

יבגני סובה: כי אנחנו שומעים כבר כמה פעמים את הדיון הזה - - -

רחלי טבת ויזל: האחריות היא עלינו מכוח זה שאנחנו מרגישים אחראים וחשוב לנו לעשות.

יבגני סובה: להרגיש אחראים או להיות אחראים זה שני דברים שונים.

רחלי טבת ויזל: צודק.

יבגני סובה: זה שאין לך תקציב ואת לא נכנסת לתחום אחריות אז לא צריך לקחת אחריות.

יבגני סובה: אנחנו שומעים כבר מתחילת הדיון מספר פעמים את נושא התקציב.

יבגני סובה: הבנו, אנחנו איתך בעניין התקציב אבל הדרישה הזאת להגדלת התקציב, היא לא צריכה להיות דרישה כאילו תנו לי תקציב ואני אהיה אחראית כי בכל זאת לא תהיי אחראית.

יבגני סובה: נכון?

יבגני סובה: זאת גם השאלה.

יבגני סובה: ייתנו לך עוד 10 מיליון שקלים, אז עדיין לא תהיי אחראית על כל התחום, ולכן הבנו את העניין התקציבי.

רחלי טבת ויזל: לא, אם תיתנו לי תקציב אני יכולה לעשות.

רחלי טבת ויזל: אני יכולה לעשות, ועושה.

יבגני סובה: בסדר, את חוזרת על זה כמה פעמים.

יבגני סובה: אני לא בא אלייך בטענה אבל זה צריך להיות הטיעון המרכזי בדיון הזה - -

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת סובה.

בועז טופורובסקי: זה הדבר המרכזי שמפריע לי, ואני לא בא בטענות לרחלי, סך הכול היא מתמודדת.

בועז טופורובסקי: אני מנסה לעזור לה לפתור את זה.

יבגני סובה: - - אני לא בא אלייך בטענות, אני מתאר את המצב הזה שהגדלת תקציב לא אומרת שהאחריות תעבור גם אלייך.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת סובה.

בועז טופורובסקי: הגוף הזה שנקרא הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הוא הפך להיות גוף מאוד מקצועי וטוב, אבל בלי סמכויות.

יבגני סובה: אין צל של ספק, אני רק מדבר על הכיוון של הדיון.

בועז טופורובסקי: אנחנו בעצם חוטאים לכל הרעיון שעומד מאחורי ההקמה שלו ואנחנו תכף נגיע לזה.

בועז טופורובסקי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, חברת הוועדה, אני אשמח.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא באמת כואב.

אימאן ח'טיב יאסין: אם נסתכל על שנת 19' אנחנו רואים שבממוצע יש לנו הרוג אחד כל יום, זה חוץ מאנשים שנפגעו קשה ובאמת מצבם, כמו מתים אפשר להתייחס אליהם.

אימאן ח'טיב יאסין: יש כאלה שממש לא יכולים לעשות שום דבר בחיים ואז הם נמצאים בחיים אבל הם לא בחיים.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא קשה כפליים בחברה הערבית ואני רוצה קצת להתמקד בנושא של החברה הערבית, יותר נכון במצב של החברה הערבית ואני רוצה ללכת לכיוון של הסיבות שאפשר מהן להסיק מסקנה לכיוון של פתרונות.

אימאן ח'טיב יאסין: אם נתחיל בדבר הראשון, זה הנושא של כבישים ותשתיות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שאני לא מחדשת כאן דברים כשאני מדברת על המצב בתוך החברה, בתוך הערים, בתוך הכפרים, שאני חושבת שאין לנו ערים, לרוב יש לנו כפרים יותר גדולים, אפילו שהם קרויים ערים.

אימאן ח'טיב יאסין: אין לנו תשתיות מובנות ואם נסתכל ספציפית על הנקודה של האופנועים ושל האופניים, לאחרונה אנחנו רואים הרבה צעירים והרבה ילדים בחברה הערבית שנוהגים באופניים, אבל אין לנו – אני לא יודעת, לא בטוחה – אבל כמעט אין לנו אף יישוב שיש בו מסלול לרכיבה על אופניים.

קריאה: כמעט ואין.

אימאן ח'טיב יאסין: לא נדבר על זה שאין לנו מדרכות ללכת ברגל.

רחלי טבת ויזל: תמרורים.

אימאן ח'טיב יאסין: תמרורים.

אימאן ח'טיב יאסין: מסלול ללכת, מדרכות ללכת בתוך היישובים.

אימאן ח'טיב יאסין: ואחר כך אנחנו מתפלאים ואומרים, פלא, מאיפה זה בא ולמה בחברה הערבית יש כך כל הרבה הרוגים ולמה יש גם כל כך הרבה ילדים וצעירים בגיל הרך שנדרסים בתוך החצרות.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון שצריך חינוך והסברה אבל א'-ב' זה תשתיות.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר לדבר על דברים אחרים בלי לדבר על היסוד.

אימאן ח'טיב יאסין: דבר נוסף, אמרה קודם חברתי עאידה, קודם כול שתהיה לנו תחבורה ציבורית.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו יודעים ומכירים, הרבה מאוד מתאונות הדרכים ומההרוגים בתוך החברה אלה עובדים שהולכים לעבודה או בחזרה מהעבודה, יוצאים ב-4:00 בבוקר מהבתים שלהם וחוזרים בסוף היום, עובדים בעבודות שחורות – טיח ובנייה וכל מיני דברים – בנוסף ללחץ הנפשי והכלכלי, והם לא מרוכזים, לא רק עייפות פיזית.

אימאן ח'טיב יאסין: למה אני אומרת את כל הדברים האלה?

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שצריך להסתכל על המכלול של הדברים, בצורה הוליסטית, ולתת תוכנית כוללת לכל הצרכים של החברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אנחנו נסתכל גם על הצעירים, שהם חלק די נכבד בתאונות הדרכים בחברה הערבית ונראה שיש מישהו שנהרג בשעות הלילה, למה נהרגים בשעות הלילה?

אימאן ח'טיב יאסין: כי אין מקומות בילוי בטוחים בתוך היישובים הערביים ואז הצעירים הולכים ומחפשים בילוי מחוץ ליישוב.

אימאן ח'טיב יאסין: כל הדברים האלה, צריכים לקחת אותם בחשבון ולשים תוכנית שהיא מותאמת ולא לדבר רק כאילו יש אחוז כזה ואחוז כזה ואנחנו יושבים ומתבכיינים על זה.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא האחרון שאני רוצה קצת לשים אור עליו, הנושא של האכיפה.

אימאן ח'טיב יאסין: שמעתי את חברי חמד לפני שיצא, שאמר – אם המשטרה הייתה מתייחסת באכיפה, נותנת דוחות כמו שהיא נותנת בקורונה, היינו משיגים תוצאות אחרות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להגיד שזה לא נכון כי אנחנו רואים את המשטרה בתוך היישובים הערביים רק נותנת דוחות, ועדיין זה לא עוזר.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן, ההסברה והחינוך הם הדרך ולא האכיפה.

אימאן ח'טיב יאסין: הייתי מצפה, במקום להשקיע בשוטרים שייקחו דוחות, לתת אפשרות לתוכניות שהן בונות ולא לוקחות כסף מאנשים, ומלחיצים אותם.

רחלי טבת ויזל: הרלב"ד משקיעה 17 מיליון שקלים רק בחברה הערבית.

רחלי טבת ויזל: ברור לנו שנושא ההסברה הוא קריטי.

רחלי טבת ויזל: יש לנו הסברה עם אסטרטגים מהחברה הערבית, משרדי פרסום מהחברה הערבית, הסברה שהיא שונה לחלוטין מהחברה הכללית, מיועדת לחבר'ה צעירים ולנושאים שמטרידים יותר את החברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לסכם שזה תשתיות, מקומות עבודה כמו שצריך, ואז אנחנו נתקרב יותר לכיוון שאפשר לראות קצת אור.

בועז טופורובסקי: מאה אחוז.

בועז טופורובסקי: יש לנו המון דוברים והמון נושאים, אנחנו נשתדל לקצר.

בועז טופורובסקי: עאידה צריכה ללכת לוועדה, אז עאידה תומא סלימאן ונמשיך עם דוברים מקצועיים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא חושבת שאנחנו כל פעם צריכים להתחיל מחדש את הסיפור אלא ממש להתחיל לעקוב אחרי הדברים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנכון, יש סיבות סובייקטיביות שתלויות בהתנהלות, בהתנהגות בתוך האוכלוסייה אבל אני גם שואלת את עצמי, אם הרלב"ד, אין לה את האפשרות לסנכרן את כל העבודה שאמורה להוריד את מספר התאונות - - -

רחלי טבת ויזל: זאת התוכנית הלאומית, בדיוק.

רחלי טבת ויזל: זאת בדיוק התוכנית הלאומית, שמסנכרנת את הכול.

עאידה תומא סלימאן: אבל עובדה.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא אחראים על התשתיות, אתם לא אחראים על התחבורה הציבורית, איך אפשר ליצור תוכנית לאומית שהיא מתייחסת לכול?

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני לא מזלזלת בהעלאת מודעות אבל זה לא ההתערבות המסיבית שיכולה לשנות את פני השטח אלא היא יותר קוסמטית, היא יותר לטווח הארוך עובדת על המודעות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן גם כן שהקריטריונים של חלוקת תקציבים שקשורים בנושא הזה תהיה לפי מפת התאונות, איפה יש צורך, איפה הצרכים.

רחלי טבת ויזל: בוודאי.

רחלי טבת ויזל: זה חלק מהקריטריונים.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אני מתכוונת לכסף של משרד הפנים לרשויות המקומיות, זה מה שאני שואלת.

רחלי טבת ויזל: זה חלק מהקריטריון.

רחלי טבת ויזל: זה מצב סוציואקונומי ומספר תאונות.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת גם על משהו יותר לעומק.

עאידה תומא סלימאן: מצב סוציואקונומי, עם כל הכבוד, זה לא הקריטריון של תמיד.

עאידה תומא סלימאן: זה יכול להיות בעניין המצ'ינג אבל בעניין גובה התקציב, אם במקום מסוים אין בכלל תחבורה ציבורית, יש מצב מאוד מסיבי של תאונות, התשתית רעועה, אז צריך להשקיע יותר תקציב מאשר במקומות שהם במצב יותר טוב.

עאידה תומא סלימאן: הנושא של התקציב הכללי של הרלב"ד, למה אני שאלתי כמה חסכתם למדינה?

עאידה תומא סלימאן: לא בגלל שאני דואגת לכסף יותר מאשר הארוחות של בני אדם אבל לפחות שיוסיפו לכם את התקציב שחסכתם.

עאידה תומא סלימאן: אתם חסכתם מהעלויות הגדולות של תאונות הדרכים.

עאידה תומא סלימאן: תאונות הדרכים, כמה עולות למדינה?

עאידה תומא סלימאן: חישבתם את זה, הורדתם, לפחות שיוסיפו את התקציב הזה שחסכתם למדינה, שיוסיפו לכם, או ישקיעו בשיפור המצב.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מתנצלת.

עאידה תומא סלימאן: זה נושא שכולם יודעים שהוא מאוד קרוב ללבי אבל יש לי הצעת חוק בוועדת הכנסת, צריכה לרוץ לשם.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: בהצלחה.

בועז טופורובסקי: משרד התחבורה, האם יש נציג בזום?

בועז טופורובסקי: אני רוצה לדעת אם יש מישהו שהוא אבא או אימא של הרלב"ד.

בועז טופורובסקי: אין נציג.

בועז טופורובסקי: בינתיים, עד שיבררו נבקש מנצ"מ נועם בגינסקי, ראש מחלקת תנועה.

בועז טופורובסקי: ברשותך, השר לביטחון פנים אמר בוועדה הזאת ב-2016 שעד 2018 יהיו 450 ניידות תנועה.

בועז טופורובסקי: נכון להיום, יש 240 לפי מה שאנחנו מכירים ויודעים.

בועז טופורובסקי: נשמח שגם לזה תתייחס בדבריך.

נצ"מ נועם בגינסקי: ברשותך, ה-450 שעליהם דיבר השר לבט"פ מסתמכים על אותו דוח ועדת שיינין שאחריו הוקמה הרלב"ד, שקבע שהמשטרה צריכה להפעיל 450 ניידות ביום.

נצ"מ נועם בגינסקי: הלוואי ויכולנו.

בועז טופורובסקי: הוא אמר שיהיו עד 2018.

נצ"מ נועם בגינסקי: אז אנחנו מפעילים היום 300 ניידות ביום, במהלך יום, כל יום 300 ניידות.

נצ"מ נועם בגינסקי: הדבר הזה נבדק ומנוטר מה שנקרא מדי יום.

נצ"מ נועם בגינסקי: אנחנו מאוד נשמח להפעיל 450 ניידות ולקבל לטובת זה את המשאבים.

נצ"מ נועם בגינסקי: לגבי מה שנאמר פה באופן כללי, שוב, הנתונים הם נתונים.

נצ"מ נועם בגינסקי: אני לא מתייחס, אני כן יכול להגיד שהמדיניות של ראש אגף התנועה ושל אגף התנועה היא חד-משמעית לעשות כל מה שאנחנו יכולים על מנת לצמצם את כמות ההרוגים.

נצ"מ נועם בגינסקי: זה בא לידי ביטוי גם ביכולת שלנו להשתנות תוך כדי הפעולה, לשנות את המיקוד שלנו, את העשייה, שוב, בהתאם למיקוד התאונות, למקומות של התאונות איפה שהן מתרחשות.

נצ"מ נועם בגינסקי: זה נכון שהחלק הגדול יותר של התאונות מתרחשות בתחום העירוני, אם כי התאונות החמורות יותר מן הסתם יהיו בדרך כלל בתחום הבין-עירוני.

נצ"מ נועם בגינסקי: מה שאנחנו מבינים, שבעצם הנושא של הסיכוי להיתפס, שברור שזה אחד הפרמטרים המשמעותיים בהתנהלות של הנהג הישראלי, שם אנחנו חייבים להשפיע ושם אנחנו חייבים מה שנקרא לתת לנהג להבין שיש סיכוי טוב מאוד שאם הוא יעשה עבירה, ובטח עבירה חמורה, הוא ייתפס.

נצ"מ נועם בגינסקי: חלק מתפיסת העולם פה זה גם הנושא של פרסום, של העברת מסרים.

נצ"מ נועם בגינסקי: סתם לדוגמה, אתמול בתל אביב בבית משפט נהגת שערערה לגבי דוח על טלפון סלולרי, פעם שמינית שהיא מקבלת דוח על אותה עבירה וביקשה להישפט, במקום 1,000 שקלים קנס, השופטת נתנה לה 2,000 שקלים קנס וגם פסילה של חודש לרישיון הנהיגה.

נצ"מ נועם בגינסקי: זה חלק חשוב וזה חלק בלתי נפרד מהיכולת להשפיע על הנהג הישראלי.

נצ"מ נועם בגינסקי: ככל שיהיו בהמשך דברים נוספים או משהו ממוקד יותר, בבקשה.

בועז טופורובסקי: אתה מכיר את הפרסום שנחשפנו אליו שרוצים לבטל בחוק ההסדרים את מצלמות המהירות?

בועז טופורובסקי: זה אמיתי?

נצ"מ נועם בגינסקי: זה בטח לא יוזמה שלנו.

בועז טופורובסקי: מה חסר לך?

בועז טופורובסקי: חסרות לך 150 ניידות?

לאה ורון: השאלה אם צריכים בכלל 450.

בועז טופורובסקי: הוא לא מכיר את זה.

לאה ורון: אם זאת לא יוזמה שלכם, יש יוזמה כזאת?

נצ"מ נועם בגינסקי: אדוני היושב-ראש, ועדת שיינין קבעה – אותה ועדה מפורסמת ב-2004 – גם את ההקמה של הרלב"ד, גם נושא של 450 ניידות, גם הקמה של מה שנקרא היום פרויקט א-3 של 1,200 עמדות אכיפה פרוסות בכל הארץ עם 300 מצלמות.

נצ"מ נועם בגינסקי: החלטת ממשלה 1370 קבעה שצריך להקים את הפרויקט הזה.

בועז טופורובסקי: והיום 2020, 16 שנה אחר כך?

נצ"מ נועם בגינסקי: בגלל התקציב הוחלט להקים אותו מה שנקרא בשלבים.

נצ"מ נועם בגינסקי: ב-2012 התחיל לעבוד שלב א' של הפרויקט.

נצ"מ נועם בגינסקי: מאז ועד היום הפרויקט הזה גדל רק ב-40 מצלמות.

נצ"מ נועם בגינסקי: יש היום בסך הכול 100 מצלמות שפועלות במקום 300, יש בסך הכול 205 עמדות במקום 1,200.

לאה ורון: אתה לא מתייחס במתכוון לתקופת האמינות של המצלמות, נבחנה ולפיכך הפעילות שלהן הוקפאה.

נצ"מ נועם בגינסקי: המצלמות הוקפאו בתקופה עד שקיבלנו חוות דעת של הטכניון.

נצ"מ נועם בגינסקי: מאז שקיבלנו חוות דעת של הטכניון, וקיבלנו אישור של משרד המשפטים לחוות הדעת הזאת, המצלמות חזרו לעבוד.

לאה ורון: ולשאלת היושב-ראש טופורובסקי, האם יש כוונה בחוק ההסדרים לבטל את הפרויקט של א-3?

נצ"מ נועם בגינסקי: המכרז של הפרויקט הנוכחי מסתיים ב-2023.

נצ"מ נועם בגינסקי: מעבר לזה, ראינו – אנחנו מתנגדים, אבל זה אכן קיים.

נצ"מ נועם בגינסקי: ראיתם, קראתם.

בועז טופורובסקי: יש כזאת כוונה, ואתם מתנגדים.

בועז טופורובסקי: הבנתי.

בועז טופורובסקי: חברת הכנסת תמר זנדברג.

אוסאמה סעדי: אפשר בבקשה?

אוסאמה סעדי: אני מנהל ועדת עבודה ב-10:30.

תמר זנדברג: אני אתן לאוסאמה אבל לכולנו יש עוד ועדות.

תמר זנדברג: אוסאמה, בשבילך אני נותנת.

אוסאמה סעדי: באמת תודה, תמר.

אוסאמה סעדי: אני חייב ללכת לוועדת העבודה עוד כמה דקות, אני מנהל את הוועדה במקום היו"ר חיים כץ.

אוסאמה סעדי: אני שמעתי וראיתי את המצגת הזאת, רחלי, לפני כמה ימים בוועדה לזכויות הילד.

אוסאמה סעדי: אתם עושים עבודה טובה, אני ציינתי ואני חוזר לציין את העבודה המעולה שעושה מקבולה נסאר שהיא עובדת הרשות בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: הנתונים הם זועקים לשמים.

אוסאמה סעדי: גם באופן כללי אנחנו מדברים על 144 עד היום, מהם, אדוני היושב-ראש, 51 – ואני משבח אותך על עבודתך והתמדתך בנושא הזה של מאבק בתאונות דרכים.

אוסאמה סעדי: אומנם מתחילת השנה יש ירידה לעומת 2019, אבל לצערנו בחברה הערבית יש עלייה של 2%, חברי אנטאנס, וגם מה שאמרה רחלי, שמתחילת גל הקורונה במקום שהיינו מצפים שתהיה ירידה, אז יש עלייה ונרשמו 66 הרוגים בתאונות דרכים.

אוסאמה סעדי: כמו שאמר חברי חמד, בשבועות האחרונים יש ממש עלייה במספר הרוגים צעירים וצעירות בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: התאונה המחרידה האחרונה שהייתה בטמרה ובה נהרגו בני זוג, משפחה שלמה נספתה – כמאל טאהא, וספאא טאהא אשתו, שנפטרה כמה ימים אחרי כן בעקבות התאונה.

אוסאמה סעדי: המצב הוא באמת מחריד.

אוסאמה סעדי: חברותיי אימאן ועאידה, ובטח חבריי סעיד ואנטאנס ידברו אחריי וינמקו ויסבירו את העניין של התשתיות והיעדר אזורי תעשייה.

אוסאמה סעדי: יש מורים ומורות, אדוני היושב-ראש, שנוסעים יום-יום מהצפון ללמד בדרום, וחוזרים ליישובים שלהם בצפון, אז תאר לעצמך שכל היום הם כמו נהגי מונית ואוטובוס, הם על הכביש.

אימאן ח'טיב יאסין: שש שעות לפחות שהכביש פתוח.

בועז טופורובסקי: כשתהיה תחבורה אוטונומית זה ייפתר.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: זה מתכון בטוח לתאונות ולפגועים, לפצועים והרוגים.

אוסאמה סעדי: אבל גם חשוב החינוך התעבורתי, ההסברה, חשוב להסביר גם בקרב תלמידים צעירים שרוכבים על אופנועים ומשתמשים בדרך.

אוסאמה סעדי: תודה על הדיון, ואנחנו נמשיך ללוות את הנושא הכאוב הזה.

אוסאמה סעדי: תודה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת סעדי.

בועז טופורובסקי: משרד התחבורה, בזום.

יוסי שנלר: שלום לכם.

יוסי שנלר: אני יוסי, מנהל הניידות של משרד התחבורה.

יוסי שנלר: משרד התחבורה, הניידות עובדות בשיתוף פעולה גם עם הרלב"ד וגם עם משטרת ישראל.

יוסי שנלר: יש לנו שבע ניידות בטיחות, תפקיד הניידות הוא שכשל טכני ועומס יתר בכבישי הארץ לא יגרום לתאונות דרכים.

יוסי שנלר: אנחנו שוקלים בשנה כ-18-17 אלף רכבי משא ואנחנו בודקים עומס יתר - -

לאה ורון: יוסי, תסביר בבקשה באיזה ניידות מדובר.

יוסי שנלר: - - בשנת 2019, 364 משאיות נשקלו עם עומס יתר מעל 15%, הנהגים קיבלו פסילות רכבים, ורכבי משא נלקחו ל-30 יום על ידי המשטרה.

בועז טופורובסקי: יוסי, רק תסביר ברשותך על איזה ניידות מדובר ואז נוכל להמשיך, כי אנשים שומעים ניידות, הם חושבים ניידות משטרה.

יוסי שנלר: ניידות הבטיחות של משרד התחבורה, אנחנו כל יום יוצאים ופורסים את הניידות בצידי הדרכים בכל רחבי הארץ לתקינות רכב.

יוסי שנלר: אנחנו בעצם כמו משרד רישוי נייד, רק בכבישי הארץ.

יוסי שנלר: הנתונים, אנחנו עושים כ-33,000 בדיקות רכבים בשנה, כ-5,000 רכבים יורדים מהכביש.

יוסי שנלר: הרכבים זה לא כל מה שעובר, הבוחנים שלי מנסים לאתר רכב מסוכן ולא עוצרים כל רכב שעובר.

יוסי שנלר: אנחנו מנסים להתמקד ברכבי משא מעל 10 טון שבפיקוח קציני בטיחות, אנחנו עושים מבצעים עם הרלב"ד – מבצעי מוביל בטוח – אנחנו מסבירים לנהגים את הצורך בנסיעה בטוחה.

יוסי שנלר: אנחנו עושים מבצעים על אוטובוסים שמסיעים תלמידים לבתי ספר, לקייטנות.

יוסי שנלר: בשנת 2019 אנחנו התמקדנו יותר ברכבי משא.

יוסי שנלר: כ-12,000 רכבי משא נבדקו וכ-16% מהם יורדים מהכביש.

יוסי שנלר: המטרה שלנו היא לאתר רכב מסוכן הנע בכביש, אם זה מליקוי טכני, עומס יתר, שלא יגרום לקטל בדרכים.

בועז טופורובסקי: מי לידך, יוסי?

איציק סרור: איציק סרור.

בועז טופורובסקי: אתה באותו תחום או בתפקיד אחר?

איציק סרור: אני בתחום ייבוא והסמכות של מנהלים מקצועיים.

בועז טופורובסקי: הבנתי.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: השאלה אם יש מישהו ממשרד התחבורה שיש לו איזשהו סוג של אחריות כלפי הרלב"ד שאיתנו, או שיש רק את יוסי שהואיל בטובו להגיע לדיון בזום אבל הוא עובד בשיתוף פעולה עם הרלב"ד.

רחלי טבת ויזל: אני אומרת, אלה ניידות שהרלב"ד משלמת אותן, שלושה מיליון שקלים בשנה.

רחלי טבת ויזל: זה מאוד מאוד חשוב אבל זה נישה, זה לא האירוע המרכזי.

בועז טופורובסקי: יוסי, אני לא בא אליך בטענות, אני בא למשרד התחבורה ואני רוצה להגיד כאן שהוועדה מוחה שמשרד התחבורה לא בחר להביא נציג בכיר – עוד פעם, בלי לפגוע בך, יוסי.

ראיק סאלם: סליחה, יש נציג.

ראיק סאלם: ראיק סאלם, מנהל אגף תשתיות, משרד התחבורה.

ראיק סאלם: אני מנסה כבר כמה זמן להתחבר ולא נותנים לי לדבר.

בועז טופורובסקי: הבמה שלך, ראיק, בבקשה.

ראיק סאלם: משרד התחבורה משקיע מאות מיליוני שקלים בתשתיות הבין-עירוניות, בתשתיות העירוניות.

ראיק סאלם: יש לנו תוכניות מפורטות של מוקדי סיכון בתחום הבין-עירוני, בין 200 ל-250 מיליון שקלים, בתחום העירוני סכום של כ-150 מיליון שקלים, אנחנו מדברים רק על התשתיות.

ראיק סאלם: יש לנו קריטריונים ברורים ואנחנו משקיעים בכל הארץ, לא משנה, לפי קריטריונים ברורים בוועדה בין-משרדית ששותפים בה המשטרה, הרלב"ד, משרד התחבורה ונתיבי ישראל, ויש גם ועדה עירונית, גם כן בשיתוף הרלב"ד והמשטרה, יש לנו קריטריונים ברורים להשקעה של תוכנית שנתית ואנחנו משקיעים מאות מיליונים בשנה בתחום התשתית בכל הרשויות.

בועז טופורובסקי: כן, אבל ראיק, גם כאן יש פערים מאוד גדולים.

בועז טופורובסקי: שר התחבורה הקודם הקודם, שהיום הוא שר האוצר, התחייב למשל בנושא התשתיות לדאוג לגדר הפרדה לכל אורך כביש 90, הוא התחייב על זה בנובמבר 2018, אם אני זוכר נכון, ואני לא רואה כל כך התקדמות, למשל.

בועז טופורובסקי: אפשר להמשיך עם עוד הרבה מאוד כבישי דמים, עם סיבובים מסוכנים וטיפול באופנועים, כל מה שקשור לפסי הפרדה שאמורים למנוע חיתוך של האופנוע כשהוא מחליק עליהם, וב-2019 בכלל לא נוצל שום תקציב בתחום הזה.

בועז טופורובסקי: ועוד הרבה מאוד כבישי דמים שהטיפול בהם הוא יותר מדי איטי ולצערי אנחנו רואים, לא סתם קוראים להם כבישי דמים, אנשים מאבדים שם את החיים.

ראיק סאלם: לגבי כביש 90 יש תכנונים, אבל לצערי, בגלל הבעיה שאין תקציב מדינה, עדיין התוכניות האלה לא יצאו לפועל והן צריכות לבוא - אתה יודע, יש עוגה וצריך לחלק אותה, זה יבוא על חשבון דברים אחרים.

ראיק סאלם: אבל בהחלט יש תוכניות ויש תכנון מתקדם במשרד לגבי כביש 90 ולגבי קטעים בכביש 90, לא כל האורך.

ראיק סאלם: כביש 90, כידוע לך, זה 500 ק"מ, ואם משדרגים את כל הכביש מאילת זה יעלה למדינה הרבה הרבה מיליארדי שקלים, לכן צריך לעשות את זה בשלבים.

ראיק סאלם: עדיין אין תקצוב לביצוע כי יש בעיה של תקציב מדינה וגם יש לנו בעיה בתקציבים אחרים אבל בינתיים אין לנו את התקציב הזה.

בועז טופורובסקי: ראיק, אני רוצה לשאול, ברשותך – אני לא בטוח שאתה הבן אדם אבל בגלל שאתה הנציג הבכיר שמשרד התחבורה שלח לכאן – הרי בכנסת העשרים תוקן חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים והוא לא הושלם, יש שם הרבה עניינים של סמכויות, של סמכות להתקין תקנות ועוד כל מיני נושאים כאלה ואחרים.

בועז טופורובסקי: השאלה היא, במשרד – שאני מזכיר, הוא נקרא התחבורה והבטיחות בדרכים – מי הבן אדם שמתכלל?

בועז טופורובסקי: מי האחראי על תכלול בכל הקשור לבטיחות בדרכים, שכן כולנו יודעים שזה לא רק תשתיות.

בועז טופורובסקי: תשתיות זה חשוב וקיבלנו סקירה חלקית על מה שאתה עושה – ותשתיות גם עולות הרבה כסף – אבל יש כאן הרבה נושאים אחרים בהכשרת נהגים, באכיפה, בשיפוט, בטכנולוגיה ובעוד המון אלמנטים אחרים.

בועז טופורובסקי: השאלה מי הגורם המתכלל של זה.

ראיק סאלם: המנכ"ל, הוא אמור לתכלל את התשתיות, את התנועה, את כל מה שאמרת – המנכ"ל והשרה, הם צריכים לתכלל את כל הדברים האלה והם עושים את זה - -

בועז טופורובסקי: הבנתי.

בועז טופורובסקי: אז אני אשמח שתמסור למנכ"ל - - -

ראיק סאלם: - - אבל זה לא אצלי.

ראיק סאלם: התקציב של הרשות זה לא אצלי, וכידוע לך, כשאין תקציב מדינה כיום, זה גם מקשה על כולם.

ראיק סאלם: בינתיים אנחנו עובדים על תקציב של 1 חלקי 12 ולכן אין יכולת ואין אפשרות לתקצב דברים חדשים, רק אם יהיה לנו תקציב מדינה.

בועז טופורובסקי: אני מודה לך, ראיק.

בועז טופורובסקי: אני אשמח שתמסור למנכ"ל, לשרה ולסגנה שלפי החוק הם אמורים לתת לנו דיווח שנתי על פעילות המשרד בנושא הבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: הדיווח הזה אמור היה להינתן עד ה-31 במרס.

בועז טופורובסקי: עברנו את 31 במרס.

בועז טופורובסקי: גם אם בגלל בחירות כאלה ואחרות לא ניתן הדיווח אני חושב שראוי שעד שיש דיון בוועדת הכלכלה – זה עדיין אפילו לא ועדת המשנה – היה אפשר לכל דיון מקצועי בתחום מסוים לשלוח את האיש המקצועי שאמון על זה בדיון בוועדה עצמה על נושא הבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: לאחר כל כך הרבה זמן, מן הראוי שהיו נציגים שמתכללים את הסיפור של בטיחות בדרכים במשרד שנושא את השם, לא רק התחבורה אלא בטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: חברת הכנסת תמר זנדברג.

ראיק סאלם: אני אעביר את זה הלאה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אני באה לדיונים האלה באופן קבוע כל פעם וכמו קאטו הזקן אני באה כדי לכפור בקונספציה, ואני שומעת את משרד התחבורה ואני שומעת את נציגי המשטרה שבויים עדיין באותה קונספציה.

תמר זנדברג: אם הייתי בן אדם פסימי הייתי מתייאשת אבל אני בן אדם אופטימי ולכן אני באה להכות בפטיש.

תמר זנדברג: ושמחתי לשמוע הפעם איזו נקודת אור במצגת, שלראשונה מהדיווחים שאני זוכרת שמו את האצבע על הדבר האמיתי שיכול להפחית דרמטית את מספר ההרוגים והפצועים קשה ולהציל חיים, ממש ככה.

תמר זנדברג: כי אם נמשיך – סליחה – נמשיך עוד קצת מצלמות ועוד קצת ניידות, התועלת השולית הרי תלך ותפחת.

תמר זנדברג: אי אפשר לשים ניידת ואי אפשר לשים מצלמה כל איפה שיש תאונת דרכים וכל איפה שבן אדם מסמס וכל איפה שיש את הגורם האנושי ואת הטעות, ואי אפשר להמשיך לסלול אינסוף כבישים.

תמר זנדברג: בסופו של דבר יש תקרת זכוכית או רצפת זכוכית, אנחנו נגיע לאיזשהו מספר ושם ניתקע.

תמר זנדברג: אבל יש מקום דרמטי – דרמטי – עצום, אדיר, שבו אפשר להפחית את ההרוגים וזה להפחית את הנסועה, והדרך היחידה להפחית את הנסועה זה לעבור באופן דרמטי לתחבורה ציבורית.

תמר זנדברג: תראו מה אומרים כאן, הנתונים זועקים.

תמר זנדברג: רוב ההרוגים הם בערים, נכון?

תמר זנדברג: הממשק עם הולכי רגל ועם הרכבים הקלים – הקורקינטים וכו' – שם נמצאת הדרמה הגדולה של תאונות הדרכים, כי סטיות מהנתיב תמיד יהיו והתהפכויות תמיד יהיו וכביש 90 והירדמויות על הכביש תמיד יהיו, כמה שנפחית.

תמר זנדברג: יהיו.

תמר זנדברג: אבל אם נעביר את הציבור באופן דרמטי לתחבורה הציבורית, ששם ישראל נמצאת בפיגור משווע יחסית למדינות ה-OECD, שם יש הר כזה ענק של הרוגים, שכל מכונית שנוריד מהכביש ונעביר את הנוסע לתחבורה הציבורית זה הצלת חיים.

תמר זנדברג: אז שמחתי באמת לראשונה לשמוע שאחת ההמלצות המרכזיות שלכם – קצת הבלעת את זה, אבל אמרת - -

רחלי טבת ויזל: מודל עיר בטוחה.

תמר זנדברג: - - שהמלצה מרכזית זה הנושא של העיר החכמה והעיר הבטוחה.

תמר זנדברג: שם ההרוגים.

תמר זנדברג: הערים שלנו צפופות ועמוסות במכוניות לשווא.

תמר זנדברג: זה מוסיף לנו זיהום אוויר, זה הורג את הילדים שלנו, זה הורג את הולכי הרגל במעברי החציה.

תמר זנדברג: הרי הולך רגל, איפה יעבור?

תמר זנדברג: תמיד הוא יהיה במעבר חציה ותמיד הוא יהיה על המדרכה, אבל אם הוא יעבור למודל של עיר בטוחה שמשקיעה בהליכה ברגל, בשבילי האופניים – עם רכיבה בטוחה, עם קסדות, וציינת שעם קסדה לא נהרגים – אז אנחנו נציל חיים, נחסוך מיליארדים, אנחנו נפחית זיהום אוויר, נהפוך את הערים שלנו לידידותיות יותר לקשישים, לילדים, לאנשים, נעשה את העיר שוויונית יותר כי היא לא תהיה נגישה רק למי שיש לו רכב.

תמר זנדברג: שם הדרמה העצומה שמדינת ישראל לא מתחילה אפילו לדגדג אותה.

תמר זנדברג: בעולם, תראו מה קרה במשבר הקורונה.

תמר זנדברג: כביכול, ירדה הנסועה, אבל את אמרת שיחסית לנסועה לא ירדו התאונות, אפילו הפוך, עלו.

רחלי טבת ויזל: נכון.

תמר זנדברג: בעולם, ערים שלמות – מניו יורק, העיר הצפופה והדחוסה ביותר – עברו למדרחובים, סימנו שבילי אופניים, מה שנקרא טקטיים, כלומר זמניים, בלי השקעה.

רחלי טבת ויזל: כן.

רחלי טבת ויזל: 30 קמ"ש.

רחלי טבת ויזל: חד-משמעית.

תמר זנדברג: פשוט סימנו על הכביש, ניצלו את ההיעדרות של הציבור מהכבישים ומהרחובות כדי לעבור לערים בטוחות.

בועז טופורובסקי: אם רוצים, אפשר לחשוב מחוץ לקופסה.

תמר זנדברג: זה אפילו לא מחוץ לקופסה, כבר יש תוכניות.

רחלי טבת ויזל: יש מודל מוכן.

תמר זנדברג: הם יודעים, הם רגילים.

תמר זנדברג: אבל מה, אנחנו עדיין שבויים בקונספציה, ומבחינתנו תאונות דרכים זה אומר עוד פעם מצלמה ועוד פעם הגורם האנושי ועוד פעם מעקה הבטיחות.

תמר זנדברג: זה יביא אותנו רק עד גבול מסוים שאנחנו מאוד מאוד קרובים למיצוי שלו, אבל העובדה שההשקעה בתחבורה הציבורית במדינת ישראל היא מפגרת לפחות בשני עשורים יחסית לממוצע ה-OECD ויחסית למה שהיה צריך להיות כאן, היא פשוט עולה לנו בחיי אדם, היא פושעת וזה שינוי קונספציה משמעותי של כל הממשלה ושל כל המדינה.

תמר זנדברג: לכן, אני מציעה, אדוני היושב-ראש, ואני מציעה לוועדה בראשות היושב-ראש הקבוע – לא להפחית מכבודך – להזמין לכאן את שרת התחבורה ופשוט לדרוש שינוי.

תמר זנדברג: היא באמת עכשיו שרה חדשה, נכנסת לתפקיד, היה לנו שר עשר שנים, היה איזשהו שינוי מאוד מאוד קל ומאוד מאוד רחוק מלספק במדיניות.

תמר זנדברג: זאת מדיניות לאומית.

תמר זנדברג: מדינת ישראל צריכה תוכנית לאומית להשקעה בתחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: זה טוב בהמון המון דברים, אבל בהקשר שלנו זה פשוט מציל חיי אדם במספרים עצומים.

רחלי טבת ויזל: חד-משמעית.

תמר זנדברג: ואז אתם תראו ירידות של עשרות אחוזים פתאום תוך שנים ספורות.

תמר זנדברג: יש לזה דוגמאות בעולם.

תמר זנדברג: בדוח שהיה בזמנו עם איתן כבל בשימוע שעשינו, אני דחפתי, הכנסנו פרק על הנושא הזה.

בועז טופורובסקי: שלא יושם.

תמר זנדברג: ודאי שלא, אבל אני אומרת, זה לא צריך להיות פרק, זה צריך להוביל את המדיניות, וכנגזרת ירדו דרמטית ההרוגים בתאונות הדרכים.

רחלי טבת ויזל: אני רק אומר ששרת התחבורה והבטיחות בדרכים - אנחנו אמורים להציג את זה בפניה – כן מדברת על לקבל תוכנית לאומית ולקבל מודל של עיר בטוחה.

תמר זנדברג: אדרבה.

רחלי טבת ויזל: מבחינתנו, זה המחר.

רחלי טבת ויזל: ככה נוריד כי צריך לחשוב אחרת ממה שעשינו עד עכשיו.

תמר זנדברג: חד-משמעית.

רחלי טבת ויזל: אחרת זה ירד רק במספרים קטנים.

רחלי טבת ויזל: צריך פשוט לשנות קונספט.

רחלי טבת ויזל: מודל של עיר בטוחה זה האירוע המרכזי.

בועז טופורובסקי: חברת הכנסת זנדברג, תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אנחנו כבר נגיע לשאר המשרדים.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לארז קיטה, מנכ"ל אור ירוק.

ארז קיטה: תודה רבה.

ארז קיטה: תודה רבה על הדיון ועל המקום.

ארז קיטה: אני רוצה לדבר באופן כללי ואחרי כן לדבר באופן פרטני ולהתייחס לכל מיני סוגיות שעלו פה במסגרת הדיון.

ארז קיטה: לצערי הרב, שורש הבעיה זה שאין תוכנית לאומית בכלל.

ארז קיטה: אנחנו נשענים משנת 2005 על דוח ועדת שיינין, ומאז ועד היום אנחנו רק עדים לכרסום בתקציבים וביכולות ובסמכויות של הרשות הלאומית, ולצערי הרב, רחלי, עם תקציב של 74 מיליון שקלים – ואני לא בא אלייך בטענות – אי אפשר להילחם בבטיחות בדרכים, ומה שהרשות הלאומית עושה היום בעיקר זה הסברה.

רחלי טבת ויזל: עבודה ברשויות המקומיות - - -

ארז קיטה: כן, אבל אנחנו רואים שרשות מקומית שמקבלת 16,000 שקלים, אי אפשר לעשות עם זה כלום.

ארז קיטה: ואנחנו רואים את הכרסום הזה ביכולות הרשות, ואין תוכנית לאומית, ולצערי הרב, אנחנו פה יכולים לדבר על תחבורה ציבורית, הוספת ניידות וכו', אבל כשלא מסתכלים על התופעה באופן כולל אנחנו רואים שאזרחים משלמים את המחיר.

ארז קיטה: ואני מסכים עם הקונספציה שאנחנו פונים יותר ויותר לנהג אבל אני לא מכיר מחקר אחד בעולם, ידידי היושב-ראש, שאומר שהנהג הישראלי יותר גרוע מהנהג הבריטי או הנהג האירופאי או הנהג האמריקני.

ארז קיטה: אני לא מכיר מחקר כזה, והשאלה המרכזית היא בעצם מה הממשלה יכולה לעשות יותר כדי למנוע את הקטל בדרכים, ולצערי הרב אני לא רואה הרבה.

ארז קיטה: אני רואה בעיקר אדישות ודיונים על דיונים שלא מובילים לשום תכלית.

ארז קיטה: לדברים שנאמרו פה, אנחנו רואים שבאירופה בתקופת הקורונה הייתה ירידה של 36% בהרוגים, אנחנו רואים את זה בדוח השוואתי שיצא לפני כמה ימים.

ארז קיטה: אני מתנגד למושגים של רשימת מכולת ופיילוט.

ארז קיטה: אין לנו את הזמן לעשות פיילוטים יותר.

ארז קיטה: חברים יקרים, נגמרו הימים – פיילוט ואז עוד פעם אנחנו מושכים זמן וכו'.

ארז קיטה: אני רוצה תוכנית לאומית מחר בבוקר, אני גם לא רואה מה הסיפור הגדול.

ארז קיטה: יש את דוח ועדת שיינין - -

רחלי טבת ויזל: היא מוכנה.

רחלי טבת ויזל: צריך להציג.

ארז קיטה: - - שאפשר לתקן אותו, אפשר להכניס בו שינויים כאלה ואחרים כמו עיר בטוחה, אבל אפשר לעשות את זה מחר בבוקר.

ארז קיטה: ואני מאוד בעד תחבורה ציבורית, אבל תחבורה ציבורית זה עניין של עשור, ובעשור נהרגים כל שנה 350 אזרחים בישראל – לא אמרנו כלום, זה 3,500 הרוגים.

ארז קיטה: אני לא נגד תחבורה ציבורית אבל מחר בבוקר אפשר לעשות פעילות אחרת ואפקטיבית יותר, כמו לדוגמה – דיברנו פה על רוכבי אופנוע, 38 מיליוני שקלים זה מה שנדרש כדי לעשות את הגיליוטינות האלה, תקציב שנעדר מתקציב נתיבי ישראל, אפשר לתקצב את זה מחר בבוקר.

ארז קיטה: גם הנושא של היסח דעת בנהיגה שאנחנו כל הזמן מלינים ומתלוננים, לא נבדק בארץ.

ארז קיטה: אני לא יודע, ידידי נועם, כמה הרוגים יש כתוצאה משימוש בטלפון חכם בישראל.

ארז קיטה: לא סופרים את זה, לא בודקים את זה.

ארז קיטה: לכן, אי אפשר לבוא לוועדה עם סיסמאות, מבלי נתונים ולבוא ולהגיד מספרים מדויקים.

ארז קיטה: זו דעתי המקצועית.

ארז קיטה: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, בנושא של חוק ההסדרים – אני קראתי אותו – שעוסק במצלמות ואכיפה דיגיטלית, אפשר להתייחס אליו בשני היבטים.

ארז קיטה: פעם אחת שהולכים להגדלה, ופעם אחת שהולכים לחיסול.

ארז קיטה: זה נכון שזה הולך להיות עד מחצית 2023, אבל צריך להביא את זה פה לדיון.

ארז קיטה: והתוכנית הלאומית.

ארז קיטה: חייבת להיות תוכנית לאומית למדינת ישראל, אי אפשר להמשיך עם המצב הזה, ואני מבקש שיהיה פה דיון עמוק ושקיפות לציבור כדי שנוכל להתייחס לזה באופן מקצועי.

ארז קיטה: עד כאן, תודה רבה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, ארז, וכל הכבוד על עבודה נהדרת שאתם עושים מכל הלב באור ירוק.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת יבגני סובה.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: לפני שבוע אנחנו פה בוועדת הכלכלה קיימנו דיון מעקב בעניין רפורמה של בוחני רישוי.

יבגני סובה: ישבו פה נציגים של מורי נהיגה, נציגי ארגון שאחראי על המבחנים, כל אחד מסתכל מהזווית שלו, ועלתה פה סוגיה של חינוך בהקשר לנהג הישראלי, מיהו הנהג הישראלי.

יבגני סובה: האם הוא מזלזל בנהגים?

יבגני סובה: האם מלמדים אותו טוב לנהוג בכביש?

יבגני סובה: האם מלמדים אותו לעבור טסט?

יבגני סובה: כי רוב מורי הנהיגה – ואני לא רוצה חלילה לפגוע באף אחד – יגידו שמלמדים היום לעבור טסט ואחר כך מורה הנהיגה כבר לא יודע, לא בודק ולא בקשר עם התלמיד ואיך התלמיד נוסע.

יבגני סובה: מהנתונים שהוצגו לנו כבר בשבוע שעבר ואני מניח שהרבה פעמים הוצגו פה בכנסת, יש מעורבות של נהגים חדשים, יש גם מעורבות בתאונות בסופי שבוע, בהקשר למה שחברת הכנסת זנדברג אמרה על תחבורה ציבורית.

יבגני סובה: אני גם בעד תחבורה ציבורית אבל אין תחבורה ציבורית בשבת.

יבגני סובה: אז מה, אנשים כל השבוע יתרגלו לנסוע בתחבורה ציבורית אבל בשישי-שבת, כשצריך לאסוף ילדים לבילוי או כל דבר אחר אז אין לך תחבורה ציבורית.

יבגני סובה: איך אתה רוצה להרגיל אנשים לעבור לתחבורה ציבורית כשאין לך תחבורה ציבורית בשבת, זה מהות הבעיה.

תמר זנדברג: זה באמת גורם מפתח בעידוד תחבורה ציבורית.

יבגני סובה: בוודאי.

יבגני סובה: סוגיה נוספת שאני רוצה גם להעלות פה.

יבגני סובה: לפני כמה שנים – נצ"מ נועם בגינסקי, תקן אותי אם זה נכון – אני שמעתי נתון שקרוב ל-300,000 נהגים מדי יום נוהגים ללא רישיון.

יבגני סובה: האם יש לכם נתון היום?

יבגני סובה: האם אתם יכולים להגיד פחות או יותר מספר אזרחי ישראל שאו שהם בפסילה או שהם בכלל לא הגיעו לגיל הרישיון ונוהגים, או שהם עושים למעשה עבירה כל יום?

יבגני סובה: ואתה – אני לא בא אליך בטענות – אבל עם 300 ניידות משטרה אתה לא יכול לאכוף את הנתון המטורף הזה כי מדובר על מאות אלפי אזרחים שמדי יום מבצעים את העבירה.

יבגני סובה: אם יש נתון אני אשמח לקבל.

יבגני סובה: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו זה האחריות.

יבגני סובה: היום אנחנו בקורונה מדברים על מישהו שיהיה פרויקטור, מישהו שינהל את המשבר.

יבגני סובה: משרדים שונים, כל אחד מושך לכיוון שלו, ומדברים על כך שימונה מישהו, כשראש הממשלה עסוק ולא יכול להתעסק עם זה, יש כאלה שיגידו ראש הממשלה מתעסק מכיוונים שלו, אז מנסים למצוא פרויקטור.

יבגני סובה: מי הפרויקטור שיכול לנהל את כל הנושא של תאונות הדרכים?

יבגני סובה: רחלי מציגה פה דברים שאם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יכולה לקחת את זה, אז תקציב של 74 מיליון זה לא תקציב שבכלל יאפשר לכם לעשות את זה.

יבגני סובה: אתם רוצים שלושה מיליארד שקל?

יבגני סובה: צריך לעשות פה שינוי מהותי, צריכה להיות פה רפורמה.

יבגני סובה: יש מספר משרדים מרכזיים שעושים את זה – אם זה משרד התחבורה, אם זה משרד החינוך, אם זה משרד התשתיות, וגם משרד האוצר שצריך לחלק את הכסף, וכמובן המשרד לביטחון פנים.

יבגני סובה: אם אתם תעלו את הסוגיה הזאת אני לא בטוח שבכלל תצליחו לקבל את זה כי מי שאחראי על זה זה הממשלה – ראש הממשלה, משרדים, מי שעומד בראשי המשרדים – הם אלה שאחראים.

יבגני סובה: אתם הגוף – ושוב, אני לא מחנך אותך חלילה כי את יודעת את העבודה שלך טוב מאוד – אבל אתם צריכים להגיע לתודעה של הציבור.

יבגני סובה: זה כמו בכלכלה, יש את הפקטור הפסיכולוגי ויש את הפקטור הכלכלי.

יבגני סובה: אם בן אדם אין לו כסף, הוא לא ילך לקנות אבל אם בראש של בן אדם פסיכולוגיה שהכול יקרוס והכול יהיה מחר זול, אז הוא גם לא הולך לקנות.

יבגני סובה: מה שאני מציע לכם, ובאמת זאת הצעה – תיכנסו לתודעה של אנשים.

יבגני סובה: תתחילו להסביר לאנשים – באמת, אם יוסיפו לכם תקציב מה יהיה?

יבגני סובה: הנהג הישראלי הממוצע ירגיש יותר בטוח בכביש?

יבגני סובה: אני שואל אותך סתם שאלה, יהיו לך מחר 100 מיליון שקלים תקציב - -

בועז טופורובסקי: גם לשנות תודעה עולה כסף.

יבגני סובה: - - עוד 2,000 תלמידים יעברו הכשרה, האם הנהג הישראלי הממוצע ירגיש בטוח על הכביש?

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: התשובה היא לא כי כולנו בבוקר נכנסים לאוטו ונוסעים ורואים מה קורה בכבישים.

יבגני סובה: ובהקשר לאכיפה אני לא מסכים, אני כן חושב שצריכה להיות אכיפה, ופה אני אומר למשטרה – שוב, אני לא נכנס לתפקיד שלכם – אבל הרבה פעמים אנחנו עדים לסיטואציה שמשטרה עומדת במקום מסוים ונותנת דוחות למי שמנסה להשתלב ועוקף את התור ימינה.

יבגני סובה: אם אנשים ידעו שמדי בוקר בצמתים יש נוכחות משטרתית וככה גם תרגילו את הנהגים, אני בטוח שהנהגים בכבישים מסוימים בחלקים האלה ינהגו בצורה זהירה והם ידעו שיש משטרה, ולא אחד שמסתכל בווייז האם יש משטרה או אין משטרה או אחד שחושב, אתמול הייתה פה ניידת, מחר אין פה ניידת.

בועז טופורובסקי: תודה.

יבגני סובה: ההרגלים מאוד חשובים.

יבגני סובה: אנשים צריכים לדעת שבכבישים האלה יש נוכחות של המשטרה, ונוכחות גלויה כי אני יודע שאתם עושים נוכחות לא גלויה, אני יודע שיש לכם מצלמות ורחפנים ודברים כאלה, אבל שוב, אני לא מזלזל – תבין אותי נכון – אני רק אומר שלממוצע לאזרח, אכיפה גלויה יכולה לעצור אותו מביצוע עבירה וגם להרתיע כי הרתעה זה דבר מאוד חשוב.

יבגני סובה: ואתה יודע מה, תספר לי על אלף דוחות שאתה נותן, זה לא עוזר לי.

יבגני סובה: תספר לי על 5,000 דוחות שאתה נותן, זה לא עוזר.

יבגני סובה: אני רוצה לדעת שאני יוצא לכביש, אני נכנס לאוטו ונוסע, ואני יודע שיש נוכחות משטרתית וככה אני נרתע.

יבגני סובה: זה מה שחשוב לי לדעת, שכל בן אדם שנכנס לכביש יודע שיש הרתעה על הכביש.

יבגני סובה: זה מה שאני מציע.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת סובה, תודה רבה.

נצ"מ נועם בגינסקי: חבר הכנסת סובה, זה בדיוק מתקשר למה שאמרתי קודם לגבי המדיניות של ראש האגף.

נצ"מ נועם בגינסקי: מצד שני, אנחנו מדינה נאורה, הנהג הישראלי לא יכול לבנות את היום שלו על זה שהוא בודק איפה יש שוטר.

נצ"מ נועם בגינסקי: אני מצפה שהוא יציית לחוק כי זה החוק, לא כי הוא ראה שוטר.

יבגני סובה: אז אל תצפה.

יבגני סובה: התשובה היא אל תצפה.

נצ"מ נועם בגינסקי: לא כי הוא ראה שוטר ולא כי הוא יודע ששוטר עומד שם.

יבגני סובה: יש הרבה דברים בחינוך שלנו שלא תצליח לשנות.

קריאות: - - -

אימאן ח'טיב יאסין: אם אתה מצפה שנציית לחוק אז אל תסתתר מאחורי העצים.

בועז טופורובסקי: לא צריך לצפות אבל צריך לאכוף.

נצ"מ נועם בגינסקי: שהוא יציית לחוק בדיוק כמו שאני מצפה שבתוך הכפר ייסעו עם חגורות בטיחות בלי שיראו שוטר.

יבגני סובה: אבל אם הם יראו שיש שוטר קבוע בכפר אז הם ישימו חגורת בטיחות כי אתה תיתן להם דוחות והאכיפה היא בהחלט חשובה פה.

נצ"מ נועם בגינסקי: זה מתקשר כמו שאמרתי בדיוק עם העניין של המדיניות שלנו, שהנהג ידע – זו הייתה הערת שוליים אבל מה שאני אומר מתקשר למה שאמרת, לשם אנחנו מכוונים.

נצ"מ נועם בגינסקי: שנהג היום יוצא מהבית, שהוא יבין שאם הוא יעשה עבירת תנועה חמורה יש לו סיכוי מאוד גדול להיתפס.

יבגני סובה: אבל עד שהוא לא נתפס הוא לא מבין.

יבגני סובה: הוא לא רואה את הנוכחות.

בועז טופורובסקי: אגב, נועם, מאז שנבחרתי לכנסת – לא זו – עוד בכנסת ה-21, אני מבקש להיפגש עם ראש אגף התנועה, עד עכשיו לא היה זמן או אישור להיפגש.

בועז טופורובסקי: אני חושב שזה חלק מהעניין.

נצ"מ נועם בגינסקי: אני יודע, אדוני, שביקשת עכשיו עם אלון.

בועז טופורובסקי: אנחנו נדבר על זה אחר כך.

בועז טופורובסקי: בכל מקרה, יבגני, חלק גדול ממה שאתה אמרת כן נוגע לכסף – גם שינוי תודעה, גם הוספת ניידות – ואני רוצה לשמוע את נציג האוצר כדי שיוכל להסביר לנו למה תקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ירד ולמה החלטת הממשלה, שהייתה אמורה לעלות ארבעה מיליארד שקלים, יושמה באופן חלקי מאוד.

בועז טופורובסקי: אריאל הבר, בבקשה.

אריאל הבר: שלום.

אריאל הבר: אני רפרנט תחבורה במשרד האוצר.

אריאל הבר: קודם כול, אני חייב להגיד שצר לי על הגרף שהוצג עם ירידה בתקציב, הוא פשוט מטעה.

אריאל הבר: אפשר לחלק את זה לכמה חלקים.

אריאל הבר: דבר ראשון, כפי שראיק ממשרד התחבורה אמר, תקציבים גדולים מאוד עברו לשיפור התשתיות, מאות מיליונים.

אריאל הבר: בתוכנית החומש של נתיבי ישראל שהחלה בשנת 2017, תוקצבו 230 מיליון שקלים כל שנה למוקדי סיכון בכבישים בין-עירוניים, 80 מיליון שקלים לכבישים חוצי-יישובים בכפרים במיעוטים, עוד 200 מיליון שקלים לשיפור תשתיות בסביבה העירונית.

אריאל הבר: זה בתחום התשתיות.

אריאל הבר: חוץ מזה, יש לא מעט תקציבים שעברו בבסיס למשרדים אחרים כמו המשטרה, מטעמי יעילות, כלומר התקציבים האלה היו קיימים בתקציב הרלב"ד ועברו לתקציבים של משרדים אחרים שמבצעים את אותה פעילות בדיוק.

אריאל הבר: כשהממשלה מחליטה על flat-ים, על קיצוצים רוחביים, גם הרלב"ד נפגעים לצערנו, וזה בנוגע לגרף שהוצג שהוא פשוט מטעה.

אריאל הבר: תקציב הרלב"ד לא קוצץ בצורה שהראו.

בועז טופורובסקי: וזו הסיבה שיש 300 ניידות ולא 450?

רחלי טבת ויזל: - - - מדבר על תקציב הרלב"ד, לא על תקציב תשתיות.

רחלי טבת ויזל: אין קשר.

בועז טופורובסקי: אריאל, אתה גם הרפרנט של בטיחות בדרכים, נכון?

בועז טופורובסקי: לא רק תחבורה.

אריאל הבר: נכון.

אריאל הבר: המשרד הוא משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: אני רק רציתי לוודא כי נאמרו כאן כל מיני.

בועז טופורובסקי: אתה אומר שהיו flat-ים אבל בסופו של דבר, 300 ניידות במקום 450 זה חתיכת קיצוץ או אי עמידה בתוכנית, ואותו דבר באלמנטים אחרים.

בועז טופורובסקי: אומרת מנכ"לית הרלב"ד שהיא מחכה הרבה אישורים של מיליונים בודדים, לא הרבה מאוד כספים בוועדת החריגים באוצר.

בועז טופורובסקי: שאלה מה קורה עם זה ואיך זה מתקדם.

רחלי טבת ויזל: זה לא בוועדת חריגים.

אריאל הבר: נכון.

אריאל הבר: כפי שהמנכ"לית אמרה, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה טוב מאוד, אני חושב שכולנו נודה.

רחלי טבת ויזל: נכון.

אריאל הבר: זה לא בוועדת חריגים, זה בדיוני תקציב.

אריאל הבר: דיוני התקציב מתנהלים כרגע.

אריאל הבר: גם תוכניות האופנועים שהמנכ"לית הזכירה, גם ההרחבה של תוכנית שומרי דרך, הכול נדון במסגרת דיוני התקציב, במסגרת סדרי העדיפויות של משרד התחבורה, והמענה יינתן שם.

בועז טופורובסקי: למה הופסק מימון מערכות בקרה פסיביות למכוניות שעוברות טסטים, מה שהיה עד תחילת 2020 והופסק?

אריאל הבר: גם פה מדובר בתהליך מקצועי בתוך משרד התחבורה.

אריאל הבר: באופן כללי כדאי לשאול את האנשים הרלוונטיים במשרד התחבורה, אבל המערכות שהתמרוץ שלהן הופסק למעשה נמצאות בכל רכב.

אריאל הבר: אין סיבה לתת תמריצים חיוביים והטבות מס לרכבים שממילא המערכות האלה מותקנות בהם בסדר גודל של מעל 90% מהרכבים, ומעדיפים לתת את התמריצים החיוביים האלה למערכות בקרה אקטיביות שעדיין לא מותקנות בכל הרכבים ואנחנו רוצים שיותקנו בכל הרכבים, אבל שוב, כדאי מאוד לדבר עם איש המקצוע במשרד התחבורה, הוא יוכל להסביר.

בועז טופורובסקי: לצערי, הוא לא הגיע.

בועז טופורובסקי: אני רק רוצה להגיד שמערכות בקרה פסיביות נמצאות אולי ברוב הרכבים החדשים שעולים על הכביש, הן לא נמצאות ברכבים הישנים, ומערכות בקרה אקטיביות נמצאות כן ברכבים – ברכבים שאנחנו חברי הכנסת מקבלים ואנשים שמרוויחים יותר מאתנו – רוב האנשים ורוב הציבור הישראלי לא קונה מכוניות שיש בהן מערכות בקרה אקטיביות, פשוט כי הן עולות הרבה מאוד כסף.

בועז טופורובסקי: כאן יש מקום למדינה לדאוג שהבטיחות של האזרחים תהיה לכלל האזרחים ולא רק לאלה שיש להם כסף.

אריאל הבר: זה בדיוק השינוי שנעשה.

אריאל הבר: המשקל עבר ממערכות פסיביות למערכות אקטיביות כדי שיותר אנשים יתקינו מערכות.

בועז טופורובסקי: יש למישהו מחברי הכנסת שאלה לאוצר?

בועז טופורובסקי: תודה רבה, אריאל.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אנטאנס שחאדה: תודה, אדוני היושב-ראש, בהיבט תאונות הדרכים אני חושב שזה משבר אמיתי, זו מצוקה אמיתית בקרב החברה הערבית, במיוחד הרג הצעירים ולצערי אחוז הצעירים מסך כול ההרוגים בתאונות דרכים בחברה הערבית גם גבוה ביחס למשקלם האמיתי בחברה.

אנטאנס שחאדה: אני מבקש שיהיה שינוי מנטליות בטיפול בבעיית תאונות הדרכים אצל מקבלי ההחלטות, אצל השרים והמתכננים.

אנטאנס שחאדה: תכנון המדיניות צריך להתאים למצוקה האמיתית.

אנטאנס שחאדה: נכון, יש לנו – כמו כל האזרחים – בעיות של ריבוי נסיעות מחוץ ליישובים.

אנטאנס שחאדה: לדוגמה, כמעט 50%, 55% מהגברים הערביים עובדים מחוץ ליישובים הערביים, בדומה לממוצע הארצי אבל אם נבדוק את המרחק ממקום יישוב ואם נבדוק את כלי התחבורה, גברים יהודים שעובדים מחוץ ליישוב משתמשים ברכבת או בתחבורה ציבורית, ביישובים הערביים אין תחבורה ציבורית.

אנטאנס שחאדה: לכן, כל הנסיעות מהצפון למרכז או מהמשולש למרכז זה ברכבים פרטיים.

אנטאנס שחאדה: אלה שעות עומס, שעות בוקר ושעות ערב.

אנטאנס שחאדה: לכן צריך לטפל גם בפיתוח כלכלי, גם בתשתיות בתוך היישובים הערביים, כפי שהמנכ"לית אמרה, לעבור לעיר חכמה.

אנטאנס שחאדה: ביישובים הערביים אין תשתיות למצב הקיים, אי אפשר לבנות תשתית לרכבת קלה.

אנטאנס שחאדה: לדוגמה, בנצרת אין היתכנות לרכבת קלה כי אי אפשר מבחינת הנדסה, מבחינת תשתיות, אי אפשר להקים רכבת קלה בתוך העיר נצרת כי אין מקום, אי אפשר לבנות את זה.

אנטאנס שחאדה: לכן, הן התשתיות בתוך הכפרים הערביים, הן האכיפה.

אנטאנס שחאדה: לדוגמה, התאונות המזוויעות שהיו בשבועיים האחרונים - בעין מאהל, הבחורה הצעירה שנדרסה בתוך הכפר.

רחלי טבת ויזל: תחרות שהם עשו.

אנטאנס שחאדה: נכון, אבל אם הייתה תשתית טובה יותר, תאורה ומדרכה, יכול להיות שהתאונה, הרצח הזה היה נמנע.

אנטאנס שחאדה: בכניסה לקסר בחור צעיר נהרג.

אנטאנס שחאדה: אני מזמין את הוועדה לבוא לבקר בכניסה ליישוב שקוראים לו קסר, זו תשתית מפגרת במאה שנה, והפתרון הוא פשוט מאוד אבל צריך לפתור את זה.

אנטאנס שחאדה: כל הכניסות ליישובים הערביים – כבוד היושב-ראש, אתה מאוד מתעניין בנושא הזה, אז בוא נארגן סיור בכמה יישובים ערביים כדי שתראו איך במדינת ישראל עדיין יש כניסות ליישובים בצורה הזאת, עם תשתיות מפגרות, סכנה בטיחותית, והפתרון ידוע, צריך רק ליישם.

אנטאנס שחאדה: עוד נקודה אחרונה, ואתם עושים עבודה יפה מאוד, במיוחד בפרסום ובפנייה לאוכלוסייה הערבית בשפה הערבית, זה מאוד חשוב, אבל כמו שאמרת, צריך להתאים את התכנים, לא רק לתרגם ולדבר בערבית.

רחלי טבת ויזל: לא מתרגמים.

אנטאנס שחאדה: צריך להתאים את תוכניות הפעולה - -

רחלי טבת ויזל: נכון.

אנטאנס שחאדה: - - והסברה בקרב בתי ספר ובתקשורת לאוכלוסייה הערבית.

אנטאנס שחאדה: ואולי צריך תוכנית מיוחדת, רחבה יותר, לא רק בתי ספר, שרשויות מקומיות יהיו מעורבות ושותפות בה, גם המשותפת נהיה שותפים בתוכנית הזאת כי 30% מההרוגים הם מהאוכלוסייה הערבית.

אנטאנס שחאדה: הקטנה גם מבחינה אבסולוטית וגם יחסית זה יקטין מאוד את אחוז ההרוגים והפצועים מכלל האוכלוסייה.

רחלי טבת ויזל: אני ציינתי.

רחלי טבת ויזל: כשהייתה הגדלה של 18 מיליון שקלים הרשימה המשותפת הייתה מאוד שותפה בתוכנית.

אנטאנס שחאדה: אני יודע.

בועז טופורובסקי: אני אעביר ליושב-ראש הוועדה את הבקשה לקיים סיור ביישוב ערבי.

בועז טופורובסקי: תודה רבה לך, חבר הכנסת שחאדה.

בועז טופורובסקי: אנחנו צריכים להזדרז בזמנים.

בועז טופורובסקי: אני כן רוצה לשמוע את המשרדים השונים.

בועז טופורובסקי: משרד הפנים, פאני מועלם, אני אשמח שתתייחסי בקצרה גם לפער בתקציב שהוקצה לרשויות המקומיות, עם השנים איך הוא ירד, לעומת חוסר הניצול התקציבי שיש במסלולים לרוכבי אופניים וקורקינטים.

בועז טופורובסקי: פאני.

קריאה: צריכה לפתוח מצלמה ווידאו.

בועז טופורובסקי: בהחלט מורכב עם הזום.

בועז טופורובסקי: אני רואה שפאני לא עולה.

בועז טופורובסקי: נציג משרד החינוך אולי נמצא בזום בינתיים?

בועז טופורובסקי: מקס.

מקס אבירם: שלום, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: שלום, אני כבר מתגעגע אליך.

מקס אבירם: אנחנו עוד מעט ניפגש.

בועז טופורובסקי: נכון.

בועז טופורובסקי: אני אשמח שתתייחס גם לעובדה שחצי מכיתות ה' לא נהנים ממשמרות הזה"ב ומחינוך לזה"ב, והבמה היא שלך, כמובן גם לעבודה שאתם עושים.

מקס אבירם: אדוני היושב-ראש, לא עכשיו אבל אני גם את זה אסביר באופן מפורט בפגישה שתהיה לנו.

מקס אבירם: אני ברשותך רוצה לומר ממש דברים קצרים.

מקס אבירם: א', מטבע הדברים, אגף זה"ב בתוך משרד החינוך עוסק בחינוך לבטיחות בדרכים בתוך בתי הספר ומפעיל תוכניות ופעולות שקשורות לחינוך לבטיחות בדרכים, להתנהלות נכונה ובטוחה במרחב התעבורתי, בהיבטים של ידע, מיומנויות וערכים שקשורים לתחום הזה.

מקס אבירם: מטבע הדברים אנחנו גם קצת יוצאים החוצה, מחוץ לבית ספר.

מקס אבירם: יש לנו קשרים עם ארגוני הורים, יש לנו קשרים מאוד מאוד הדוקים עם הרלב"ד שמתכללת את הנושא, אנחנו גם ניזונים קצת מתקציב שהם נותנים לנו.

מקס אבירם: הוא לא מספיק אבל הוא בהחלט נתח מאוד מאוד חשוב לנו בהפעלה של תוכנית החינוך התעבורתי.

מקס אבירם: אנחנו מפעילים ברחבי הארץ למעלה מ-2,500 רכזים גם בבתי ספר יסודיים וגם בבתי ספר על-יסודיים, שתפקידם המרכזי הוא לעשות מיקוד בבית ספר בנושא של בטיחות בדרכים – זה לבנות תוכנית עבודה וזה ליישם אותה, להפעיל אותה, כשחלקה היא התוכניות הרשמיות שאנחנו מפעילים בבית ספר וחלקה האחר הוא כל האקס-קוריקולרי.

מקס אבירם: אנחנו משתפים פעולה עם עמותות – אני רואה פה חלק מהחברים היקרים שאנחנו איתם משתפים פעולה, אני רואה את ארז מאור ירוק שאיתו אנחנו עושים פעילות משותפת, עם בטרם אנחנו עושים פעילויות, ועוד ועוד ועוד גופים אחרים.

מקס אבירם: אף פעם, גם התקציב וגם הפעילות היא לא מספיקה ואנחנו נשמח מאוד מאוד מאוד שתהיה תוכנית לאומית לבטיחות בדרכים במדינת ישראל, שיהיה מיקוד על ערים חכמות, ואנחנו בהתאם לזה נשנה גם את התוכניות שלנו ונפעל ליישם אותן בתוך מוסדות החינוך הלכה למעשה.

מקס אבירם: תודה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, מקס.

בועז טופורובסקי: נציגת משרד הפנים עכשיו על הזום?

בועז טופורובסקי: היא לא על הזום.

בועז טופורובסקי: משרד המשפטים לא שלח נציג.

בועז טופורובסקי: משרד הביטחון, יש מישהו שמעוניין לדבר?

יוסי בן שמחון: יוסי בן שמחון, ראש ענף בטיחות בדרכים של הצבא.

יוסי בן שמחון: בסך הכול, לחציון א' של השנה הזו עשינו סיכום לא מזמן.

יוסי בן שמחון: בלי עין הרע, יש לנו אפס הרוגים ביחס לשנה שעברה, שהיו בה ארבעה הרוגים בחציון הזה, והתוצאות הן תוצאות טובות כי אנחנו באמת נלחמים יום-יום על שמירת חיי החיילים.

יוסי בן שמחון: עשינו כמה דברים ואני שומע שאתם מדברים על אופנועים.

יוסי בן שמחון: ב-2018 איבדנו חמישה חיילים שרכבו על אופנוע וקבעתי שתי הוראות חדשות בצה"ל: 1.

יוסי בן שמחון: איסור כניסה של אופנועים בצה"ל.

יוסי בן שמחון: הדבר הזה יצר צמצום משמעותי בהגעה של חיילים על גבי אופנוע לתוך מחנות צה"ל.

יוסי בן שמחון: דבר נוסף, שנה שעברה הכנסתי השתלמויות מקצועיות, חברה אזרחית שמגיעה לבסיסי צה"ל ומבצעת השתלמות חד-יומית, רכיבה מקצועית על גבי אופנוע.

יוסי בן שמחון: חייל שיש לו אופנוע מקבל השתלמות חד-יומית, זה עולה לי הרבה כסף אבל בסוף זה משתלם.

יוסי בן שמחון: היינו בחמישה, והיום ברוך השם, אנחנו על אפס.

יוסי בן שמחון: הכנסנו טכנולוגיה חדשה.

יוסי בן שמחון: חברת Saver One זכתה במכרז בשבוע שעבר ואנחנו או-טו-טו מתחילים פיילוט של טכנולוגיה למניעת שימוש בטלפון נייד בזמן נהיגה.

יוסי בן שמחון: יש לי באמת כוונה שצה"ל יהיה הארגון הראשון שמכניס את הטכנולוגיה הזאת.

יוסי בן שמחון: אנחנו עכשיו עושים פיילוט על 30 רכבים ואני מקווה שכבר בשנה הבאה נוכל להכניס ברכבי הליסינג שלנו וברכבים המשימתיים, הג'יפים וכו', את הטכנולוגיה הזאת כך שנהג שנכנס לאוטו, בעצם אין לו יכולת לעשות שימוש בטלפון הנייד, בדגש על כתיבת הודעות, למעט ווייז כדי שיוכל לנווט.

יוסי בן שמחון: אנחנו מגדילים את האכיפה בצה"ל בצורה משמעותית, גם באמצעות משטרה צבאית, אבל לאחרונה הכנסנו הנחיה חדשה.

יוסי בן שמחון: קבענו בעצם חמש עבירות חמורות, החל משימוש בטלפון נייד, מהירויות, חציית קו לבן וכו', במקביל לדוח שאותו נהג מקבל, מפקד יחידה בדרגת תא"ל יכול להחרים את האוטו לשבועיים.

יוסי בן שמחון: זו ענישה מחמירה מאוד, ובסוף מסתבר שהיא אכן משתלמת.

יוסי בן שמחון: נקודה אחרונה שאליה אני רוצה להתייחס זה סיפור הקורונה.

יוסי בן שמחון: בצה"ל, דווקא בתקופת הקורונה, מעבר למשימות השגרתיות של צה"ל הגדלנו בצורה משמעותית את היקף הנסיעות.

יוסי בן שמחון: לקחנו חיילים שאין להם רישיון צבאי, העלינו אותם על רכבים, סדר גודל של 2,000 רכבים שכורים, והם ביצעו בדיקות קורונה – בתי אבות, בני ברק מה שאתם מכירים, וכו'.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: יוסי, אני רוצה להגיד לך קודם כול מילה טובה.

בועז טופורובסקי: מספר ההרוגים בצה"ל ירד בעקבות חלק ממה שאתה סיפרת עכשיו, בסופו של דבר זה מראה שאפשר אחרת.

בועז טופורובסקי: אפשר להוריד את מספר ההרוגים בדרכים, אתם עושים הכשרות נוספות לכל הנהגים, בין אם זה על רכב דו-גלגלי ובין אם זה על רכב כבד וכל מה שביניהם, וזה מוכיח את עצמו.

בועז טופורובסקי: אתם עושים אכיפה מוגברת, אתם מאמצים טכנולוגיה, וכמו שאמרת, עם Saver One, בסופו של דבר זה מוכיח, זה מראה שעם התנהלות חזקה, עם אמונה בדרך ועם התמדה מצליחים להוריד את מספר ההרוגים בתאונות הדרכים, ובהחלט מגיעה מילה טובה למערכת הביטחון ולך על ההצלחה בתהליך הזה.

בועז טופורובסקי: אני הייתי עד לכמה מהלכים, גם לפני שהם קרו, תוך כדי שהם קרו, ועכשיו כתוצאה מזה גם התוצאות, אז בהצלחה והמשיכו ככה כדי שלא יהיו בכלל הרוגים בדרכים גם בצה"ל.

יוסי בן שמחון: תודה.

בועז טופורובסקי: אני עובר לדוברים אחרונים שביקשו לדבר.

בועז טופורובסקי: ד"ר יעקב אדלר, אנשים באדום.

בועז טופורובסקי: אני יודע שחיכית בסבלנות, רק בקצרה וביעילות.

ד"ר יעקב אדלר: אנחנו מדברים הרבה מאוד על התשתיות, אנחנו מדברים הרבה מאוד על נוכחות המשטרה בכל מקום.

ד"ר יעקב אדלר: הבעיה היא החינוך הביתי של הנהג לעתיד.

ד"ר יעקב אדלר: הנהג נוהג כמו ההורים שלו, ולכן יש לא להסתפק באכיפה רק לגבי הנהגים אלא גם לגבי ההורים שלהם, הנהגים הצעירים.

ד"ר יעקב אדלר: זה דבר אחד.

ד"ר יעקב אדלר: דבר שני, לגבי התשתיות, להעביר אותן לתשתית של רכב ציבורי.

ד"ר יעקב אדלר: היום, הכבישים מלאים ברכב פרטי והפעילות של משרד התחבורה בעבר הייתה להרחיב את הכבישים כדי לכלול יותר רכב פרטי.

ד"ר יעקב אדלר: רכב פרטי הוא הגורם לתאונות דרכים הרבות ביותר.

ד"ר יעקב אדלר: כביש רחב גורם לנהיגה מהירה.

ד"ר יעקב אדלר: יש להצר את הכבישים, יש לעשות כבישים חד-כיווניים בערים ולתת את עודף הכביש שהצרו אותו לרכב הדו-גלגלי ולהולכי הרגל.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, ד"ר אדלר.

בועז טופורובסקי: גיל ביילין, יו"ר הארגון לביטחון בכבישים.

גיל ביילין: קודם כול, תודה רבה, כבוד היושב-ראש והמנכ"לית.

גיל ביילין: אני אהיה מאוד מאוד קצר, שמעתי את הדוברים.

גיל ביילין: גם מקס במשרד החינוך וגם יוסי במשרד הביטחון עושים עבודה מדהימה, הם יודעים מה שאני חושב עליהם ובאמת התוצאות מרגשות, לא פחות, אני רואה את זה גם ביום-יום.

גיל ביילין: אני לא אחזור על כל הדברים כי באמת הרבה דברים חכמים נאמרו.

גיל ביילין: דבר אחד אני כן אגיד.

גיל ביילין: בדרך כלל ההסתכלות שלי היא הרבה יותר לאומית והפורטה שלי זה פרסום, אסטרטגיה ושיווק, אבל הפעם אני רוצה לשמש שופר לאנשים בתעשייה.

גיל ביילין: יש הרבה מאוד אנשים בתעשייה – מרצים בבתי הספר, בתיכונים, גם בצבא – ואלה אנשים שגם מרוויחים מעט מאוד וגם מפברואר לא הרצו בגלל הקורונה כמובן, לא הוציאו אפילו חשבונית אחת, וכשאני מסתכל קדימה אני גם לא רואה מתי תהיה החשבונית הבאה שהם יוציאו כי ספטמבר זה תחילת הלימודים, אוקטובר זה חגים, ונובמבר, מי יודע אולי ניכנס לסגר שוב.

גיל ביילין: אני הייתי מאוד מבקש ממנכ"לית הרלב"ד להוציא איזושהי בקשה, הוראה, לקנות שעות של הרצאות, לקנות שעות של הדרכות מהאנשים האלה שנותנים את חייהם ומקדישים את חייהם לנושא של ההרצאות לחבר'ה צעירים, וכשהכול יחזור לקדמותו או יחזור לדבר הבא שנהיה בו אחרי הקורונה, אני בטוח שהם ישמחו לבוא ולהרצות לתלמידים, לחיילים וכו'.

גיל ביילין: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: רונן לוי, יו"ר איגוד המוסכים – היו"ר הנצחי, יש לומר.

בועז טופורובסקי: הוא ירד.

בועז טופורובסקי: יש עוד מישהו שרוצה להגיד משהו לפני שאני מסכם את דיון הוועדה?

בועז טופורובסקי: אז ברשותכם, אני אסכם את דיון הוועדה.

בועז טופורובסקי: אני חייב להגיד, בגלל שזה דיון ראשון אני קצת קל ומוריד את הקיצוניות מהסיפור.

בועז טופורובסקי: אני חושב שבסופו של דבר צריך לזכור שתאונות בדרכים זה מלחמה, זה מוות מיותר, ועלינו כמדינה ונציגים ואנשים שזאת העבודה שלהם, לא לישון, לעשות כל מה שאנחנו יכולים בכל רגע נתון בשביל להציל את החיים.

בועז טופורובסקי: אנחנו גם עכשיו בחודשי הקיץ ויש הרבה מאוד ילדים שנהרגו בקייצים האחרונים, אני חושב שזאת משימה לאומית שלנו לוודא שכמה שפחות ילדים ימותו או ייפגעו קשה, בינוני או קל בכלל בדרכים.

בועז טופורובסקי: הוועדה מבקשת מנציגי משרדי הממשלה - תחבורה ובטיחות בדרכים, ביטחון פנים, חינוך, הפנים והמשפטים - לבחון את החלטת הממשלה מס' 2779 מיום 25 ביוני 2017, להעביר אליה בכתב עד סוף חודש אוגוסט 2020 התייחסות מפורטת ביחס ליישום ההחלטות.

בועז טופורובסקי: הוועדה דורשת ממשרד התחבורה והבטיחות בדרכים להעביר אליה את הדיווח השנתי בהתאם לסעיף 9(ג) לחוק, דיווח שעד עכשיו עוד לא הועבר אליה.

בועז טופורובסקי: הוועדה מותחת ביקורת כי לא נמסר לה דוח מפורט מנציג בכיר ומתכלל של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים על כלל הפעילות בכל נושא הפעילות בבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: המשרד הפנה לישיבת ועדת הכלכלה נציגים בכירים בנושאים מצומצמים ובהם הניידות והתשתיות – כמו שכולנו יודעים זה לא כל הנושאים, זה אפילו מעט מהנושאים שיש בתחום הבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: הוועדה מצפה ממשרד התחבורה והבטיחות בדרכים לבחון את פעילות הרשות לבטיחות בדרכים, את מעמדה, סמכויותיה ומיצוי הפוטנציאל שלה, ולהעביר הצעה לתיקוני חקיקה.

בועז טופורובסקי: הרשות לבטיחות בדרכים יכולה וצריכה לתכלל את כל נושא הבטיחות בדרכים, היא צריכה לקבל בשביל זה גם תקציב, גם סמכויות וגם יחס ראוי מהממשלה.

בועז טופורובסקי: הוועדה תבקש לקיים דיון על חזון המלחמה בתאונות הדרכים, ובכלל זה הטמעת אמצעים טכנולוגיים וקידום החזון של הרכב האוטונומי, כמי שיכול לשנות את המציאות הישראלית ובעולם בכלל.

בועז טופורובסקי: הוועדה מבקשת מהמשרד לביטחון הפנים ומהמשטרה להגביר את נוכחות המשטרה בכבישים.

בועז טופורובסקי: הוועדה תזמן לישיבה את ראש אגף התנועה של המשטרה ומבקשת כי יעביר אליה עד מחצית אוגוסט 2020 נתונים על האכיפה שהמשטרה מבצעת, בפילוח משקל העבירה בתאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: הוועדה רוצה להודות גם ליושב-ראש הוועדה שנתן לי לנהל את הוועדה, לנוכחים, למשתתפים, ואני רוצה לקוות שאנחנו גם נקים כאן ועדת משנה לבטיחות בדרכים שתוכל לדון בכל מגוון הנושאים הרחב בצורה מעמיקה ונכונה, וגם הלוואי הלוואי הלוואי ולא יהיו לנו הרוגים בדרכים, לא יהיו לנו פצועים ונוכל לחיות במדינה שמתעסקת בדברים החשובים ולא במוות מיותר של אנשים.

בועז טופורובסקי: תודה רבה לכם על הדיון.

בועז טופורובסקי: הישיבה נעולה.