הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 17, 2020-06-29 00:00

יפעת שאשא ביטון: אני פותחת את דיון הוועדה בנושא השבה הדרגתית של קהל בכל ענפי הספורט.

יפעת שאשא ביטון: הדיון הוא לבקשתו של חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יפעת שאשא ביטון: החלטנו לשלב בתוך הדיון הזה גם את כל נושא הספורט הלא תחרותי.

יפעת שאשא ביטון: לאט-לאט ככל שהתקדמנו בזמן לקראת הדיון הנוכחי גילינו שזו תופעה שהולכת ומתרחבת – גם הספורט וגם הסמי-ספורט, כך נקרא לו – נושא של ריקודי עם, מכוני כושר, הרבה מאוד גופים וענפים שנמצאים בתוך הדבר הגדול הזה שנקרא ספורט.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ננסה להתייחס לכולם.

יפעת שאשא ביטון: נתחיל עם חבר הכנסת יואל רזבוזוב בהצגת הנושא.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה, כבוד היושבת-ראש, על הדיון הזה, שהוא דיון חשוב.

יואל רזבוזוב: הרבה אנשים מחכים לתוצאות הדיון, או לפחות למה שאנחנו נעלה כאן.

יואל רזבוזוב: כמובן שיש לנו את החזרת הקהל למגרשים, ואנחנו מדברים לא רק על כדורגל, יש לנו עוד ענפי ספורט.

יואל רזבוזוב: הגיעה לשולחן של שנינו פנייה בנושא הטניס – אם מותרת התקהלות עד 250 אנשים באולמות אירועים, במגרש טניס פתוח אם יבואו כמה עשרות אנשים לקהל אני חושב שאין שום בעיה.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו מדברים על כדורגל – גם אצטדיון הוא מקום פתוח וגדול מאוד.

יואל רזבוזוב: כמובן רצינו לקיים את הדיון לפני כן, אבל מאז מצב התחלואה החמיר.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא רוצים לסכן אף אחד אבל עדיין אני חושב שצריך להיות מתווה, גם לשנה הבאה.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא יודעים, יש מצב של אי-ודאות.

יואל רזבוזוב: אנחנו כן רוצים לשמוע האם מישהו חושב בכלל איך אנחנו נתמודד עם זה בשנה הבאה.

יואל רזבוזוב: השנה בכדורגל בפלייאוף העליון יש לנו כבר אלופה, אפשר לברך את מכבי תל אביב, אבל יש לנו גמר גביע ב-12 ביולי.

יואל רזבוזוב: אם עכשיו העקומה תתחיל לרדת – אני לא יודע, אני מקווה מאוד – אז כן אפשר לחשוב על נוכחות קהל, כי שם זה מכירת כרטיסים, אין מנויים.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו מתקדמים חבל שלא תהיה לנו תוכנית.

יואל רזבוזוב: אם יתאפשר להכניס אפילו כמה אלפים לאצטדיון גדול אז אני חושב שכולם ישמחו, גם האוהדים וגם השחקנים וגם הקבוצות שעלו, כי בסך הכול לחגוג עם הקהל – התחושה שונה.

יואל רזבוזוב: דבר שני, רשת ביטחון לקבוצות.

יואל רזבוזוב: קבוצות צריכות לתכנן תקציב לשנה הבאה.

יואל רזבוזוב: מה זה תכנון תקציב?

יואל רזבוזוב: זה לקנות שחקנים, מאמנים, יש הרבה מאוד הוצאות.

יואל רזבוזוב: חלק ניכר מן ההכנסות של הקבוצות הוא מכרטיסים ומנויים.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו ממשיכים בגל הקורונה, היום גל שני, ואי אפשר לדעת אם יהיה גל שלישי, איך יהיה, מה יהיו ההנחיות של משרד הבריאות, אז הקבוצות לא יודעות לתכנן את התקציב, זאת אומרת שהן לא יודעות לפתוח את הליגה בשנה הבאה.

יואל רזבוזוב: אני מדבר גם על כדורגל, גם על כדורסל, על כל ענפי הספורט שההכנסות שלהם תלויות במכירת כרטיסים ומנויים.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד לשמוע את עמדת משרד האוצר ועמדת משרד הספורט, האם מתוכננת רשת ביטחון, באיזה גובה.

יואל רזבוזוב: עשיתי בדיקה, יש קבוצות שאצלן ההכנסות מכרטיסים ומנויים מסתכמות ב-5, 7, 8 מיליון שקלים, ויש קבוצות שמגיעות ל-20 מיליון שקלים.

יואל רזבוזוב: אם קבוצה מתכננת תקציב, היא פועלת רגיל, היא יודעת: שנה הבאה יש משחקים, יש אוהדים, הכול בסדר, מצוין.

יואל רזבוזוב: אם פתאום אנחנו חותכים להם בחצי את מספר האוהדים שיקנו מנוי אז יהיה רק חצי מן ההכנסות.

יואל רזבוזוב: מישהו צריך לפצות על זה כי הקבוצה בנתה תקציב, קנתה שחקנים.

יואל רזבוזוב: בעלי הקבוצות נמצאים גם במצב לא הכי טוב, חלק מהם העסקים שלהם נפגעו, הם גם כך מזרימים ומפסידים הרבה כסף.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד לשמוע כאן את העמדה.

יואל רזבוזוב: כמובן יש לנו גם את ענפי הספורט הלא מקצועניים, כמו קט-רגל באולמות, שצריכים בסך הכול יומיים, שלושה, ארבעה של משחקים בשביל לגמור את הליגה, כי אחרי זה כבר יהיה בלתי אפשרי.

יואל רזבוזוב: גם הסטודנטים שמשחקים.

יואל רזבוזוב: זה דומה מאוד לאימונים אז אין בעיה באולם ספורט רגיל לתת להם אפשרות לסיים את הליגה.

יואל רזבוזוב: יש לנו את הליגה למקומות עבודה.

יואל רזבוזוב: אני רואה גם חדרי כושר בקריסה.

יואל רזבוזוב: יש פה עניין גדול מאוד.

יואל רזבוזוב: ספורט הוא דבר רחב, אבל אם נתמקד, כפי שאמרתי, זה תוכנית גם ל-12 ביולי, לגמר הגביע, גם לשנה הבאה, וכמובן רשת ביטחון ופיצוי לקבוצות כדי שיוכלו לבנות תקציב, והתייחסות לליגה למקומות עבודה ולקט-רגל, לאפשר להם לסיים את הליגות.

יואל רזבוזוב: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך חבר הכנסת רזבוזוב.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לחדד את הסוגיה, אבל לפני כן הערה קצרה.

יפעת שאשא ביטון: כולנו מכירים את המספרים ואת גל התחלואה שהולך וגדל, בעיקר מבחינת מספר הנבדקים המאומתים, פחות לגבי מונשמים וחולים קשים.

יפעת שאשא ביטון: אני בכוונה מדגישה את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מנותקים מן הסיטואציה הרפואית, אבל אני חושבת שגם אסור לנו להיות מנותקים מן העם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו חייבים להיות קשובים לציבור כל הזמן.

יפעת שאשא ביטון: כאשר אנחנו מדברים על ענפי הספורט ואנחנו רואים שבספורט התחרותי מאפשרים את הפעילות אבל בספורט הלא תחרותי לא מאפשרים את הפעילות, מישהו שם מפספס שמדובר בתעשייה שלמה שהיא פרנסה של אנשים.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו מדברים על פתיחה של משק ופתיחה של כלכלה אז יש פה אנשים שעוסקים בליגה למקומות עבודה, וזה מפרנס הרבה מאוד אנשים, ואנחנו מדברים על מרקידים שזאת פרנסתם היחידה ואלה אנשים שנשארים מחוץ למעגל העבודה.

יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו מסתכלים על חופי הים ואנחנו רואים את הקניונים ואת המרחב הציבורי, ואנחנו יודעים שמאפשרים את הפעילות מצד אחד, אבל מצד שני לענפים הספציפיים האלה אנחנו אומרים: לא, אתם לא יכולים לחזור לפעילות, התחושה היא שאנחנו לא באמת לוקחים את כל מכלול השיקולים בחשבון.

יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו מקיימים כאן את הדיון, גם כדי לשמוע את האנשים האלה, שמתמודדים עם זה עכשיו ביום-יום, שעדיין נמצאים מחוץ למעגל התעסוקה, שלא לדבר על העניין הרגשי-חווייתי שיש בכל הקשור לספורט.

יפעת שאשא ביטון: לפני שנשמע את האורחים, חברת הכנסת הילה שי וזאן, בבקשה.

יואל רזבוזוב: רק תיקון: גמר הגביע בכדורגל הוא ב-13 ביולי ולא ב-12 ביולי.

יואל רזבוזוב: אני מקדים ביום אחד.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקבל אותו גם ב-12 וגם ב-13.

יפעת שאשא ביטון: נדבר על סוגיית הקהל.

יפעת שאשא ביטון: נדבר על הורים ומשפחות שיכולים להגיע ליציעים.

יפעת שאשא ביטון: הרי הילדים שמגיעים לשחק במגרש מגיעים מבית מסוים, הם כבר מביאים איתם את הדי-אן-אי שנמצא שם.

יואל רזבוזוב: באים עם הקפסולה שלהם.

יפעת שאשא ביטון: בדיוק.

יפעת שאשא ביטון: הם באים כבר עם ערכי הקפסולה האורגנית שלהם אל תוך המגרש.

יפעת שאשא ביטון: אז אין שום סיבה שהורים שלהם לא יהיו ביציע, זה ממילא נוכח שם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נפתח את הכול וננסה להגיע החלטות שיש בהן היגיון.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהציבור יידע שאנחנו מקבלים החלטות שיש בהן איזשהו רעיון מסדר.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה חברתי חברת הכנסת החדשה הילה שי וזאן.

הילה שי וזאן: תודה גברתי היושבת-ראש.

הילה שי וזאן: ייתכן ואנחנו נמצאים בפתחו של גל שני ואנחנו לא יודעים איך הוא יבוא וכמה חמור יהיה.

הילה שי וזאן: מצד אחד אנחנו רואים את מספר הנדבקים שעולה ומגיע למאות בכל יום, מצד שני אנחנו רואים את כמות המונשמים הקטנה.

הילה שי וזאן: באשר לכל הקשור לענפי הספורט הלא תחרותיים – כמי שזה חלק משגרת יומה, ולא באופן תחרותי, זה שנים רבות, אני חושבת שהספורט הלא תחרותי הוא מזון לנשמה להרבה מאוד אנשים.

הילה שי וזאן: הבעיה היא שכאשר אנחנו לא מסדירים בהיגיון מה אפשרי ומה לא, התחום כולו הופך להיות מאוד פרוץ.

הילה שי וזאן: למשל בענף השחייה, שטרם הותר, אנחנו יודעים שעל פי המחקרים נכון להיום, ככל הידוע לנו נגיף הקורונה אינו עובר במים, ועדיין זה ענף שלא נפתח ולא מאושר.

הילה שי וזאן: מה שקורה, הוא הופך להיות פרוץ.

הילה שי וזאן: וכמו השחייה כך גם ענפים נוספים.

הילה שי וזאן: חשוב מאוד שאנחנו נידרש לעניין, נעשה את האבחנה גם לגבי ספורט לא תחרותי.

הילה שי וזאן: כרגע אני לא מדברת על קהל או לא.

הילה שי וזאן: זה באמת סוגיה שאנחנו צריכים לדון בה בנפרד.

הילה שי וזאן: אבל בכל הנוגע לענפי ספורט שאינם תחרותיים, שאינם מסכנים והם שומרים על מרחק של שני מטרים וכל שאר הדרישות, אני חושבת שחשוב שאנחנו נאפשר כמה שיותר, כדי לשחרר ולתת את מה שהציבור צריך בתקופה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעבור לד"ר יוני ירום מאיגוד הטניס בישראל.

יוני ירום: שלום רב, שלום לכולם ותודה על האפשרות לדבר.

יוני ירום: אנחנו פנינו, וגם דיברנו עם שר הספורט, בנושא מגרשי טניס פתוחים, בייחוד במרכזים הגדולים.

יוני ירום: יש לנו סדרה של תחרויות לאומיות.

יוני ירום: באמת, כפי שאמרתם, ההורים מביאים את הילדים, ויש גם אנשים שצופים.

יוני ירום: לכן אמרנו: האם להעלות את הכמות שתאפשר גם קצת לקהל לנכוח, כמובן בתנאי שישמרו על הכללים: עם מסכות ומדידה במגרש, ספירה של שני מטרים?

יוני ירום: האפשרות לעשות את זה תאפשר גם להורים להיות ולמאמנים להיות.

יוני ירום: כמות המתחרים שיש לנו היא גדולה יחסית.

יוני ירום: אנחנו צריכים להקפיד על הכללים אבל רוצים לאפשר גם שייכנסו יותר צופים, בהתאם למה שתחליטו.

יואל רזבוזוב: על איזה כמות מדובר?

יוני ירום: 250 איש נשמע לנו הגיוני במרכז טניס שמכיל 20 מגרשים ונמצא על פני שטח של כמה דונמים.

יוני ירום: זה מספר שהוא בהחלט הגיוני ומפוזר.

יוני ירום: כמובן בתנאי שמשגיחים ושומרים שלא תהיה שם צפיפות עודפת.

יוני ירום: הטניס בהחלט חוזר לפעילות ענפה למדי.

יפעת שאשא ביטון: שלחתם פנייה ואמרתם: תאפשרו לנו לפחות להכניס את בני המשפחה.

יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שאם מדובר על בני משפחה אנחנו לא מדברים על היקפים כאלה של קהל, של 250 איש.

יוני ירום: בני משפחה זה בדרך כלל אחד ההורים או שני הורים, לא יותר מזה.

יוני ירום: זה לא כל החמולה של אחים ואחיות וכן הלאה, אין צורך בזה.

יוני ירום: הילדים חלקם צעירים יותר, די טוב להם שהמשפחה נמצאת ומעודדת.

יוני ירום: בטח המאמנים מסוגים שונים שנמצאים שם.

יוני ירום: ויש עוד קהל מקצועי שמגיע, מסתכל, בוחן את הילדים, פרט לכל אנשי המקצוע שנמצאים בסביבה, שזה כבר מביא אותנו בשקט גמור ל-50.

יוני ירום: אבל אם נעלה את המספר לפחות כפליים ואפילו יותר, זה עדיין נשמע לגמרי הגיוני בתחום של מגרש טניס, שהוא לא מגרש אלא מרכז טניס.

יוני ירום: פר מגרש זה יוצא 4–5 איש, לא יותר מזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה יוני.

יפעת שאשא ביטון: נעבור לפרופ' חגי לוין – לא נמצא.

יפעת שאשא ביטון: נעבור לד"ר חורש דור-חיים, נציג איגוד רופאי בריאות הציבור – לא נמצא.

יפעת שאשא ביטון: עידו שוואב ממשרד האוצר, כדאי שתמצא פינה כדי שנוכל לשוחח.

עידו שוואב: אנחנו בדיוק בדיון מקביל עם משרד הספורט ועוד כ-30 נציגים.

עידו שוואב: אם אתם יכולים לתת לי הודעה זה יהיה עדיף, כי אנחנו בדיוק מדברים על האירוע שעליו אתם מדברים.

יפעת שאשא ביטון: אתה יכול לדבר עכשיו ולתת לנו סקירה?

עידו שוואב: אנחנו בדיוק עכשיו נמצאים בדיון עם משרד הספורט, עם המנכ"ל ועם מינהלת הכדורגל, ההתאחדות לכדורגל, איגוד הכדורסל, עם כל הגופים, בדיוק על כל הסוגיות האלה, גם של העונה הבאה וגם של העונה הזאת.

עידו שוואב: כרגע אין לי משהו להגיד לכם.

עידו שוואב: אנחנו פשוט עכשיו בדיונים על הנושא הזה, ברגע זה.

יפעת שאשא ביטון: כמה דברים.

יפעת שאשא ביטון: האחד, אנחנו באמת נרצה לשמוע, ואני מניחה שלשם תלכו, אם לא אז הנה לכם טיפ, על גיבוש המתווה לקראת העונה הבאה.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני הוא הסדר של כל מה שנוגע למשחק גמר הגביע בכדורגל מבחינת כניסה של קהל על פי ויסות שיוחלט בתיאום עם משרד הבריאות, על פי כל ההנחיות וכל הכללים.

יפעת שאשא ביטון: תנסו לייצר את המודל שהוא נכון וראוי, או לפחות לקיים על זה דיון ביחד עם השותפים שם.

יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף שאני רוצה להעלות לפני שאתה חוזר לדיון זה כל הסוגיה של ענפי הספורט הלא תחרותיים.

יפעת שאשא ביטון: מדובר על אנשים שיושבים בבית ללא פרנסה כי אנחנו לא מאשרים להם לחזור לפעילות.

יפעת שאשא ביטון: דרך אגב, אני מתקשה להבין את ההיגיון – אם מותר כדורגל רגיל אבל אסור קט-רגל - - -

יואל רזבוזוב: הוא נציג משרד האוצר.

יפעת שאשא ביטון: למה אני אומרת לאוצר?

יפעת שאשא ביטון: כי היה וההחלטה תהיה שהם בכל זאת לא חוזרים לפעילות, בשל כל סיבה שהיא, מישהו צריך לשפות אותם.

יפעת שאשא ביטון: צריך לראות איך אנחנו נותנים להם את המענה מבחינה כלכלית כי אלה אנשים שעדיין נמצאים מחוץ למעגל העבודה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מאוד, עידו, לקחת את כל הדברים האלה אתכם לדיון כדי שאנחנו נוכל גם לתת אחר כך בסופו של דבר מענה לאותם אנשים, בתקווה שכן נוכל לאפשר להם לחזור לפעילות.

קריאה: זה פיטורים של הרבה מאוד אנשים.

יואל רזבוזוב: עידו, שאלה נוספת: מבחינת רשת הביטחון לקבוצות, חשובה ההבנה שקבוצות – דיברתי עם הרבה בעלי קבוצות – פשוט לא יתחילו את הליגה אם לא תהיה רשת ביטחון.

עידו שוואב: יואל, ממש כרגע, באמת ברגע זה, אתה יכול לראות את כל האנשים, אנחנו דנים בדיוק על הנושא הזה.

עידו שוואב: אנחנו מטפלים בזה באמת.

יואל רזבוזוב: תמסור להם ד"ש ותגיד שאנחנו רוצים תוצאות.

עידו שוואב: בסדר, אנחנו בדיוק דנים על זה.

עידו שוואב: באמת אני לא יכול להגיד שום דבר כעת.

עידו שוואב: אנחנו דנים בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: מאה אחוז.

יפעת שאשא ביטון: תודה עידו ובהצלחה לכם בדיון.

יפעת שאשא ביטון: נעבור לחי גוזלן.

 << אורח >> חי גוזלן: חשוב לי להגיד, אתם מקיימים עכשיו ישיבה על שנה הבאה, כאשר יש הרבה קבוצות בספורט העממי שעוד לא סיימו את השנה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מקיימים דיון רק על שנה הבאה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מקיימים דיון גם על שנה הבאה אבל לא רק עליה, דיברנו גם על מה שקורה היום.

יפעת שאשא ביטון: בסדר?

 << אורח >> חי גוזלן: מעולה.

 << אורח >> חי גוזלן: פשוט תבינו שאנחנו בקשר ארוך מאוד אתכם.

 << אורח >> חי גוזלן: יש לנו את העמותה הכי גדולה במדינת ישראל של הספורט העממי, של הליגה למקומות עבודה, שנותנת כל כך הרבה פעולה וכל כך הרבה שכר וכל כך הרבה פרנסה להרבה עובדים, לאלפי עובדים.

 << אורח >> חי גוזלן: בסופו של דבר אנחנו דורשים פחות מחודש, אפילו הצענו לעשות ימים מרוכזים כדי לסיים את הליגה, כדי שנוכל להיות מוכנים כבר לספורטיאדה, שזה אחד האירועים הכי גדולים שקיימים במדינת ישראל.

 << אורח >> חי גוזלן: בכל פעם אנחנו נענים בשלילה.

 << אורח >> חי גוזלן: אתם צריכים להבין, אנחנו ספורט שקיים 40 שנים, זה ספורט עממי שמאגד את כל מקומות העבודה במדינת ישראל.

 << אורח >> חי גוזלן: אנחנו חייבים את העזרה שלכם.

 << אורח >> חי גוזלן: לא ביקשנו חודש או חודשיים.

 << אורח >> חי גוזלן: עמדנו בכל הקריטריונים שביקשתם מאיתנו של התו הסגול, לפני שהתחלפו השרה מירי רגב והשר החדש חילי טרופר.

 << אורח >> חי גוזלן: אנחנו מבקשים מכם לחזור.

 << אורח >> חי גוזלן: אנחנו צריכים כמה ימים מרוכזים כדי לסיים את הליגה ולקחת פגרה.

 << אורח >> חי גוזלן: גם כך התקופה הזאת הייתה אמורה להיות פגרה של שלושה חודשים.

 << אורח >> חי גוזלן: אנחנו רוצים לסיים את הליגה כדי שנוכל לצאת לפגרה.

 << אורח >> חי גוזלן: אנחנו חייבים את העזרה שלכם.

 << אורח >> חי גוזלן: תבינו, אנחנו מעסיקים אלפי עובדים וספקים חיצוניים.

יפעת שאשא ביטון: כמה אנשים אתם מעסיקים?

 << אורח >> חי גוזלן: יש מאות אנשים שמועסקים ישירות, ויש אנשים חיצוניים שנותנים לנו שירות, כמו למשל אולמות ספורט, שופטים, רשמים וכדומה, שתלויים בפרנסה שלנו.

 << אורח >> חי גוזלן: אנחנו לא יכולים לקיים את החוזה איתם בגלל שאנחנו לא עובדים כרגע, אין פעילות כרגע.

 << אורח >> חי גוזלן: אנחנו חייבים את האישור שלכם להפעלת הליגה למשך כמה ימים בודדים.

 << אורח >> חי גוזלן: יש לנו מספר ליגות.

 << אורח >> חי גוזלן: אתמול דיברנו גם עם נורית שרביט שמעורבת בזה אישית.

 << אורח >> חי גוזלן: אני רוצה להגיד תודה רבה לנורית שרביט ממשרד הספורט, שבאמת מעורבת אישית ורוצה לעזור, אבל תמיד אנחנו מקבלים מכות בגלגלים ממשרד הבריאות.

 << אורח >> חי גוזלן: אני מבין את ההחמרה שיש כרגע בקורונה, אנחנו מוכנים לכל מה שתגידו – נסגור אולמות, שכרנו יותר שעות אולם כדי שיהיה מרווח בין קבוצה לקבוצה שמגיעה, עשינו הכול, מדידות, אפליקציה שנותנת לנו מידע אם יש חום למישהו, הצהרות בריאות, כל מה שאתם רוצים.

 << אורח >> חי גוזלן: החמרנו על ההחמרות שלכם, אך עדיין בסופו של דבר אנחנו לא מקבלים אישור לקיים את הליגות הללו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חי.

יפעת שאשא ביטון: תיכף נשמע את נציגי הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' חגי לוין עלה על הקו?

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: קרן שתוי מהולמס פלייס – לא נמצאת.

יואל רזבוזוב: חורש דור-חיים הוא שמייצג את פרופ' לוין.

יפעת שאשא ביטון: ד"ר חורש דור-חיים, בבקשה.

חורש דור-חיים: אני פיזיולוג מאמץ ואני מייצג כאן את איגוד רופאי בריאות הציבור, שפרופ' חגי לוין עומד בראשו, אז אני כאן מופיע בשמו.

חורש דור-חיים: צריך לבדל.

חורש דור-חיים: לא עד הסוף ירדתי לעומק מהות הישיבה כי באמת כל ענפי הספורט, ולא רק הספורט אלא הפעילות הגופנית, סובלים מן המשבר בצורה חמורה, ביתר שאת.

חורש דור-חיים: אם אנחנו מדברים על ליגות למקומות עבודה, שבאמת יש להן חשיבות גדולה מאוד בכל הקשור לפעילות גופנית של אנשים, לקיום של אורח חיים בריא וגם לתחרות בריאה בין אנשים שונים כחלק מן ההווי שיש במקומות עבודה, אין שום סיבה לא לקיים פעילות, כל עוד היא עומדת בכללים של התו הסגול.

חורש דור-חיים: זה לא שונה מאשר כל פעילות גופנית אחרת וניתן לאפשר להם לעסוק בפעילות גופנית ולחזור, כל עוד זה עומד בהנחיות של משרד הבריאות, בהנחיות הריחוק וכולי.

חורש דור-חיים: צריך רק להביא בחשבון עניין מיוחד שמייחד את הליגות למקומות עבודה, שבשונה מן הספורט התחרותי בליגות האחרות מדובר באוכלוסייה יותר מבוגרת בדרך כלל.

חורש דור-חיים: כאן צריך להביא בחשבון שיש גם אנשים עם גורמי סיכון.

חורש דור-חיים: יש לזה שתי השלכות.

חורש דור-חיים: ראשית, זה הסיכון הגדול יותר לתחלואה קשה מקורונה.

חורש דור-חיים: לכן אני חושב שצריך לנהוג במשנה זהירות.

חורש דור-חיים: כדאי לחשוב טוב אם יש קבוצות אוכלוסייה מתוך הליגות למקומות עבודה שצריך להגיד להן שאולי עדיף שלא ישתתפו, בגלל שהם בעלי גורמי סיכון, ולעשות כאן הפרדה בין אוכלוסייה בעלת גורמי סיכון לזאת שהיא לא, ואחרים יכולים להשתתף כרגיל בפעילויות.

חורש דור-חיים: שנית, בעצם תקופה ארוכה שהאוכלוסייה הזאת הייתה במה שנקרא de-conditioning, כלומר היא לא עסקה בפעילות גופנית.

חורש דור-חיים: אלה אנשים שהם לאו דווקא ברמת כשירות גבוהה.

חורש דור-חיים: בשבילם עכשיו לפרוץ למשחקים בלי הכנה מוקדמת זה דבר שצריך להביא אותו בחשבון.

חורש דור-חיים: אני לאו דווקא אומר את זה ברמה של מה שאנחנו עושים בהיבט של המדיניות אלא באמת צריכה להיות איזו הכנה מוקדמת שלהם וצריך להביא את זה בחשבון כאשר רוצים להחזיר אותם לתחרות.

חורש דור-חיים: כלומר גם את המועדים של התחרויות של הליגה צריך להתאים, אולי אפילו לשנות את המועדים ולאפשר להם את ההכנה המוקדמת כפי שצריך.

חורש דור-חיים: אלה שני דברים שצריך להביא אותם בחשבון כאשר אנחנו מאפשרים, ושוב, לדעתי צריך לאפשר להם לחזור לפעילות.

חורש דור-חיים: לגבי הנושאים האחרים שקשורים בענפי הפעילות הגופנית השונים בספורט העממי, עוד פעם, הם לא שונים מאף אחד אחר.

חורש דור-חיים: צריך לראות שזה עומד בתנאי התו הסגול ועומד בתנאי הצרכים של ריחוק.

חורש דור-חיים: צריך לשקול כאן אוכלוסיות שהן בעלות גורמי סיכון, אולי באופן אינדיבידואלי, כל אחד ואחד, לעשות את שיקול הדעת האם צריך להשתתף או לא צריך להשתתף באירועים שיכולים להיות מסכני הדבקה.

חורש דור-חיים: זו דעתי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: אילן סויסה, בבקשה.

אילן סויסה: שלום לכולם.

אילן סויסה: תודה על ההזדמנות.

אילן סויסה: חשוב מאוד שישמעו אותנו.

אילן סויסה: שמי אילן סויסה, אני יושב-ראש ארגון המדריכים והיוצרים לריקודי עם בארץ ובתפוצות.

אילן סויסה: בחצי דקה אספר על הארגון, ממש במהירות, לא אלאה אתכם.

אילן סויסה: מדובר בארגון בן 45 שנים שאנחנו מנהלים אותו.

אילן סויסה: אנחנו מתעדים את ההיסטוריה של הריקודים החל מ-1928 ועד היום.

אילן סויסה: המרקידים שלנו נציגים ושליחים של מדינת ישראל בהרקדות בחו"ל, במחנות.

אילן סויסה: אני חושב שיש לזה ערך מוסף שלא דיברו עליו עד היום.

אילן סויסה: אני רציתי שתדעו את זה קודם כול לפני שאנחנו מדברים.

אילן סויסה: מדובר במאות משפחות של מרקידים ויוצרים, שנכון להיום חלקם הגדול כבר אין להם מה לאכול.

אילן סויסה: באמת אני אומר את זה, זה לא קלישאה ואני לא בא עכשיו לנגן על שום דבר.

אילן סויסה: עד כה היינו כולנו, כל מדינת ישראל, כל העולם, בשותפות גורל.

אילן סויסה: שתקנו, ספגנו וקיבלנו את המצב איך שהוא.

אילן סויסה: כרגע מחזירים אולמות אירועים עד 250 איש.

אילן סויסה: ההבדל בין ספורט תחרותי לבין ספורט לא תחרותי, אני לא יודע כמה הוא גדול.

אילן סויסה: למשל ריקודים סלוניים נקראים ספורט תחרותי, להם מותר לרקוד בזוגות גנריים.

אילן סויסה: בריקודי עם זה בדיוק אותו דבר, זה זוגות גנריים, זה אנשים שמכירים האחד את השני באופן קבוע, אין החלפות.

אילן סויסה: יש גם שמירה על ריחוק במעגלים שבהם אנחנו רוקדים.

אילן סויסה: יש פה מאות משפחות שכבר לא עובדות כל כך הרבה זמן בגלל ההגבלות ויש בלבול אחד גדול.

אילן סויסה: אנחנו לא יודעים לאן אנחנו שייכים – אנחנו שייכים לספורט?

אילן סויסה: אנחנו שייכים למחול?

אילן סויסה: לספורט תחרותי?

אילן סויסה: לספורט לא תחרותי?

אילן סויסה: לאולמות אירועים?

אילן סויסה: למועדון?

אילן סויסה: לא יודעים למה אנחנו שייכים.

אילן סויסה: בסוף בסוף מה שקורה, המרקידים לוקחים את החוק לידיים, חלקם עושים עבירות לא במודע, עד שאנחנו מעירים להם.

אילן סויסה: אנחנו מוכנים לשמור על כולם, אבל פשוט הגענו למצב שאנשים מקבלים איומים מן הבנקים ומכל מיני משרדי ממשלה, אם זה ביטוח לאומי ועוד גופים אחרים.

אילן סויסה: נראה שיש פה מין קצר בין מה שהממשלה אומרת בהגבלות שהיא קובעת לבין מה שקורה בשטח, ואז אנחנו מוצאים את עצמנו עומדים באמצע.

אילן סויסה: אנחנו לא יודעים עם מי לדבר.

אילן סויסה: אני באופן אישי פניתי אין-ספור פעמים, עשרות פעמים גם למשרד התרבות, לעידן הדובר של חילי טרופר והתכתבתי איתו במשך חודש וחצי.

אילן סויסה: תנו לנו בבקשה מתווה מסודר.

אילן סויסה: אני רוצה שהאנשים שלנו יעבדו בצורה חוקית, מסודרת, בשמירה על בריאות הציבור שאנחנו שייכים אליו.

אילן סויסה: מדובר באוכלוסייה קבועה, לא משתנה.

אילן סויסה: באולמות אירועים בכל ערב יש 250 איש אחרים.

אילן סויסה: אצלנו זה אותם אנשים, הם לא יתחלפו, לא פתאום מישהו יתחיל לרקוד, בטח לא בתקופת הקורונה.

אילן סויסה: זה אנשים קבועים, אנחנו שולטים בהם, יש לנו רשימת תפוצה.

אילן סויסה: עמדנו בכל הנהלים עוד לפני שיצאנו לסגר, כבר התחלנו לעשות בדיקת חום והשתמשנו באלכוג'ל, לא כולל רישום כי לפני כן זה לא נדרש.

אילן סויסה: אנחנו כרגע בבעיה קשה מאוד, גם מבחינת תמיכה כלכלית לאנשים האלה, שנבלעו איכשהו בתרבות ואף אחד לא מדבר עליהם, וחשוב לי שתשמעו אותנו.

אילן סויסה: פשוט בהגדרה אחת פשוטה שלכם אתם יכולים לעזור לנו, הגדרה פשוטה, להציל מאות משפחות בישראל.

אילן סויסה: המתווה שלנו הוא לעבוד כמובן לפי הנחיות משרד הבריאות: רישום ובדיקת חום בכניסה ולשמור על כל הכללים שנקבעו.

אילן סויסה: בבקשה, אנחנו צריכים את העזרה שלכם.

אילן סויסה: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך אילן.

יפעת שאשא ביטון: נגעת בנקודה חשובה.

יפעת שאשא ביטון: אגב הרבה מאוד מן הפניות שמגיעות אליי מצביעות בדיוק על הסיפור הזה, שאין הנחיות ברורות.

יפעת שאשא ביטון: הם לא יודעים מה מותר ומה אסור.

יפעת שאשא ביטון: מותר להם 50, מותר להם 250 במקום פתוח או במקום סגור, כן זוגות או לא זוגות.

יפעת שאשא ביטון: אתה צודק, אילן, שהרבה מאוד מרקידים – אני לא יודעת אם לומר – לקחו את החוק לידיים, אבל אני מקבלת הרבה מאוד סרטונים של הרקדות בכל מיני מקומות בארץ, ששם הכול פרוץ.

יפעת שאשא ביטון: עזוב שהם בלי מסכות, אבל יש התקהלות גדולה מאוד.

יפעת שאשא ביטון: כאשר אתה שואל אותם, הם לא באמת יודעים אם מותר או אסור.

אילן סויסה: עוד משהו אחד קטן, ברשותכם, אם אפשר.

אילן סויסה: ההגבלה של 50 אנשים בהתקהלות לנו כחוג – לאנשים לא בא לפתוח את האולם.

אילן סויסה: זה 1,000 שקל שכירות לאולם, 250 שקל לקופאית ולחומרי חיטוי.

אילן סויסה: נשאר 500 שקל, כי עלות כרטיס היא 35 שקלים.

אילן סויסה: זה 1,750 שקלים בערב, כאשר אנחנו בסוף עוד נשלם את המסים האלה מהכיס שלנו למדינה.

אילן סויסה: על 50 איש – זה לא יכול לעבוד.

אילן סויסה: אנחנו מבקשים שישוו אותנו למתווה של אולם אירועים, מועדון או פאב, לא משנה, אבל משהו שיהיה במספר נורמלי, שנוכל להתקיים וכמובן לשמור על הכללים.

אילן סויסה: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: ברור.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך אילן.

יפעת שאשא ביטון: נעבור למשרד התרבות והספורט.

יפעת שאשא ביטון: נבקש התייחסות גם קונקרטית לגבי נושא ההרקדות, גם לגבי ליגות של מקומות עבודה והתייחסות לענפים השונים.

יפעת שאשא ביטון: איפה האחידות בהנחיות?

יפעת שאשא ביטון: תעשו לנו סדר בבקשה.

נורית שרביט: שלום.

נורית שרביט: אנחנו עובדים מול משרד הבריאות.

נורית שרביט: אנחנו מרכזים את כל החזרה של הפעילות הגופנית והספורט, גם התחרותי וגם העממי, למגרשים.

נורית שרביט: בנינו מתווה, שהתחיל בצורה הדרגתית.

נורית שרביט: התחלנו עם הספורט ההישגי, לאחר מכן עם הספורט התחרותי.

נורית שרביט: התחלנו עם כמויות קטנות של ספורטאים ולאחר מכן הרחבנו את זה לספורט התחרותי.

נורית שרביט: לאחר מכן הוספנו את הספורט העממי.

נורית שרביט: הראשונים שקיבלו אישור למגע בפעילות גופנית היו הילדים, והשלב הבא כמובן היה להחזיר את המגע לפעילות הגופנית למבוגרים.

נורית שרביט: אנחנו ממש בשיתוף פעולה מלא עם משרד הבריאות ובעבודה יום-יומית.

נורית שרביט: אנחנו מנסים, ואנחנו גם לא מיד נענים בתשובות שליליות, אבל כל נושא החזרת המגע לפעילות הגופנית העממית והתחרותית למבוגרים – בשלב הזה כרגע לא אושר לנו, לאחר שמשרד הבריאות בדק את הנושא הזה בשבוע שעבר.

נורית שרביט: זה הגיע עד לשולחנו של המנכ"ל, ויכול להיות שגם של השר.

נורית שרביט: אשמח שתהיה גם התייחסות של משרד הבריאות לסוגיה הזאת.

נורית שרביט: אנחנו חושבים גם על מתווים של השבת הקהל למגרשים.

נורית שרביט: אנחנו חושבים כבר על העונה הבאה.

נורית שרביט: אתם התייחסתם לסוגיה של התקציב אבל אנחנו מנסים גם לחשוב על סוגיות נוספות, בהיבט של אימונים עם מגע, בהיבט של החזרת זרים לליגות, ובכלל אנחנו מדברים גם על הליגות העממיות, גם על הליגה למקומות עבודה, גם ליגת ..., גם אירועים גדולים, כמו הספורטיאדה ואירועים נוספים שמתקיימים ברשויות המקומיות.

יפעת שאשא ביטון: בפועל אנחנו חושבים על הכול, אבל מה קורה עם זה?

יפעת שאשא ביטון: למה ליגות של מקומות עבודה לא יכולות לחזור לפעילות?

יפעת שאשא ביטון: מה ההבדל אם הוא משחק עכשיו כדורגל במגרש של הליגה למקומות עבודה או במגרש של ליגת העל?

יפעת שאשא ביטון: אני לא מצליחה להבין.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מדברת כמובן מבחינת המהות אלא מבחינה בריאותית.

נורית שרביט: הסוגיה לגבי הליגה למקומות עבודה היא אותה סוגיה למבוגרים גם לגבי הליגות התחרותיות.

נורית שרביט: בכל האיגודים הליגות התחרותיות למבוגרים למעשה סיימו את העונה.

נורית שרביט: היחידים שקיבלו אישור להמשיך את העונה במתווה מסוים מאוד ובדגש על מה שד"ר חורש דור-חיים ציין, בכל הנושא של מניעת פציעות אימונים והחשיבות של ההכנה לפני שמחזירים אותם למשחק, היו בעצם הליגות המקצועניות, והיה להן מתווה ספציפי מאוד שאושר על ידי משרד הבריאות, מתווה שהוא סוג של בידוד.

נורית שרביט: הן הליגות היחידות שהמשיכו לבצע פעילות.

נורית שרביט: בכל שאר הליגות צילמו את תמונת המצב והן סיימו את העונה.

נורית שרביט: עכשיו אנחנו מסתכלים קדימה על העונה הבאה כי בשביל לפתוח את העונה הבאה בספטמבר או באוקטובר הם צריכים להתחיל להתאמן לקראת סוף יולי או אמצע יולי.

נורית שרביט: על זה אנחנו כרגע מסתכלים.

נורית שרביט: אני מודעת לבעיה של הליגה למקומות עבודה.

נורית שרביט: הגשנו את הבקשה, אנחנו מגישים אותה כמעט בכל פעם שאנחנו מבקשים להוסיף עוד הקלות.

נורית שרביט: בשלב זה קיבלנו תשובה שלילית.

נורית שרביט: חשבנו על דברים נוספים, שאפשר אולי לעשות איזו החרגה.

נורית שרביט: אבל גם אם חשבנו על איזו פעילות חד-פעמית כזאת, ודיברתי על זה גם עם חי, אני לא בטוחה עד כמה נכון לקיים אותה.

נורית שרביט: אי אפשר לעשות רק את המשחק ולא לעשות הכנה, להחזיר משתתפים לא מיומנים לפעילות גופנית אינטנסיבית פתאום, כי משחק, גם אם זה עממי, נעשה בעצימות גבוהה.

יפעת שאשא ביטון: אבל תנו להם לנהל את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שוב בפטרונות.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה לגמרי את הסוגיה הזאת, גם שמעתי אותה מד"ר חורש דור-חיים, אבל אנחנו עוד פעם פטרונים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אומרים להם: לא, אנחנו לא רוצים שתחזרו עכשיו לפעילות שמא תהיה פציעה, אתם לא מוכנים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו סומכים עליהם שהם ידעו להחזיר את השחקנים שלהם לעשות את זה בצורה הנכונה, שהם ידעו לאמן אותם לפני כן.

יפעת שאשא ביטון: אגיד לך מה אני מחפשת פה: את ההיגיון והפשטות שבהחלטות.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שהכתובת היא לא את בהכרח כי אתם כפופים להנחיות של משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: זו הסיבה, ברשותך, שאעבור לנציגים של משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהתשובות צריכות להיות שם, מה הם יתירו לנו לקיים ובאילו תנאים ומה לא.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שיהיו להם הסברים מספיק טובים כדי שאנחנו נוכל לצאת מפה ולהגיד: אוקיי, הבנו את הרעיון ואנחנו יכולים לתמוך בו.

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות, ד"ר אפרת אפללו, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: שמעת את הנקודות שהעליתי?

יפעת שאשא ביטון: תעשי לנו סדר.

אפרת אפללו: שמעתי.

אפרת אפללו: נורית שרביט ממשרד הספורט אמרה יפה: אנחנו עובדים ממש ממש צמוד על המתווים ועל ההצעות ועל הדרך להחזיר את הספורט, וגם את התרבות, כי זה בעצם משרד משותף.

אפרת אפללו: אני עובדת במקביל ביחד עם הצוות של פרופ' גרוטו איך להחזיר ואיך לבצע את הדברים בצורה הכי נכונה, ובמקביל לשמור על בריאות הציבור.

אפרת אפללו: אנחנו באמת שוקלים כל דבר כמה וכמה פעמים, חושבים על כל ההשלכות של הדברים.

אפרת אפללו: אנחנו נמצאים באיזשהו תהליך, כפי שכולם רואים.

אפרת אפללו: בהתחלה אי אפשר היה לצאת, אם אתם זוכרים, אפילו להתרחק עשרה מטרים מהבית, והדברים השתנו עם הזמן.

אפרת אפללו: בהתחלה התאפשר רק לספורט לליגה המקצוענית ועכשיו גם לספורט התחרותי, ואפשר גם ספורט עממי ללא מגע.

אפרת אפללו: כלומר אנחנו נמצאים באיזשהו תהליך וחייבים להבין שזה תהליך.

אפרת אפללו: לאור העלייה בנתוני התחלואה, כפי שכולנו רואים, אנחנו צריכים לבחון כל דבר בקפידה, בצורה ביקורתית מאוד.

אפרת אפללו: רק לאחרונה ישבנו עם משרד הספורט ואישרנו להם כמה דברים שעד כה לא אושרו, כמו למשל קיאקים לארבעה אנשים שיושבים יחד בקיאק, שזה לא אושר בעבר, משחקי ברידג' עם מרחקים של קצת פחות משני מטרים, בתנאי שיש מגנים ומסכות.

אפרת אפללו: אנחנו לא לא-מקשיבים.

אפרת אפללו: אנחנו מקשיבים ושוקלים את הדברים ובאמת משתדלים, אבל יש דברים שהם – למשל הליגה למקומות עבודה זה קצת בעייתי כי כפי שנורית שרביט ציינה, הליגה למקצוענים עבדה במתווה מאוד מאוד מוגדר, עם בידוד של כל השחקנים והצוות והשופטים.

אפרת אפללו: בליגה למקומות עבודה זה קצת יותר מורכב.

אפרת אפללו: אנחנו צריכים עוד טיפה להמתין, אנחנו צריכים עוד טיפה לראות מה קורה עם התחלואה, אנחנו צריכים עוד קצת להתכנס, להיות סבלניים ולקוות שלאט לאט הדברים יסתדרו.

יואל רזבוזוב: הבעיה היא שגם הליגה למקומות עבודה, גם הכדורגל באולמות, הם צריכים לסיים את הליגה.

יואל רזבוזוב: אם הם לא מסיימים את הליגה יש להם בעיה.

יואל רזבוזוב: אמנם הם לא מקצוענים אבל עדיין בספורט הלא מקצועני אלה ענפים, לפחות בכדורגל באולמות – זה ענף שמייצג אותנו.

אפרת אפללו: אני מבינה את מה שאתה אומר אבל אתה יודע כמוני שגם אם אתה מסתכל על העולם, אתה יודע שאנחנו יחסית כן אפשרנו פעילות ספורטיבית וגם ליגות למיניהן, הליגה המקצוענית למשל, בהשוואה למדינות אחרות.

אפרת אפללו: אי אפשר להגיד שאנחנו לא רוצים ולא אכפת לנו ולא חשוב לנו.

אפרת אפללו: הליגה למקומות עבודה – זה דבר שכל הזמן נמצא בדיון.

יואל רזבוזוב: אני מבקש להוסיף לדיון גם את הליגה העליונה של קט-רגל באולמות.

יואל רזבוזוב: הם גם צריכים לסיים את הליגה, יש להם כמה ימים.

אפרת אפללו: מה זה כדורגל באולמות?

יואל רזבוזוב: יש קט-רגל באולמות.

יואל רזבוזוב: יש ליגה תחת איגוד הכדורגל.

יואל רזבוזוב: בספורט החובבני היא יחסית ליגה מקצועית, זאת ליגת העל שלהם.

יואל רזבוזוב: יש להם ליגה.

יואל רזבוזוב: נעביר לך את המסמכים.

אפרת אפללו: אנחנו מקבלים את כל המתווים ממשרד הספורט, יושבים איתם ביחד וממש בוחנים סעיף-סעיף ורואים איפה אפשר להקל ואיפה לא.

אפרת אפללו: אנחנו נבחן את הנושא.

יואל רזבוזוב: פשוט אנחנו מסתכלים על אולמות אירועים, על חתונות, על ללכת לעשות קניות בסופרמרקט, ולפעמים יש דיספרופורציה מול חלק מענפי הספורט.

יואל רזבוזוב: קודם כול זה ספורטאים, הם אנשים בריאים וחזקים.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא מומחים לרפואה אבל אני חושב שהמצב היה - - -

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להמשיך מן הדברים שלך, חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יפעת שאשא ביטון: אני עדיין מחפשת את ההיגיון שבדברים.

יפעת שאשא ביטון: אתן לך דוגמה, אפרת, מסרטונים שקיבלתי ממש ביומיים האחרונים.

יפעת שאשא ביטון: נמצאים אנשים על חוף הים, מרוכזים שם כולם – אני לא ממציאה, יש לי את זה מתועד, אם תרצי אני מוכנה להעלות את זה לשידור – והחליטו לרקוד שם, באופן ארעי לחלוטין, עשו שם הרקדה של ריקודי עם.

יפעת שאשא ביטון: את רואה את כל עם ישראל, יש שיר, כולם קמו ורקדו.

יפעת שאשא ביטון: מותר או אסור?

יפעת שאשא ביטון: מותר, אף אחד לא אומר להם לא.

יפעת שאשא ביטון: נכון?

יפעת שאשא ביטון: הם לא מתקהלים, הם במרחק האחד מן השני, הם לא היו צריכים את המסכות כי הם במקרה נמצאים בחוף הים.

יפעת שאשא ביטון: וואלה, זו דילמה.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו תעשי הרקדה בצורה ממוסדת בתוך אולם, עם שמירה על מסכות ועל היגיינה ועל ריחוק חברתי ועל הכול, בצורה מאוד מאוד מסודרת – זה אסור.

יפעת שאשא ביטון: איפה ההיגיון?

יפעת שאשא ביטון: איך אני מצפה שהציבור שם בחוץ יבין ממני בדיוק מה מותר לו ומה אסור לו, ולמה את זה כן ואת זה לא?

יפעת שאשא ביטון: שלא נדבר כבר על הפרנסה של אנשים שנפגעת כאן, זה לא רק בשביל ה-fun ולא רק כי זה אורח חיים בריא.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שגם הפעילות הספורטיבית חשובה לבריאות, לא רק להגן על זה שלא נידבק מקורונה.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אנשים מצביעים ברגליים ועושים דין לעצמם.

יפעת שאשא ביטון: אם את שואלת אותי, את זה אני רוצה למנוע.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לחבר את זה לדוגמה טרייה מאתמול בצוהריים.

יפעת שאשא ביטון: לילדים הרי אסור לעשות מסיבות סיום ואסור להם להביא הורים, אז הם החליטו לצלם בזום.

יפעת שאשא ביטון: הם אמרו כך: אם הם עושים את זה במהלך שעות הלימודים – מותר להם לצלם ברצף את כל המסיבה, כל השכבה ביחד; אבל אם זה אחרי שעות הלימודים – מותר להם רק בקבוצות של 50.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת: ריבונו של עולם, איך אנחנו מצטיירים שם בחוץ בחוסר האחידות?

יפעת שאשא ביטון: מה זה משנה עכשיו אם הם כל היום היו ביחד ואחר הצוהריים הם נפגשים ונשארים ביחד עוד שעתיים?

יפעת שאשא ביטון: אותו דבר לגבי הליגות למקומות העבודה, שהם ממילא עובדים ביחד; אותו דבר לגבי הרקדות, שאנחנו מכירים בהרבה מאוד מקומות.

יפעת שאשא ביטון: תעשי לנו סדר, תפשטי לנו את זה.

אפרת אפללו: קודם כול אסביר לכם לגבי מערכת החינוך כי זה גם פן שאני מתעסקת בו במשרד הבריאות.

אפרת אפללו: הם אמורים להישאר בקבוצות קבועות, לא אמורים להתערבב.

יפעת שאשא ביטון: קבוצות קבועות.

יפעת שאשא ביטון: כל השכבה לומדת ביחד.

אפרת אפללו: צו החינוך ברור מאוד ומערכת החינוך מכירה את זה.

אפרת אפללו: הכיתות אמורות להיות קבועות.

אפרת אפללו: כשהם נמצאים ביחד הם אמורים להימצא במתחמים נפרדים במהלך השיעורים, לצאת להפסקות מדורגות.

אפרת אפללו: מה שקורה בפועל – לצערי אני לא נמצאת בכל בית ספר ולא יכולה להגיד.

יפעת שאשא ביטון: בשכבה, אני חוזרת ומדגישה, כשכבה.

אפרת אפללו: כמה שפחות ערבוב.

אפרת אפללו: לגבי מה שקורה בים ומה שקורה אחר הצוהריים ומה שקורה במגרשים – הייתי בוועדת החינוך קודם ואמרו לי: בני נוער מסתובבים בפארקים ובקניונים ולא שמים מסכות וכן הלאה.

אפרת אפללו: אני אומרת שיש פה אחריות אישית שלנו כציבור, יש פה אחריות של ההורים, יש פה אחריות של מוסדות החינוך, יש פה אחריות של חברי הכנסת, של כולנו פה, זה על פתחנו.

אפרת אפללו: ההסברה ברורה, הדברים פשוטים מאוד.

אפרת אפללו: צריך לצאת מסר מכולם פה, שצריך לשמור על הכללים על מנת למנוע את התפשטות הנגיף.

אפרת אפללו: זה לא מין גחמה אישית של משרד הבריאות.

אפרת אפללו: יש פה נגיף מדבק מאוד, וצריך לשים את זה על השולחן, והמטרה שלנו – הממשלה הייתה יכולה להחליט, זה הכי קל, לשחרר את המשק ולאפשר לכולם לחזור לשגרה, אבל הצעדים הם מדודים.

אפרת אפללו: כל פעם משחררים קצת, כל פעם בודקים מה קורה עם התחלואה, מנסים להתאים את המתווים כך שבאמת דברים יקרו.

אפרת אפללו: זה לא שדברים לא קורים, אתם רואים שדברים מיום ליום משתנים, בכל יום עוד דברים מאושרים.

אפרת אפללו: חשוב גם להבין שהממשלה היא זו שמאשרת בסופו של דבר את הדברים.

אפרת אפללו: אנחנו הגורם המייעץ, אנחנו ממליצים.

אפרת אפללו: בסופו של דבר מי שחותם על הדברים זה הקבינט, זה הממשלה והאחריות לביצוע הדברים היא בסופו של דבר על הציבור.

יפעת שאשא ביטון: את צודקת לגמרי מבחינת ההנחיות ואפילו אלך איתך צעד אחד קדימה.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת מה, אני אפילו לא אומרת לכם: תסגרו, תפתחו.

יפעת שאשא ביטון: באמת, אני לא נכנסת לכם לשיקולים המקצועיים.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני אומרת: אם החלטתם משהו אז לפחות שתהיה איזו עקביות כדי שאנשים ידעו.

יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת הרבה מאוד פניות לגבי נושא הספורט, הליגות השונות, ההרקדות, חדרי הכושר.

יפעת שאשא ביטון: אני כל הזמן מקבלת פניות.

יפעת שאשא ביטון: אני כמי שמאוד מאוד בקיאה בכל מה שקורה, לא תמיד יש לי תשובות.

אפרת אפללו: אז תשלחי אליי.

אפרת אפללו: אני שולחת אליהם ואני עונה לך.

יפעת שאשא ביטון: אבל אין אחידות.

יפעת שאשא ביטון: אני לא אמורה לפנות אליך.

יפעת שאשא ביטון: אגיד לך למה: גם הציבור לא אמור לפנות אליי.

יפעת שאשא ביטון: הציבור אמור לדעת מתוך הפשטות של ההנחיות מה כן ומה לא, ואנחנו לא נמצאים במקום הזה.

יפעת שאשא ביטון: כחלק מן הדיון הזה יושבים אנשים ומקשיבים לנו.

יפעת שאשא ביטון: מה ההנחיות לגבי הרקדות, למשל?

יפעת שאשא ביטון: מה מותר?

אפרת אפללו: הרקדות ללא מגע אפשר לקיים גם במבנה סגור וגם במבנה פתוח, עד 50 אנשים.

אפרת אפללו: יכולות להתקיים בתנאי שהם שומרים על מרחקים של שני מטרים האחד מן השני.

אפרת אפללו: מסכות זה קצת קשה כשעושים ספורט ורצים.

אפרת אפללו: ושמירה על היגיינה כמובן.

אפרת אפללו: על פי התו הסגול.

יפעת שאשא ביטון: זה ישים?

אפרת אפללו: עד 50 אנשים.

יפעת שאשא ביטון: את רואה שהם לא יכולים אפילו להתפרנס מדבר כזה.

אפרת אפללו: כלכלית – זה לא אני.

אפרת אפללו: אנחנו נותנים את ההמלצות המקצועיות.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אנחנו מדינה ומסתכלים עלינו כעל מדינה.

יפעת שאשא ביטון: אם משרד הבריאות אומר לי: אתם יכולים לקיים הרקדה אבל עם 50 אנשים, אז מבחינת משרד האוצר את שחררת את הענף הזה, אבל האנשים האלה לא יכולים להתפרנס.

יפעת שאשא ביטון: הם עוד משלמים על ההרקדה שהם עושים.

יפעת שאשא ביטון: מי פה לוקח אחריות על הסיפור הזה?

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאני מנסה להבין.

יפעת שאשא ביטון: הרי לשם מה הדיונים האלה?

יפעת שאשא ביטון: בשביל להביא את כולם לשולחן ולראות איך אנחנו נותנים פתרון שהוא אמיתי וישים, שייקח אותך עוד צעד אחד קדימה.

יפעת שאשא ביטון: אסור זוגות בריקודי עם, למרות שאם את שואלת אותי: את לא באמת יכולה לדעת מה קורה שם, אבל אנחנו רואים את הסרטונים שיוצאים החוצה.

יפעת שאשא ביטון: בריקודי עם אסור, בריקודים סלוניים מותר.

יפעת שאשא ביטון: ואז אני אומרת: או כן או לא, אבל מישהו פה צריך להחליט.

אפרת אפללו: יש דברים שהם מקצוע ויש דברים שהם - - -

יפעת שאשא ביטון: אז לרקוד במקצוע זה לא מסוכן בריאותית ולרקוד בשביל הנפש זה כן מסוכן?

אפרת אפללו: לא.

אפרת אפללו: אבל יש דברים שצריכים להתקיים.

אפרת אפללו: אנשים – זה המקצוע שלהם.

אפרת אפללו: זה כמו שאישרנו לליגות המקצועניות ולליגה האולימפית.

אפרת אפללו: יש דברים שצריכים להתקיים כדי לשמור על כשירות, ואת זה גם נורית שרביט ממשרד הספורט תגיד וכל הצוות שעבדנו איתו על העניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר שאני מבינה את הפוזיציה אבל אני לא שבעת רצון.

יואל רזבוזוב: להגביל ל-100 אנשים, להעלות מ-50 ל-100, להקדיש לזה מחשבה, לגשת לזה נקודתית – אני מאמין שזה יכול לפתור.

יפעת שאשא ביטון: למה 100?

יפעת שאשא ביטון: כמו באולם, בחתונות רוקדים כולם ביחד.

אפרת אפללו: בחתונות זה האישור של הממשלה.

אפרת אפללו: משרד הבריאות לא מחליט, זה לא החלטה של משרד הבריאות שאמר שהוא מאשר.

אפרת אפללו: זה בעצם הממשלה החליטה.

יפעת שאשא ביטון: תביאו את זה לממשלה.

יואל רזבוזוב: בדיוק, חשוב שאתם תביאו, שתבוא יוזמה כזאת לממשלה.

יואל רזבוזוב: קודם כול, הרבה משפחות מתפרנסות מזה.

יואל רזבוזוב: דבר שני, זה חוסן נפשי להרבה אנשים.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא באים לסכן כאן את הציבור, אנחנו גם לא לוחצים אתכם לסכן, אבל יש לחשוב נקודתית על כל ענף.

יואל רזבוזוב: אני כן חושב שאפשר למצוא פתרונות.

אפרת אפללו: אנחנו חושבים.

אפרת אפללו: אראה לך את העבודה שאנחנו עושים עם משרד הספורט, אתה לא מאמין לאיזו ירידה לאיזו רזולוציה של פרטים אנחנו נכנסים.

אפרת אפללו: נורית שרביט פה והיא תוכל להעיד.

אפרת אפללו: נכנסים לרזולוציה של – אם נתתי את הדוגמה של ברידג' ושל קיאקים אז תבין לאיזו רזולוציה אנחנו יורדים.

אפרת אפללו: אין לי בעיה, אם לריקודי עם יש איזה נציג או איגוד אז שיפנו למשרד הספורט ואנחנו נדבר על זה, אני לא אומרת שלא.

אפרת אפללו: אני לא יכולה להכתיב.

אפרת אפללו: שוב, זה לא החלטות שלנו, שלי באופן אישי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח מאוד שתשקלו, גם הם וגם הליגה למקומות עבודה, שמפרנסת הרבה מאוד אנשים ורק צריכה לסיים את הליגה כדי שהיא תוכל להכין את עצמה לקראת השנה הבאה ועל כך תלויה ועומדת פרנסתם של הרבה מאוד אנשים.

יפעת שאשא ביטון: אגלה לך משהו, אפרת: הייתי בממשלה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מאוד מתייחסים להמלצות שלכם, מאוד.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת שיש לכם משקל משמעותי מאוד.

יפעת שאשא ביטון: תביאו את זה עם כל מכלול השיקולים.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה את הצורך הבריאותי, שלא יישמע לרגע שאני מנתקת את עצמי מהסיטואציה הבריאותית שבה אנחנו נמצאים, אבל באותה נשימה אני רוצה שהציבור שמסתכל עלינו יידע בדיוק מה אנחנו רוצים ומצפים ממנו.

יפעת שאשא ביטון: פה אנחנו צריכים להיות מאוד אחידים, לדעתי, מבחינת ההמלצות.

יפעת שאשא ביטון: בואי נסכם שגם ארגון המרקידים וגם הליגה למקומות עבודה יהיו אתכם בקשר כדי שאתם תראו איך אתם יכולים לנהל שיח ולקיים את הפעילות.

יואל רזבוזוב: עוד שאלה, לגבי הקהל, מה שדיברתי, גמר הגביע בכדורגל ב-13 ביולי.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא יודעים מה יהיה המצב, יש לנו עוד שבועיים, ואם אנחנו באמת נהיה בירידה.

יואל רזבוזוב: אצטדיון הוא מקום גדול, מרווח.

יואל רזבוזוב: זה מכירת כרטיסים, אנחנו יודעים את השמות של האנשים, הקהל – כמובן שכל אחד מוזמן אבל אנחנו מכירים את הסטטיסטיקה – ברובו הוא קהל צעיר.

יואל רזבוזוב: צריך לחשוב על תוכנית.

יואל רזבוזוב: אם תהיה תחלואה גבוהה אז כמובן היא תבוטל, אבל אם תהיה אפשרות צריך כן לחשוב על זה.

יואל רזבוזוב: ולשנה הבאה, אם הקבוצות כבר צריכות להתכונן אז גם, כפי שבכנסת יש לנו את המחיצות האלה, אולי בעונה הבאה אם הנגיף לא עובר צריך לעשות הכנות לוגיסטיות, לפחות תוכנית עבודה, כדי שנוכל ליישם אותה.

יואל רזבוזוב: אם לא תהיה תוכנית עבודה, או אם נעשה אותה תוך כדי, אנחנו בטוח נאחר.

יואל רזבוזוב: גם קהל האוהדים יסבול וגם הקבוצות יסבלו.

יואל רזבוזוב: אפשר להתייחס לזה, להעלות את זה?

יואל רזבוזוב: אני חושב שזו נקודה חשובה מאוד, גם לגבי 13 ביוני וגם לגבי העונה הבאה.

אפרת אפללו: על פי מצב התחלואה כרגע קשה לי.

אפרת אפללו: אני מקווה שאנחנו נראה איזה שיפור ונוכל שוב לחזור לאיזה שחרור הדרגתי של הדברים, אבל כרגע המצב לא מזהיר.

יואל רזבוזוב: נכון, אבל להסתכל קדימה.

יואל רזבוזוב: אני לא אומר לשחרר.

יואל רזבוזוב: אני אומר להסתכל קדימה.

אפרת אפללו: אנחנו פשוט כותבים, יושבים וכל מי שיש לו איזה עניין לקדם משהו, בדרך כלל באים עם מתווים ברורים מאוד ומוגדרים, אנחנו עוברים על הדברים ורואים מה אפשר לעשות.

אפרת אפללו: אפשר, בטח, בשמחה.

יואל רזבוזוב: לגבי 13 ביוני, עוד פעם, מי אנשי המקצוע שצריכים לכתוב את המתווה?

יואל רזבוזוב: אנשי ההתאחדות לכדורגל צריכים להציע לכם ואתם אלה שאמורים לאשר?

אפרת אפללו: נורית, זה ההתאחדות לכדורגל אמורה להציע?

אפרת אפללו: אני לא יודעת.

אפרת אפללו: בדרך כלל כל הארגונים עובדים מול משרד הספורט ואז אני עובדת מול נורית.

יפעת שאשא ביטון: זה הגיוני.

יפעת שאשא ביטון: הם גם יושבים שם עכשיו ביחד, ראית.

יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שזה יעלה.

יפעת שאשא ביטון: לפני שאני עוברת לדובר הבא והאחרון, אני רוצה קודם כול להודות לכן, אפרת אפללו ונורית שרביט.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שקצת קשה במעמד הזה.

יפעת שאשא ביטון: אתן נציגות הממשלה אז הכול מתנקז אליכן.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהמסר העיקרי פה הוא לראות איך אנחנו יוצרים פשטות ואחידות בהנחיות שאנחנו מוציאים כדי שאנשים יוכלו להבין לבד גם בלי לחפש עכשיו את מי שייתן להם תשובה.

יפעת שאשא ביטון: מבחינתי אם תיקחו את זה אתכם ברעיון המסדר להנחיות הבאות אז אנחנו מבחינתי עשינו את שלנו.

יפעת שאשא ביטון: שוב תודה לכן.

יפעת שאשא ביטון: שי חטב, בבקשה.

שי חטב: אני אוהד כדורגל, אבל אני מדבר בשם עשרות אלפי אוהדים, לא רק מהכדורגל.

שי חטב: הגענו לאחר פניות גם לשר וגם לחבר הכנסת רם שפע, יושב-ראש ועדת הספורט, לדיון בוועדה שהתקיים ב-17 בחודש.

שי חטב: גם חבר הכנסת רזבוזוב היה שם.

שי חטב: הסברנו את הסיבות ואת הטענות שלנו, למה חשוב להחזיר את הקהל.

שי חטב: על רובן דיברתם פה.

שי חטב: מעבר לרווחה של אזרחים, מעבר למצב הכלכלי של הקבוצות, משהו שחשוב לי מאוד להתעכב עליו ולא כל כך עלה כאן הוא האלמנט הרפואי.

שי חטב: אנחנו עדים בשבועות האחרונים להתקהלויות חוזרות ונשנות בכל משחק של מאות ואלפי אוהדים.

שי חטב: הפעם האחרונה שראינו היא יום שבת האחרון בתל אביב, גם בכיכר רבין, גם בדרום תל אביב באזור האצטדיון לאחר דרבי תל אביבי.

שי חטב: כמובן שצריך להתייחס להנחיות ולדבר על התיאוריה אבל חשוב מאוד גם להיות מחוברים לשטח ולהבין מה קורה בסופו של דבר.

שי חטב: אני מתחבר מאוד אל מה שהיושבת-ראש אמרה בנוגע לריקודים.

שי חטב: אי אפשר לתת לעם לראות התקהלויות המוניות בחוף הים ולראות מסעדות ומועדונים מפוצצים באנשים, אבל להגיד להם: אתם אוהדי הכדורגל לא נכנסים.

שי חטב: מה שקורה בסופו של דבר זה התקהלויות לא מבוקרות של מאות אנשים, שלא עומדים בהנחיות של משרד הבריאות.

שי חטב: סביר להניח שאתם כממשלה או כנבחרי ציבור תרצו לשלוט בכאוס הזה.

שי חטב: כדי לשלוט בכאוס הזה אני בטוח שאם נכניס מאות אוהדים לאצטדיון שמכיל מקום ל-30,000 אוהדים, תחת הנחיות משרד הבריאות, עם מסכות, עם בדיקת חום, עם היגיינה, עם קפסולות, בדיוק מה שדיברנו, זה ימנע בדיוק את התמונות האלה.

שי חטב: כי בסופו של דבר יפה ונוח להגיד: אסרנו, אסרנו התקהלויות, נקודה, אבל בפועל ההתקהלויות האלה מתרחשות.

שי חטב: תרצו או לא תרצו, הן מתרחשות.

שי חטב: הן מובילות גם את המשטרה להתמודדויות לא פשוטות, לפיזור הפגנות, הפגנות שהופכות גם לאלימות, שכמובן אני לא מצדיק אבל בסופו של דבר זה מה שקורה במבחן התוצאה וחשוב מאוד לא להתעלם מזה, מעבר לאלמנט הכלכלי.

שי חטב: יום אחרי הדיון הקודם הייתה התייחסות, אם אני לא טועה של ראש המטה של שר הספורט, שאמר שיש הבדל בין אוהדי כדורגל לבין צרכני תרבות: "אנחנו לא יכולים לשלוט באוהדי כדורגל כמו בקהל של תרבות".

שי חטב: אז קודם כול, גם הספורט הוא חלק מהתרבות, וחשוב שזאת תהיה הגישה.

שי חטב: אבל אם לא ניתמם ונבין שיש באמת הבדלים במאפיינים של הקהלים האלה, ברור לי שמי שמגיע לאופרה ולתיאטרון זה לא בדיוק אותה אוכלוסייה שמגיעה למגרשי הכדורגל, אבל זה רק מחזק את הטיעון שלי.

שי חטב: במבחן המציאות אלה התקהלויות אסורות, התקהלויות שנהפכות להרבה יותר מסוכנות לבריאות הציבור מאשר כניסה מבוקרת של אותם אנשים למגרשי הכדורגל.

שי חטב: זאת הנקודה שחשוב לנו לחדד, כמובן הכול בהתאם למצב התחלואה.

שי חטב: אנחנו לא מדברים על חזרה מידית.

שי חטב: אני אפילו לא מדבר על גמר גביע המדינה בכדורגל, אלא הליגה חוזרת בעוד חודשיים, גם בכדורגל וגם בכדורסל.

שי חטב: צריך לנסות להיערך, להגיע לאיזשהו מתווה עד אז, על מקסימום אנשים, על פי רמת התחלואה, על פי תו סגול או כל הנחיות שמשרד הבריאות יראה לנכון לתת.

שי חטב: אבל תמיד צריך להיות בראש, להישאר כתזכורת מה האלטרנטיבה, מה קורה כשלא מאשרים, ומה שקורה היום לא טוב יותר לבריאות הציבור.

שי חטב: חשוב היה לנו להעביר את זה.

שי חטב: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה שי.

יפעת שאשא ביטון: הוא אפילו לארז' איתנו, הוא אומר: אל תילחמו על עכשיו, תילחמו על העתיד.

יפעת שאשא ביטון: את מי אתה אוהד?

שי חטב: אני אוהד מכבי תל אביב, אבל אני מדבר פה בשם כל הקבוצות וכל ענפי הספורט, לא רק כדורגל או כדורסל.

יפעת שאשא ביטון: ביקש אבי לוי, סמנכ"ל ההתאחדות לכדורגל, לדבר לפני שאנחנו מסיימים.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

אבי לוי: שלום לכולם.

אבי לוי: ראשית, אני רוצה להגיד לכם תודה רבה על הדיון, גם לחבר הכנסת יואל רזבוזוב, שמנסה לעזור לנו להחזיר את הליגות התחרותיות, שהן תחרותיות אבל בסך הכול הן ליגות חובבניות.

אבי לוי: נורית שרביט התייחסה לכל מה שנוגע, שזה לא קשור לא אליה ולא אלינו אלא רק להתייחסות של משרד הבריאות.

אבי לוי: כרגע, כפי שהיא ציינה, עד גיל 18 אנחנו יכולים לעשות תחרויות לילדים, ומעל גיל 18, ולא משנה, כפי שהבנתי מהדיון, אם זה רקדנים או כל מיני בוגרים אחרים, כדורגל או כדורסל, ספורט שבו צריך לבוא במגע, משרד הבריאות כרגע לא מאשר.

אבי לוי: קצת לסבר את האוזן לכולם.

אבי לוי: ההבדל בין הליגות המקצועניות, ששחקנים נמצאים בבידוד, הם בבידוד בבית, יוצאים לאימונים וחוזרים הביתה, להבדיל מליגות למקומות עבודה או ליגות תחרותיות א', ב' או ג' או ליגת האולמות, שזה שחקנים שלא משתכרים רק מכדורגל וכמובן שהם עובדים במקום העבודה שלהם ואז הם מעורבים בכל הקהילה וגם אחר כך באים לשחק את המשחק.

אבי לוי: פה משרד הבריאות כרגע לא נותן את המגע הזה, כך אני מבין את זה.

אבי לוי: לכן יש פה סכנה.

אבי לוי: יש לנו בסך הכול כ-40,000–50,000 ספורטאים במסגרת ההתאחדות לכדורגל שנקראים לא מקצוענים.

אבי לוי: הם גם צריכים לשחק כדורגל אך כרגע אנחנו לא יכולים לאפשר להם.

אבי לוי: אני לא יודע איך משרד הבריאות יכול לאשר לנו ולהתמודד עם זה, איך אפשר לפתור את זה, כאשר ההנחיות הברורות כרגע הן לכולם לשמור על מרחק ולא להיות במגע.

אבי לוי: זו בעיה קשה מאוד.

אבי לוי: אנחנו אמורים להתחיל את הליגות בעוד חודש וחצי.

אבי לוי: מה שיואל רזבוזוב אמר לגבי ליגת האולמות, זה שחקנים שעובדים.

אבי לוי: השארנו כרגע רק את ליגת האולמות, שישחקו, מכיוון שזה כולם וזה לא בחוץ וזה לא בקיץ וזה לא בחום, כי כל יתר הליגות, כמעט בכל העולם, כל הליגות החובבניות הפסיקו.

אבי לוי: רק הליגות המקצועניות פעילות, במתווה שקבעו ביחד עם משרד הבריאות, כששחקנים בבידוד ומשם מגיעים למקום העבודה שלהם שזה הכדורגל, אז הם משחקים.

אבי לוי: הלוואי ומישהו יכול לתת לנו אישור – זה קשה להגיד בימים אלה כשאנחנו רואים את מצב התחלואה – שזה יכול להשתפר ואפשר יהיה לשחק כדורגל, גם בוגרים עם מגע.

אבי לוי: כרגע עד גיל 18 אפשר לשחק ואילו לבוגרים לא נותנים לשחק.

אבי לוי: כפי שכולם ציינו פה, אם אנחנו מסתכלים אחר כך בחוץ אנחנו רואים שכל הבוגרים האלה משחקים בשכונה, משחקים בכל יום שישי בספורטק, הכול פתוח וכל המתקנים של הרשויות משכירים להם לא במסגרת איגוד כזה או אחר.

אבי לוי: הבוגרים משחקים ביניהם כדורגל בים, הם משחקים בכל מקום, ולאיגודים אומרים: לא, אתם לא יכולים לאפשר להם.

אבי לוי: אבל בסך הכול בחוץ, כפי שכולם רואים, זה אכן קורה.

אבי לוי: לגבי קהל במגרשים, אכן הכנו תוכנית לגמר הגביע, העברנו את התוכנית למנכ"ל משרד הבריאות.

אבי לוי: כרגע קיבלנו תשובה שלילית, שזה לא יכול להתרחש, למרות שאנחנו חושבים שאם הילדים הולכים לבתי הספר ולומדים בבתי ספר ויושבים במרחק האחד מהשני, גם במגרש הכדורגל כל אגודה יכולה בשלב הראשון להכניס את מחלקת הנוער שלה.

אבי לוי: לכל הקבוצות הגדולות, כמו מכבי תל אביב ומכבי חיפה, יש מחלקת נוער של 2,000 או 3,000 ילדים.

אבי לוי: הייתה יכולה להיות חגיגה יפה אם מחלקת הנוער של מכבי תל אביב הייתה רואה איך הם מנצחים בדרבי ובאליפות והיינו מפזרים אותם במרחק, או כפי שהם יושבים בכיתה בבית הספר, את מחלקת הנוער של הפועל תל אביב ואת מחלקת הנוער של מכבי תל אביב והם היו רואים את המשחק הזה.

יואל רזבוזוב: הם גם מתאמנים ביחד.

אבי לוי: צריך להכניס בהדרגה.

אבי לוי: רק צריכה להיות קצת אוזן קשבת מצד משרד הבריאות.

אבי לוי: אבל כפי שכולם רואים, קשה לנו כאנשי המקצוע בהתאחדות לכדורגל לתת תשובות לכל השחקנים החובבנים שלנו, לליגת האולמות ולכל מי שמשחקים דרכנו, למה אנחנו לא מאפשרים להם לשחק בעוד שכל העם משחק כדורגל ונוגע האחד בשני בים ובספורטק ובפארקים ואף אחד לא אוכף את זה ואף אחד לא עוצר את זה.

אבי לוי: קשה באמת להסביר.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אבי, על הדברים ועל החידוד, בעיקר בסיפה של דבריך, שאנחנו רוצים שהציבור יבין מה אנחנו רוצים, אבל לא תמיד הדברים ברורים.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, לפני שאני מסכמת, אתה רוצה לומר דבר מה?

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: שוב תודה על הדיון.

יואל רזבוזוב: בעקבות הדיון אנחנו רואים עכשיו ישיבה במשרד הספורט, ובדרך כלל כשיש דיון זה דוחף לפעולות.

יואל רזבוזוב: אז אני מקווה שתצא משם בשורה ויתנו רשת ביטחון לקבוצות, ואנחנו נילחם על כך כי אחרת אנחנו נאבד את הקבוצות והליגה לא תיפתח.

יואל רזבוזוב: דבר שני, אנחנו מדברים על פתיחת הליגה ב-15 באוגוסט, זה בעוד חודשיים.

יואל רזבוזוב: כנראה לא ניפטר מהקורונה עד אז, אז צריך לבנות תוכנית.

יואל רזבוזוב: אני דוחף לכך שיבנו תוכנית, שלא ב-15 באוגוסט נגיד: הא, מה עושים?

יואל רזבוזוב: יש לנו עכשיו חודשיים.

יואל רזבוזוב: אצטדיון זה מקום גדול.

יואל רזבוזוב: אם מדברים על גמר הגביע, אז ההתאחדות לכדורגל כן הגישה תוכנית.

יואל רזבוזוב: כן להכניס את מחלקות הנוער, שגם כך הם משחקים ביחד ונמצאים ביחד כל הזמן, אין עם זה שום בעיה, והם בבתי ספר ביחד.

יואל רזבוזוב: אפשר לעשות צעדים מדודים נקודתיים, אפשר לטפל.

יואל רזבוזוב: גם אפרת אפללו וגם נורית שרביט עובדות קשה, אין פה בכלל ספק, ויש המון פניות והמון מתווים והמון ענפים, אבל אני מרגיש איזשהו היסוס כי הבכירים במשרד הבריאות לא יאשרו.

יואל רזבוזוב: כפי שאמרת, שהיית בממשלה ושהממשלה כן מקשיבה, כן צריך ליזום תוכניות נקודתיות.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר, כפי שגם ציינת, יש דיספרופורציה – שם מותר ושם אסור.

יואל רזבוזוב: אף אחד לא מבין מה קורה, מי נגד מי.

יואל רזבוזוב: בסוגיה של הקהל, גם בטניס אין שום בעיה ש-100 אנשים יהיו במגרש, וגם באצטדיונים הגדולים וגם בכדורסל.

יואל רזבוזוב: אפשר לפתור הכול.

יואל רזבוזוב: אני מאוד מאמין בזה.

יואל רזבוזוב: תודה לך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יפעת שאשא ביטון: אומר בקצרה את סיכום הדיון, וחלקו היה גם בדברים שלך.

יפעת שאשא ביטון: קודם כול, צריך לזכור שספורט כשלעצמו זה בריאות.

יפעת שאשא ביטון: אורח חיים בריא – אנחנו נוהגים כל הזמן לקדש את הערך הזה.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון גם בעת הזו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים להיערך עם מתווה לשנה הקרובה, כולל במחלקות הנוער, לתת פתרון ייחודי גם שם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים ממשרד הבריאות וממשרד התרבות לקיים שיח גם עם נציגי הליגה למקומות עבודה וגם עם נציגי ארגון המרקידים, לראות איך מגבשים מתווה של עבודה על פי ההנחיות כדי לאפשר גם לגופים האלה לחזור למעגל התעסוקה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שיהיו הנחיות ברורות, מה מותר ומה אסור, שיהיו נגישות באתר של משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: מהפניות שמגיעות אליי אני מבינה שהדבר לא כך והציבור לא באמת מכיר את ההנחיות ויודע לתרגם אותן.

יפעת שאשא ביטון: בתחרויות הטניס, אנחנו מבקשים – או בכלל, ניקח את זה לכל התחרויות – לאפשר למשפחות להגיע.

יפעת שאשא ביטון: הרי ממילא הילדים מגיעים מתוך התא המשפחתי, עם כל המשמעויות של זה.

יפעת שאשא ביטון: אין שום סיבה שהמשפחה שלהם לא תוכל לצפות.

יפעת שאשא ביטון: משרד האוצר, אנחנו פונים אליכם כדי לתת שיפוי לכל אותם ענפים שטרם חזרו לפעילות, או שיחזרו לפעילות בקרוב, אותם אנשים שעדיין מחוץ למעגל התעסוקה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לקבל התייחסות גם לכך.

יפעת שאשא ביטון: נבקש כוועדה לקבל דיווח, גם ממשרד הבריאות, גם ממשרד התרבות וגם ממשרד האוצר, לגבי הסוגיות שהעלינו כאן, תוך שלושה שבועות, כדי שנבין מה סטטוס ההתקדמות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכל המשתתפים.

יפעת שאשא ביטון: הישיבה נעולה.