הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 25, 2020-07-07 17:30

יפעת שאשא ביטון: אני פותחת את ישיבת הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש.

יפעת שאשא ביטון: אנשי משרד המשפטים נמצאים?

לאה גופר: לדעתי כרגע כולם בוועדת החוקה.

יפעת שאשא ביטון: אין בעיה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעביר את המסר.

יפעת שאשא ביטון: אני אפתח את הדיון ואנחנו נתקדם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אמורים לאשר את הצו.

יפעת שאשא ביטון: נכון?

נירה לאמעי רכלבסקי: הצו הונח לאישור.

נירה לאמעי רכלבסקי: יש מכתב של מזכיר הממשלה.

יוליה מלינובסקי: אני עד עכשיו לא יודעת עד הסוף מה הצו הזה אומר.

יפעת שאשא ביטון: אני אסביר את הכול.

נירה לאמעי רכלבסקי: ביקשתי שישכפלו לכם את החוק החדש כדי שתראו מה משנים בו.

יוליה מלינובסקי: אגב, אנחנו לא צריכים קוורום?

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: אלה חברי כנסת.

יפעת שאשא ביטון: מי שמגיע, מגיע ויש לי את הנציגים.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לפתוח את הדיון.

לאה גופר: לילך וגנר ב-זום.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני פותחת את הדיון בנושא צו לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (שינוי התוספת לחוק) (מס' 2), התש"ף-2020.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים כאן באישור הצו שאושר על ידי הממשלה ונכנס לתוקף היום בשעה 2:00 בצוהריים, למעט הנושא של אולמות אירועים שנכנס לתוקף רק מחר בבוקר, בהתאם להחלטת הוועדה שהייתה כאן אתמול בלילה ומאחר שחצינו את חצות, זה כבר הבוקר מאוד מוקדם.

יפעת שאשא ביטון: כבר אתמול ניהלנו שיח עם המשרדים לגבי מספר סוגיות שהבוערת שבהן הייתה סוגיית המסעדות וקצת לא ברור איך התקבל כלל האצבע הזה של 30-20.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כל הזמן מדברים על החובה שלנו לייצר איזונים בין השמירה על הבריאות, ההגנה על בריאות הציבור, לבין ההגנה על ההיבט הכלכלי ועל הפרנסה של אנשים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים בשני משברים מקבילים מאוד מאוד קשים.

יפעת שאשא ביטון: אני אפילו לא יודעת לומר מה יותר חמור ממה ואנחנו צריכים לנהל את שניהם בצורה מאוד מאוד מאוזנת.

יפעת שאשא ביטון: אתמול עלתה סוגיית המסעדות אבל ראו זה פלא, ככל שאני צללתי פנימה לתוך הצו, גיליתי שיש הסתייגויות למשל לגבי קיום אירועים.

יפעת שאשא ביטון: מותר לקיים אירועים עם 20 אנשים, מותר התקהלות של 20 אנשים בכל מרחב.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שלמשל חתונה, אפשר להתחתן בחצר הבית או בבית עצמו אבל מסתבר שבאולם אירועים או במרחבים מסוימים אסור להם.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מנסה להבין כי אם מותר 20 אנשים, מה זה משנה לי באיזה מרחב?

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו כל הזמן אמרנו בפנים או בחוץ, מה זה משנה?

יפעת שאשא ביטון: פונים אלי זוגות הבוקר ואומרים שיש גן אירועים מאוד מאוד קטן, הם רוצים להשתמש בגינה שלו, במרחב, כי זה מאוד פסטורלי והם רק 20 אנשים, 20 אנשים כולל החתן והכלה, והם הבינו שבצו אסור גן אירועים, וזה נכון.

יפעת שאשא ביטון: בדקתי ואכן אסור גן אירועים.

יפעת שאשא ביטון: באינטואיציה האישית שלי אמרתי ש-20 אנשים, זה לא משנה היכן.

יפעת שאשא ביטון: כבר יש לנו מקור אחד לבלבול בקרב הציבור.

משה אבוטבול: תמיד אמרנו שתחת כיפת השמיים יש פחות סכנה.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: זה לא משנה.

יוליה מלינובסקי: אבל במסעדה, בחוץ, אפשר 30.

יוליה מלינובסקי: אם כן, למה כאן זה 20?

יפעת שאשא ביטון: בדיוק מה שאני רוצה לומר.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשים את הדברים על השולחן כי בסוף אם אנחנו רוצים שהציבור יקיים את הצו הזה בלי שניכנס למלחמות, למאבקים ולאכיפות מאוד מאוד מורכבות, הדברים צריכים להיות ברורים.

משה אבוטבול: עם הסברה.

יפעת שאשא ביטון: בדיוק.

יפעת שאשא ביטון: בלי שאנחנו נצטרך לפרש כל סעיף.

יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של חדרי כושר.

יפעת שאשא ביטון: יש חדרי כושר מאוד מאוד גדולים שיש בהם מחיצות, אפשר לייצר שם תו סגול ולשמור על הכללים והיום אני מגלה שחדרי כושר לא, למעט אם זה משרת שחקנים או ספורטאים מקצועיים.

יפעת שאשא ביטון: סטודיו פרטי – כן.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, פילאטיס וכל מיני חוגים – כן.

יפעת שאשא ביטון: אני שואלת איך הציבור אמור להתחיל להיכנס לתוך הפרשנויות האלה.

נירה לאמעי רכלבסקי: סטודיו בתוך מכוני כושר זה כנראה כן.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: אם אתה עושה חוג, זה כן.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו הציבור צריך להתחיל לנחש מה זה כן ומה זה לא.

יפעת שאשא ביטון: הדבר הנוסף שיש כאן זה הנושא של בריכות שחייה ציבוריות.

יפעת שאשא ביטון: ניסיתי להבין בהתחלה את ההיגיון כי הרי אנחנו יודעים שבכלור הנגיף מת ואז שאלתי למה זה כן וזה לא.

יפעת שאשא ביטון: נכון שבבריכות – צריך גם לומר את האמת – יש נטייה להתקהלות אבל אז מה?

יפעת שאשא ביטון: בריכה ציבורית – לא, בריכות במלון, שאני לגמרי בעדן ואני חושבת שצריך להשאיר אותן פתוחות – זה כן, בריכות טיפוליות – כן ואכן צריך לשמור על זה, ובריכות לספורטאים – כן.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה – וזו המטרה שפתחתי את הדיון עכשיו, אפילו שאנחנו בתזמון הזה, כדי שלמשרדי הממשלה תהיה האפשרות לחשוב במהלך היממה הקרובה ולהגיע אלינו מחר עם תשובות לגבי הסוגיות שאנחנו מעלים.

יפעת שאשא ביטון: אם יש לכם כבר עכשיו את הנתונים, אנחנו נרצה לשמוע את נתוני ההדבקה בחדרי כושר, את נתוני ההדבקה בבריכות ואת נתוני ההדבקה במסעדות, כדי שנוכל להבין על סמך איזה נתונים התקבלו ההחלטות האלו.

יפעת שאשא ביטון: בתוך כל הסייגים האלה, אני גם רוצה לומר משהו ברמה הכללית.

יפעת שאשא ביטון: אני לא כופרת בחובה שלנו – אני אפילו לא אומרת צורך – להגיב באופן מיידי לכל הנושא של ההתפשטות.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו חובה מוסרית כלפי הציבור לקטוע את כל ההתפשטות של המגיפה.

יפעת שאשא ביטון: אלא מה, מאוד חשוב לי שבהחלטות שאנחנו מקבלים עכשיו, כי ממילא ראינו התרופפות של הציבור וההתרופפות של הציבור זה לא רק כי זה לא מעניין הציבור אלא כי הציבור איבד אותנו בהנחיות הסותרות, במסרים המבולבלים, בדברים הלא ברורים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שאנחנו נדע לבוא לציבור והציבור יבין מהפעם הראשונה למה אנחנו מתכוונים.

יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו אומרים 20 אנשים, אלה 20 אנשים, כשאנחנו אומרים 50 אנשים, אלה 50 אנשים בלי להתחיל להגיד פה כן ופה לא, ושהדברים יהיו מאוד מאוד מוגדרים.

יפעת שאשא ביטון: זו הסיבה שהיה דחוף לי לכנס את הדיון כבר עכשיו, לבקש את מה שאנחנו רוצים ממשרדי הממשלה כדי שתבואו מוכנים מחר וכשאתם יודעים שיש לנו אפשרות – ואני יודעת שבתוך הקואליציה יש אתי חברים נוספים והם אתי באותה דעה – שאם הדברים לא יהיו ברורים, אנחנו לא נוכל לאשר את הצו ונצטרך להפיל אותו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לעשות את זה כמה שיותר מהר כי אנחנו רוצים שגם לציבור תהיה בהירות כמה שיותר מהר.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהמתח והמציאות, חוסר הוודאות שהציבור חי בה הוא לא טוב לא להם, לא לנו ובטח לא להתמודדות שלנו עם המשבר הבריאותי שאנחנו נמצאים בו.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה, אם אתה רוצה להתייחס, ואחר כך חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

משה אבוטבול: אני ודאי תומך בדברים שאת אומרת.

משה אבוטבול: בסופו של דבר, אחרי הכול, אנחנו קואליציה ויש לנו אחריות אבל אנחנו צריכים גם לתת תשובות.

משה אבוטבול: שואלים אותי שאלות ואין לי תשובות.

משה אבוטבול: למשל לגבי נושא הבריכות.

משה אבוטבול: אם את יודעת, יש את המושג של מוסדות חינוך שנמצאים בקפסולה.

משה אבוטבול: האם מותר להם?

משה אבוטבול: האם אסור להם?

משה אבוטבול: אין לי אפילו תשובות לנושא הזה.

משה אבוטבול: הנושא של אוטובוסים, 20 אנשים, האם זה חל מהיום?

משה אבוטבול: פתאום יצאה הוראה שאולי זה לא יהיה, אולי כן יהיה, והציבור יצא לגמרי מבולבל.

משה אבוטבול: הדבר הנוסף, גם לגבי המסעדות.

משה אבוטבול: הנושא של האולמות.

משה אבוטבול: הרי בסופו של דבר כולנו כופפנו את עצמנו לעבודה המשותפת של הממשלה, לעבודה המשותפת של השלטון, אבל בסופו של דבר - אני מצדיק אותך – מה קורה לא מקבלים מספיק הבהרות ולא מקבלים נתוני אמת בנושא הזה?

משה אבוטבול: מכוני כושר, הרי אנחנו יודעים שכמעט ואין שם הידבקות ואפשר לבדוק את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נרצה נתונים.

משה אבוטבול: אין שם הידבקות והנה, סוגרים אותם.

משה אבוטבול: פונים אלי אנשים.

משה אבוטבול: פנה אלי החבר שלכם מישראל ביתנו אליו פנו שני אנשים שמפעילים מכון כושר ואומרים שהם לא שורדים ואין אצלם הידבקות.

משה אבוטבול: אני אומר לכם, אני מתרגש, גם האולמות וגם זה, צועקים מכל עבר.

משה אבוטבול: לכן אני אומר שיושבת הראש צודקת.

משה אבוטבול: במידה והם צריכים עוד יום להבהרות, לא קרה שום דבר, העולם לא ייפול, נמתין למחר, יביאו הבהרות.

משה אבוטבול: מקסימום יתחתנו היום עוד כמה זוגות בודדים.

יפעת שאשא ביטון: היום מתחתנים בכל מקרה.

יפעת שאשא ביטון: שלא נטעה את הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אל תוסיפו על הבלבול שכבר כך קיים.

משה אבוטבול: כן.

משה אבוטבול: הדבר שהתחננתי אליו מתחילת משבר הקורונה, אנא, משקיעים מיליונים בהסברה ולא מבינים כלום.

משה אבוטבול: שיוציאו הודעות ברורות בכל העיתונים - לדתיים, לחילוניים, לרוסים, לאתיופים, לכל המגזרים – שיהיה ברור מה אסור ומה מותר אבל שיהיה באותיות קידוש לבנה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני אוסיף ואומר שזה לא רק העניין של ההסברה אלא זה גם עניין של ההיגיון, הרעיון המסדר שיעמוד מאחורי הדברים כי ככל שיהיה היגיון מאחורי הדברים, גם לציבור יהיה יותר קל לקלוט, לזכור ולהבין מה נדרש ממנו.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה גברתי יושבת הראש.

יוליה מלינובסקי: כמה שיותר פשוט, יותר טוב.

יוליה מלינובסקי: ברגע שאתה מסרבל את העניין, בסופו של דבר כולנו ניפול שם קורבנות.

יוליה מלינובסקי: כולם כבר דיברו כאן על המשבר הבריאותי אבל יחד עם המשבר הבריאותי בא משבר כלכלי נוראי.

יוליה מלינובסקי: אנשים פושטים רגל וזה קורה לנגד עינינו.

יוליה מלינובסקי: אנשים פונים לשוק האפור.

יוליה מלינובסקי: אתמול ישבה אצלנו בחורה, מסעדנית מתל אביב שהוא לא מקבלת הלוואות מהבנקים כי היא עסק בסיכון, כי הממשלה החליטה לתת הלוואות ולא מענקים, אף אחד לא מוותר לה על השכירות והיא משלמת לשכירות 26,000 שקלים ובעלי הנכס לא מוכנים להתפשר והיא כבר פונה לשוק האפור.

יוליה מלינובסקי: היא נמצאת במצב בריאותי נוראי.

יוליה מלינובסקי: היא כבר התמוטטה והייתה בבית חולים בהתמוטטות עצבים וזאת בחורה צעירה, פחות מגיל 30.

יוליה מלינובסקי: היה אתמול אצלנו מסעדן והוא אומר שהוא לא מבין, יש לו שני אולמות נפרדים, אין קשר ביניהם והוא שואל למה, איך אפשר לשלוף מהמותן מספר – 20 ו-30.

יוליה מלינובסקי: יש מסעדה קטנה, יש מסעדה גדולה.

יוליה מלינובסקי: כל הזמן דיברנו על זה.

יוליה מלינובסקי: בואו נלך לפי מטרים.

יפעת שאשא ביטון: אני תיכף אתייחס למטרים.

יוליה מלינובסקי: חדרי כושר.

יוליה מלינובסקי: זה מה שמחזיק אנשים בריאים.

יוליה מלינובסקי: לרוב אלה גם אנשים צעירים.

משה אבוטבול: גם אין התחככות.

יוליה מלינובסקי: למה?

יוליה מלינובסקי: בדרך לכאן ראיתי בחדשות 12 בעל חדר כושר בנוף הגליל - נצרת עילית - והוא אמר דבר פשוט וזה קורע לב.

יוליה מלינובסקי: הוא אומר שהוא לא סוגר, שיבואו פקחים, שתבוא המשטרה, שייתנו לו קנסות, הוא לא סוגר.

יפעת שאשא ביטון: גם זה לא בסדר.

יוליה מלינובסקי: אחרי כל דבר צריך להיות הגיון.

יוליה מלינובסקי: אני לא מצליחה להבין עד עכשיו למה לסגור בריכות ציבוריות.

יוליה מלינובסקי: אני רואה מה קורה ורואה שכולם מקפידים.

יוליה מלינובסקי: גם בנושא המסעדות לא ברור לי מה זה 30, מה זה 20.

יוליה מלינובסקי: אם זה 20 ו-30, למה אי אפשר לקיים אירוע ל-50 אנשים?

יוליה מלינובסקי: אם זה אולם לא סגור אלא אולם פתוח, גן אירועים?

יוליה מלינובסקי: היום יכולים 20 אנשים לבוא לים ולקיים שם אירוע.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: מותר ל-20 אנשים להתקהל.

יוליה מלינובסקי: אני מחזקת אותך.

יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שאחרי הדיון הזה תקבלו טלפון מכמה אנשים בכירים בממשלה, כמו שקרה עם יעקב אשר עם הקנסות ובסוף הוא התקפל והעלה את הקנס ל-500 שקלים.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שיהיה לך קשה מאוד.

יוליה מלינובסקי: אני באופוזיציה וכאילו יותר קל לי אבל הייתי בקואליציה.

יוליה מלינובסקי: בואו, זו עבודה שלנו, זאת המנהיגות שלנו, זאת האחריות שלנו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבים גם במצב הקשה הזה לדאוג שהדברים יהיו ברורים ובהירים.

יוליה מלינובסקי: הגענו למצב אבסורדי.

יוליה מלינובסקי: היום אסור למות מקורונה ומותר למות מכל דבר אחר, וזה כאילו בסדר.

יוליה מלינובסקי: אז לא, זה לא בסדר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו צריכים להבין שגם אנשים שמאבדים – כבר איבדו, אנחנו כבר שם – פרנסה, כלכלה, אין להם איך לשלם שכירויות, משכנתאות, בסוף יהיה גל התאבדויות.

יוליה מלינובסקי: כל הפסיכיאטרים אומרים את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מכוונים לשם ואנחנו רוצים למנוע את זה.

יוליה מלינובסקי: אבל אנחנו מבינים.

יוליה מלינובסקי: דיברתי עם המומחים והם אומרים את זה בריש גלה.

יפעת שאשא ביטון: יש משבר גדול.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נראה את זה.

יוליה מלינובסקי: אנשים מאבדים פרנסה.

יוליה מלינובסקי: אני כבר לא מדברת על אלימות במשפחה ועל כל ההיבטים הנוספים.

יוליה מלינובסקי: בשום שכל.

יוליה מלינובסקי: אני רק מחזקת אותך ומבקשת ממך, כל הנקודות שאת העלית – הנה, אני כתבתי את זה לעצמי – בואי נעמוד על זה, בואי ניצור כאן קואליציה, לא קואליציה פוליטית אלא קואליציה למען האזרחים.

משה אבוטבול: קואליציה הגיונית.

יוליה מלינובסקי: בדיוק.

יוליה מלינובסקי: הגיונית.

יוליה מלינובסקי: אם אני ומשה אבוטבול מסכימים על משהו, תנצלו את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לחדד כמה דברים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן כדי לקבל תשובות.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אנחנו צריכים לזכור שאנחנו גם לא אנרכיסטים ושיש לנו גם חובה ואחריות בריאותית כלפי הציבור, כי אם חלילה יהיה כאן משבר בריאותי יותר גדול מכפי שאנחנו נמצאים בו – ואנחנו רואים את המספרים – ואם באמת המגמות ילכו ויחמירו, אף אחד מאתנו לא רוצה לקחת על כתפיו פגיעה בריאותית אנושה בציבור.

יפעת שאשא ביטון: יחד עם זאת, יש לנו גם חובה לשמור על כך שלא תהיה פגיעה כלכלית אנושה בציבור ואנחנו כבר נמצאים במקום בו יש משבר כלכלי מאוד מאוד חמור.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר כאן שבהקשר הזה יש לנו אולי את הפריבילגיה שבשעות האלה מתגבשת תוכנית כלכלית של הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שבטווח הזמן הזה שאנחנו מדברים, נוכל לראות מה קורה ביממה האחרונה ואם תבוא הממשלה ותאמר שאנחנו מרגישים שאנחנו צריכים לשים את כל יהבנו את הנושא של הבריאות, אנחנו נותנים פתרון להיבט הכלכלי, מה הבעיה?

יפעת שאשא ביטון: אין בעיה, אז אנחנו יודעים שבעלי העסקים יקבלו את מה שמגיע להם, לא בדומה לגל הראשון כאשר עד היום אנשים לא מקבלים את הפעימות שלהם ועדיין נמצאים בדין ודברים.

יפעת שאשא ביטון: אם נדע שיש מענה כלכלי נכון וטוב עבור כולם, אני אומרת לממשלה, אין בעיה, תקבלו את ההחלטות, רק תהיו ברורים כלפי הציבור, אנחנו מגבים.

יפעת שאשא ביטון: אבל אם אנחנו לא שם ואנחנו צריכים עדיין להיות במקום שאנחנו כל הזמן צריכים על האיזון העדין שבין הנושא הבריאותי לבין הנושא הכלכלי, אנחנו מבקשים לקבל תשובות והבהרות לגבי ההחלטות האלה כדי שנדע מה אנחנו יכולים לאשר ולקבל כי זה באמת יהיה הגיוני.

יפעת שאשא ביטון: אגב, כמו שקיבלנו – ואני אומרת את זה בכאב עצום את הנושא של האולמות, שאנחנו יודעים שזה מקור הדבקה לא רק כאן לפי דיווחים בארץ אלא בכלל בעולם, תשכנעו אותנו, תנו לנו נתונים ולפי זה נוכל להחליט מה אנחנו מאשרים והיכן יש לנו בעיות ואנחנו רוצים לנהל שיח עם משרדי הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: נציגת משרד הבריאות, את רוצה להתייחס לדברים?

נינה כהן קרן: אני אתייחס באופן כללי לצו.

נינה כהן קרן: אנחנו באים כאן עם צו, לדעתי פעם שלישית בפחות משבועיים, וכל פעם עם הגבלות שהן יותר משמעותיות.

נינה כהן קרן: אנחנו כמובן לא שמחים למצב הזה אבל נתוני התחלואה הם באמת קשים וחמורים ומחייבים תגובות משמעותיות ומיידיות, שבאמת מתייחסות למקומות שהם מוקדי הדבקה בגלל שאלה מקומות שיש בהם הרבה יותר נדבקות, בדרך כלל התקהלות הרבה יותר משמעותית, מקומות שמאופי הפעילות שמתקיימת שם קשה יותר לשמור על כללי הריחוק החברתי, קשה יותר להקפיד על עטיית מסכות וכולי.

נינה כהן קרן: אני כן אומר שבצו יש חריגים שהמטרה שלהם היא בכל זאת כן לייצר איזשהו איזון, לדוגמה בריכות טיפוליות שאנחנו מבינים ששם יש גם צורך בריאותי וגם מבחינת הבעייתיות של צפיפות והתקהלות זה פחות קיים.

נינה כהן קרן: כן ניסינו לייצר היכן שיכולנו איזה שהם איזונים אבל בסוף אנחנו סבורים שבאמת נדרש לנקוט בצעדים משמעותיים.

נינה כהן קרן: נמצאת ב-זום דוקטור אמיליה אניס והיא תוכל להרחיב לגבי נתוני התחלואה.

נינה כהן קרן: אנחנו נבקש לאשר את הצו.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לשמוע את דוקטור אניס.

יפעת שאשא ביטון: שאלה מהציבור.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכנה לתת לכם לראות את הנייד שלי ואת הרשתות החברתיות כדי שתבינו את המצוקה של האנשים.

יפעת שאשא ביטון: קאונטרי שיש בו פעילות טיפולית, יש בו בריכה – לא בריכה טיפולית אבל מגיעים לשם כדי לקבל טיפול – הוא פתוח או לא פתוח?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים בהרבה מאוד שטחים אפורים ואני חושבת שאנחנו צריכים להחליט אם אנחנו נמצאים בתוך מקום של תו סגול.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת מה?

יפעת שאשא ביטון: אפילו תו סגול מחמיר ממה שהיה אבל מאפשרים איזושהי בהירות אל מול המציאות בה אנחנו נמצאים.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך שאני מתעסקת בזה לא יום יום ולא שעה שעה אלה שנייה שנייה ביממה.

יפעת שאשא ביטון: באמת.

יפעת שאשא ביטון: אולי שעה התנתקתי ב-30 וכמה השעות האחרונות ועדיין יש לי שאלות.

יפעת שאשא ביטון: יש דברים ששואלים אותי ואני לא תמיד יודעת את התשובה.

יפעת שאשא ביטון: זה מביך.

יפעת שאשא ביטון: זה מביך לא כי אני לא בקיאה בחומר אלא כי באמת אנחנו מתחילים לנסות להבין את הפרשנות.

אמיליה אניס: מנהלת האגף לאפידמיולוגיה, משרד הבריאות.

אמיליה אניס: אני רוצה להציג לכם את הנתונים המעודכנים של התחלואה.

אמיליה אניס: יש לנו קרוב ל-1,000 חולים בממוצע בשבוע האחרון, חולים חדשים, ומה שמאוד מדאיג אותנו זה קצב ההכפלה של המקרים.

אמיליה אניס: הקצב הזה עומד על שבעה ימים.

אמיליה אניס: זאת אומרת שכל שבעה ימים, מספר המקרים החדשים עולה כפליים.

אמיליה אניס: אם עכשיו יש לנו כ-1,000 חולים חדשים או קרוב ל-1,000 מקרים חדשים בממוצע בשבוע, לפני שבוע היו לנו 450, לפני שבועיים היו לנו כ-250 מקרים – אז יכולים לתאר לעצמכם כמה מקרים יהיו לנו בעוד שבוע ובעוד שבועיים אם הקצב הנוכחי יימשך.

אמיליה אניס: זה נכון שמספר הבדיקות גדל אבל גם אחוז החיוביים מתוך הבדיקות גדל ועומד על כחמישה אחוזים מסך הבדיקות.

אמיליה אניס: זאת אומרת, מכל הבדיקות שמתבצעות, כחמישה אחוזים מתגלים כחולים מאומתים וזה לא כולל את בדיקות ההחלמה.

אמיליה אניס: אלה רק החולים החדשים.

יפעת שאשא ביטון: בשיא הגל הראשון היינו בשבעה אחוזים, נכון?

אמיליה אניס: כן.

יוליה מלינובסקי: כמה מהם א-סימפטומטיים?

יפעת שאשא ביטון: גם הם מדביקים.

אמיליה אניס: כמחצית מהחולים הם א-סימפטומטיים.

יפעת שאשא ביטון: מה מצב החולים הקשים והמונשמים נכון לנקודה הזאת?

אמיליה אניס: עכשיו הגענו לחולים הקשים ולמונשמים.

אמיליה אניס: יש לנו מדי יום כ-10 חולים חדשים קשים.

אמיליה אניס: מתחילת יולי היו לנו 67 כאשר בכל יוני היו 103.

אמיליה אניס: מתוך ה-67, יש 31 מונשמים, וכולם חולים חדשים.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: כמה יש חולים קשים עכשיו?

אמיליה אניס: את רוצה סך הכול?

יפעת שאשא ביטון: כן.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לדעת כמה חולים קשים יש ובנוסף לזה כמה חולים מונשמים.

אמיליה אניס: מתחילת יולי יש לנו 67 חולים חדשים, מתוחכם 31 מונשמים.

יפעת שאשא ביטון: אני אעשה לך את זה פשוט.

יפעת שאשא ביטון: יש עכשיו, נכון לשעה 4:30 אחר הצוהריים, יש לנו 85 חולים קשים, מתוכם 31 מונשמים.

אמיליה אניס: מתחילת יולי 67 חולים חדשים.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו 35 מונשמים.

אמיליה אניס: 67 חולים קשים.

אמיליה אניס: 31 חולים מונשמים, מתוך ה-97.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו 85 חולים קשים, מתוכם 35 מונשמים, נכון להיום בשעה 4:30 אחר הצוהריים.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שיש לה דוח חדש.

אמיליה אניס: אני רוצה להדגיש לכם שמתוכם 67 הם חדשים מתחילת יולי, מתוך החולים הקשים, ו-31 מונשמים חדשים מתחילת יולי.

אמיליה אניס: אני מנסה להדגיש לכם את הדינמיקה, את ההתפתחויות.

אמיליה אניס: לא רק את המספר האבסולוטי אלא הקצב.

יוליה מלינובסקי: 85 חולים והמונשמים בתוכם.

יוליה מלינובסקי: הם לא נוספים על החולים.

אמיליה אניס: בדיוק.

אמיליה אניס: החדשים שאמרתי, הם חלק מהמספר הכולל.

יפעת שאשא ביטון: אני אסביר לך מה אמרה דוקטור אניס ואני אומר לך מה המצב היום.

יפעת שאשא ביטון: נכון, יש לנו 85 חולים קשים ומתוכם 31 מונשמים.

יפעת שאשא ביטון: כן צריך לזכור, חברת הכנסת מלינובסקי, וצריך לומר את הדברים כמו שהם, אנחנו לא נשחק עכשיו עם המספרים, שיש לנו הכפלה גם במספר החולים הקשים.

אמיליה אניס: בדיוק.

יפעת שאשא ביטון: לפני מספר ימים לא רב, לפני ארבעה-חמישה ימים, היינו ב-44 חולים קשים.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שעוד ארבעה ימים אנחנו יכולים להגיע ל-160 ותוך ארבעה ימים ל-320.

יפעת שאשא ביטון: תעשי את המכפלות לבד.

יפעת שאשא ביטון: יש מגמה, אין ספק, אבל אנחנו עדיין לא נמצאים באיזשהו מקום שאנחנו יכולים לומר שאנחנו עכשיו בקריסה.

יוליה מלינובסקי: מערכת הבריאות לא קורסת.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: מה שאומרת דוקטור אניס זה שיש לנו חולים חדשים שמתווספים למעגל הזה.

יפעת שאשא ביטון: חולים קשים נכנסים ויוצאים כי חלקם מחלימים, מצבם משתפר ולצערנו הרב גם חלקם מונשמים ואחר כך מתים, אבל אנחנו רואים שהמסלול הזה תודה לאל הוא כזה שלא כל מי שנכנס לתוך המסלול של חולה קשה מונשם, הוא מת בסופו של דבר אלא גם יוצא ממנו.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו יותר חולים קשים שנכנסים לתוך הספירה הזאת מדי יום או מדי שבוע.

יפעת שאשא ביטון: נכון?

אמיליה אניס: בדיוק.

אמיליה אניס: זה המסר שרציתי להעביר.

אמיליה אניס: הדינמיקה של התחלואה.

אמיליה אניס: לגבי החולים הקשים, יש עלייה באחוז הצעירים בקרב החולים הקשים.

אמיליה אניס: זה אומר שגם צעירים עלולים לפתח מחלה קשה.

אמיליה אניס: אם אנחנו נסכם את כל מה שאמרתי, יש לנו המשך מגמה של עלייה במספר המקרים, במספר החולים הקשים ובפריסה גיאוגרפית רחבה ארצית.

אמיליה אניס: יש לנו חולים ב-142 יישובים ברחבי הארץ וביולי, עד כה, אחוז גדול יותר של חולים קשים שהם צעירים ולא בהכרח באוכלוסייה היותר מבוגרת.

אמיליה אניס: זה המסר שרציתי להעביר לכם.

אמיליה אניס: אנחנו חייבים לנקוט באופן מיידי בצעדים לצמצום התחלואה, לצמצום החשיפה וזה הרציונל לכל הצעדים שאתם ציינתם אותם בהתחלה.

אמיליה אניס: אני שמעתי שדיברו על חדרי כושר.

אמיליה אניס: היו לנו התפרצויות של תחלואה בחדרי כושר.

אמיליה אניס: הייתה לנו התפרצות בחדר כושר עם מעל 10 נדבקים, על אף שאמרתם שזאת אוכלוסייה צעירה ובריאה.

אמיליה אניס: עדיין ראינו שיש שם התפרצויות של תחלואה.

אמיליה אניס: לגבי חתונות, 235 אנשים נדבקו בחתונות וזה רק המעגל הראשון.

אמיליה אניס: מתוך אלה 140 במהלך חודש יוני.

אמיליה אניס: זה המעגל הראשון ולא כולל את אלה שנדבקו מהם בהמשך, שזה המעגל השני והשלישי.

יפעת שאשא ביטון: לא הייתי אתך לגמרי כשציינת את המספרים, חוץ מה-140 שציינת כרגע.

אמיליה אניס: אני יכולה לחזור על המספרים?

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר לך משהו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים מספר נתונים.

יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה אמירה כללית של התפרצויות בחדרי כושר, התפרצויות במסעדות.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון שכל מקום שיש בו התקהלות, הוא יכול להיות מוקד מאוד מסוכן להתפרצות ופוטנציאל מאוד גדול להתפרצות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יוצאים בעוד כארבע-חמש דקות להפסקה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתאמרי לי אם בזמן הזה את יכולה לארגן לוועדה, עד שנחזור, נתונים על התפרצויות בחדרי כושר, כמה מקרים אנחנו יודעים שהם מחדרי כושר, כמה מקרים אנחנו יודעים שהם בבריכות, כמה מקרים אנחנו יודעים שהם במסעדות וכמה מקרים אנחנו יודעים שהם באירועים, שם אנחנו כבר הבנו שעלינו ל-140 מקרים שהם רק המעגל הראשון וברור לנו שכל אחד כזה, יש לו עוד אנשים מסביבו שהוא מדביק.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מכירים את זה ואנחנו לא מקלים ראש גם בעובדה החשובה הזו.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לקבל את אותם נתונים, ברשותך, גם לגבי המקומות האחרים כדי שאנחנו נבין על מה אנחנו מדברים ומה אנחנו באמת צריכים כדי לומר שאנחנו מבינים שהמציאות היא קצת יותר מורכבת מכפי שהיא נתפסת, ולפיכך לקבל את ההחלטות אם אנחנו רוצים לשנות, אם אנחנו רוצים לאשר או אם אנחנו רוצים לדחות.

יפעת שאשא ביטון: אפשר?

יפעת שאשא ביטון: את חושבת שבחצי שעה תוכלי להתארגן עם זה?

אמיליה אניס: אני לא אוכל לתת לכם את הנתונים האלה תוך כמה דקות.

אמיליה אניס: אני רק רוצה לציין שזה לא העניין האם זה היה בדיוק חדר כושר שם בהחלט היו לנו התפרצויות או בית כנסת או כל מקום אחר.

אמיליה אניס: יש כאן נסיבות אפידמיולוגיות.

אמיליה אניס: כמו שאת אמרת, אנשים שהם בצפיפות, אנשים שהתקהלו, שזה בהחלט מוקד שיכול להיות מוקד של התפרצות כאשר אנשים נחשפים לאדם שהוא לא תמיד תסמיני ואז יכולה להיות התפרצות.

אמיליה אניס: זה עניין של נסיבות אפידמיולוגיות.

יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת את מה שאת אומרת ואני אפילו מוכנה ללכת אתך עם זה.

יפעת שאשא ביטון: בואי נלך רגע לחדר כושר, מקום שגם – נגיד את האמת – לא מאוד נעים להיות אחד ליד השני, אם אנחנו רוצים להיכנס לרזולוציות האלה.

יפעת שאשא ביטון: אנשים מתאמנים, אנשים מזיעים, אנחנו לא מתקרבים אחד לשני במקומות כאלה.

יפעת שאשא ביטון: מה הבעיה אם אנחנו קובעים תקן מחמיר?

יפעת שאשא ביטון: הרי יש הרבה מאוד חדרי כושר שכן שמו מחיצות בין המתאמנים ובין המכשירים השונים, ואפשר להחליט שלא משתמשים בכל המכשירים ומכניסים רק איקס אנשים בכל זמן נתון, וכי הדברים יכולים להיעשות בצורה מבוקרת ועם רישום מדויק של מי שנכנס לשם.

יפעת שאשא ביטון: אולי לא יהיו אימונים אישיים או לא יהיה מאמן אישי שנמצא בקרבת המתאמן.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לייצר איזשהו מנגנון, במיוחד כשאנחנו אומרים – ואני חלילה לא רוצה לקלקל את זה, אני רוצה לשמר את זה – שסטודיו ואימונים של פילאטיס ודברים אחרים אנחנו מאפשרים כאשר גם שם זה הרבה מאוד בקבוצות וכל אחד נמצא במקום שלו ועל המזרן שלו.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, אפשר לייצר מציאות כזאת.

יפעת שאשא ביטון: השאלה איך את מחברת את הנסיבות האפידמיולוגיות למבחני כושר, איך את מחברת את הנסיבות האפידמיולוגיות לבריכות שחייה, חוץ מהעניין של ההתקהלויות בחוץ שאני מוכנה שנדבר על זה.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אנחנו צריכים לראות היכן אנחנו מגדירים את הדברים בצורה נכונה.

אמיליה אניס: כשמתאמנים, מתאמנים בלי מסכות.

אמיליה אניס: דבר שני, עובדתית היו שם הדבקות על אף שהיו אמורים לשמור על כל התנאים.

יוליה מלינובסקי: גם בכנסת היו הדבקות, אז נסגור את הכנסת.

יוליה מלינובסקי: היו הדבקות במשרד ראש הממשלה.

יוליה מלינובסקי: זה מרתיח.

יוליה מלינובסקי: אנחנו ביקשנו נתונים.

יוליה מלינובסקי: תני נתונים ברורים על סמך מה התקבלה ההחלטה.

יוליה מלינובסקי: היו הדבקות – זאת אמירה פופוליסטית ריקה מתוכן.

יוליה מלינובסקי: יש הדבקות גם בסופרים ואת לא סוגרת אותם.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שיש כמה עובדים במשרד הבריאות שהתגלו כחולי קורונה, אז מה, נסגור את משרד הבריאות?

יוליה מלינובסקי: אנחנו מבקשים מאוד ברור, כמה הדבקות בתקופה איקס היו בחדרי כושר, כמה הדבקות היו בבריכה ציבורית, כמה הדבקות היו בכל מקום.

יוליה מלינובסקי: עם כל הכבוד, הדרך הכי טובה למנוע תאונות דרכים, זה פשוט לא לאפשר לאנשים לנסוע ואז לא יהיו תאונות דרכים אבל אנחנו לא שם ואנחנו לא רוצים להיות שם.

יוליה מלינובסקי: אנא ממך, את אשת מקצוע, תביאי לנו בבקשה נתונים מסודרים כדי שאנחנו כחברי הכנסת נוכל לקבל החלטות ולא על סמך תחושות אלא על סמך עובדות.

יוליה מלינובסקי: תודה.

מיקי לוי: שאלה קטנה לי אליה.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: אתה פשוט לא היית כאן בתחילת הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי שצר לי אבל אני חייבת לצאת להפסקה בשעה הזו.

יפעת שאשא ביטון: כאשר נחזור, אני מבטיחה לפתוח אתך, עם דורון כהן שביקש את רשות הדיבור, עם קרן ועם ירון סלע.

יפעת שאשא ביטון: כמובן נשמע שוב את משרד הבריאות ואת נציגת משרד המשפטים.

יפעת שאשא ביטון: אם אתה רוצה לשאול שאלה שהיא תוכל להיערך אליה עם נתונים, בבקשה.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: שאלה קצרה.

מיקי לוי: פתאום יש קפיצה משמעותית, פי 2.5 של החולים הקשים.

מיקי לוי: חלק מהעניין, ככל שאני נובר, אני שומע שהסיבה העיקרית היא ששינו את ההגדרות.

מיקי לוי: אם שינו את ההגדרות לפי אירופה וזה מביא לקפיצה של פי שתיים, רק תגידי לנו כדי שלא ניבהל.

יוליה מלינובסקי: שינו הגדרות.

אמיליה אניס: העלייה היא עלייה אמיתית ולא בגלל שינוי הגדרות.

מיקי לוי: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת, גם אם זה לא בתוך כמה דקות, למרות שלי יש איזושהי טבלה, אני אשמח לקבל את ההתייחסות אליה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יוצאים לחצי שעה עד 40 דקות הפסקה.

יפעת שאשא ביטון: נשלח 10 דקות לפני כן הודעה כדי שנתכנס כאן.

יפעת שאשא ביטון: אם תוכלו להתגייס עם הנתונים כדי שנבין מה מוקדי ההתפרצות השונים, אנחנו מאוד נשמח.

יפעת שאשא ביטון: אם לא, אנחנו ניתן לכם עד מחר יחד עם הדברים האחרים שביקשנו בתחילת הדיון.

יפעת שאשא ביטון: נתכנס כאן בעוד כחצי שעה אלא אם כן נודיע אחרת.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני פותחת מחדש את הדיון בנושא צו לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (שינוי התוספת לחוק) (מס' 2), התש"ף-2020.

יפעת שאשא ביטון: לפני ההפסקה דיברנו על ההנחיות החדשות שמופיעות בצו, על הצורך והחשיבות הגדולים להציג את הצו בצורה שהציבור יוכל להבין אותו, להבין מה אנחנו בדיוק דורשים, שתהיה יותר בהירות ובעיקר שיהיה איזשהו רעיון מסדר מאחורי הדרישות השונות.

יפעת שאשא ביטון: ביקשנו לקבל נתונים גם לגבי ההדבקה במסעדות, בחדרי כושר ובבריכות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שיש בריכות טיפוליות שכן מותר, בריכות לשימוש של ספורטאים שכן מותר, בריאות ציבוריות שבאופן כללי אסור.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, חשוב לנו להבין את כל הדברים האלה ובעיקר לקבל את הנתונים שעל בסיסם קיבלתם את ההחלטות.

יפעת שאשא ביטון: אם יש לכם נתונים, אני אשמח שתציגו אותם.

יפעת שאשא ביטון: אם לא, הבטחתי לחבר הכנסת מיקי לוי שנפתח אתו את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו כאן שלושה אנשים שביקשו רשות דיבור.

יפעת שאשא ביטון: לאחר מכן אנחנו נחזור ונשמע את המשרדים.

יפעת שאשא ביטון: אני אקדים ואומר שאנחנו לא מצביעים היום.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נותנים למשרדים את האפשרות לקחת את כל הנתונים, השאלות וכל מה שאנחנו מעלים כאן לחשיבה מחודשת ולבוא אלינו עם הצעות, פתרונות, הסברים, כל דבר שיכול לעזור לנו להשתכנע או להצביע על הצו כמו שהוא או להתנגד לו או לקבל חלק ממנו בהתאם למה שיעלה בדיון, ואנחנו כמובן נקיים דיון פתוח ונבוא בנפש חפצה כדי לשמוע את כל הצדדים.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: ברשותך, אני אדחה את דבריי לסוף.

מיקי לוי: אני רוצה קודם לשמוע.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רול, אתה רוצה עכשיו או אחר כך?

עידן רול: גם אני רוצה להקשיב.

עידן רול: תודה.

יפעת שאשא ביטון: נמצא אתנו דורון כהן שביקש לדבר.

לאה גופר: הוא לא חזר.

יפעת שאשא ביטון: נמצא כאן ירון סלע?

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, ירון סלע.

ירון סלע: תודה רבה לך חברת הכנסת שאשא.

ירון סלע: אני מודה לך על הזכות לדבר כאן.

ירון סלע: ברשותך, אני אדבר על ארבע נקודות שקשות לי מאוד.

ירון סלע: קודם כל, שמעתי את כל הנתונים שהביאה לכאן הנציגה המכובדת ממשרד הבריאות ואני חייב להעיר.

ירון סלע: גם שלחתי אליך את הנתונים שמפורסמים מטעם משרד הבריאות.

ירון סלע: אין אצלנו הדבקות.

ירון סלע: נהפוך הוא.

ירון סלע: הגיעו אלינו חולים שהיו מאומתים, טיפלנו בהם בצורה יוצאת מן הכלל.

יפעת שאשא ביטון: מה זאת אומרת טיפלתם בהם?

ירון סלע: טיפלנו בהם, זה שאנחנו הוכחנו למשרד הבריאות, והעברנו להם, דיסק און קי עם צילומים שמי שהגיע אלינו למועדון, הגיע כשהוא עם מסכה, כשהוא הגיע לקבלה יש פלסטיק שחוצץ בינו לבין פקידת הקבלה, הוא חתם על טופס קורונה, הוא עבר מדידת חום ונמצא תקין ולא היה לו חום והוא נכנס פנימה.

ירון סלע: בתוך המועדון לא היה לאף אחד מהחולים המאומתים- אצלי היה אחד – שום מגע עם כל אדם אחר.

ירון סלע: הוא התאמן לבד.

ירון סלע: אנחנו קיבלנו ביקורת מאוד חיובית ממשרד שאמר כל הכבוד על הדרכים שטיפלתם והייתם.

ירון סלע: אני יודע שזה קרה גם אצל קולגות שלי.

ירון סלע: היה מקרה אחד בירושלים בו היו 10 חולים מאומתים.

ירון סלע: אני רוצה להאיר את תשומת לבכם ולומר ששמונה מתוך ה-10 עובדים במשרד ראש הממשלה, מאבטחים.

ירון סלע: הם הגיעו למועדון הזה בירושלים, נגרם נזק אדיר למועדון שנאלץ לסגור לשבועיים, ולא היו הדבקות בקרב יתר הלקוחות.

ירון סלע: ההתחבאות מאחורי אין לנו נתונים למספר הנדבקים במועדוני הכושר, זה פשוט ביזיון להגיד את הדבר הזה.

ירון סלע: העברתי לך את הנתונים, אליך באופן אישי.

ירון סלע: הדבר השני.

ירון סלע: הדרך בה הממשלה מנהלת את הקרייסיס הזה, אוי ואבוי אם אנחנו כבעלי עסקים היינו צריכים לנהל כך את העסקים שלנו.

ירון סלע: בלגן אחד גדול.

ירון סלע: אנחנו מאתמול קיבלנו בתקשורת הודעה שמועדוני הכושר ייסגרו.

ירון סלע: אף אחד לא פנה אלינו, לא דיבר אתנו.

ירון סלע: לאחר מכן החליטו שסטודיו יכול לפתוח ומועדוני הכושר לא.

ירון סלע: מה ההגדרה של סטודיו?

ירון סלע: אף אחד לא יודע.

ירון סלע: אני שוקל להפוך את המועדונים שלי לרשת סטודיו ולא רשת מועדוני כושר.

ירון סלע: אני לא יודע מה ההגדרה של סטודיו.

בשעה 2: הדבר הנורא ביותר, האפליה.

בשעה 2: איך יכול להיות שמועדוני כושר פרטיים סגורים ומועדוני כושר בבריכות במלונות פתוחים?

בשעה 2: מה, כי יש להם לובי יותר חזק?

בשעה 2: מה קורה כאן במדינה הזאת?

בשעה 2: קיבלנו את החוק ב-7 במאי, השקענו המון כסף כדי לפעול באופן תקין.

בשעה 2: אנחנו לא תרבות פנאי, אנחנו עסק ששומר על השפיות של האזרחים, שלא לדבר על 110,000 עובדים בתעשייה ו-1.3 מיליון מתאמנים.

בשעה 2: איך אתם בהחלטה של רגע, בלי נתונים, מורידים לנו את השלטר?

בשעה 2: זה לא נתפס.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה ירון.

יפעת שאשא ביטון: כפי ששמעת בראשית הדיון, אנחנו ביקשנו מהמשרדים להביא נתונים ורק אחרי שאנחנו נשמע את הנתונים אנחנו גם נוכל להתייחס לגבי המשך הצעדים שלנו.

יפעת שאשא ביטון: קרן, בבקשה.

קרן שתוי: שלום.

קרן שתוי: תודה רבה שהזמנתם אותי.

קרן שתוי: אני חברה יחד עם ירון וחיים שגם הוא נמצא כאן בפורום חדרי הכושר.

קרן שתוי: אני אנסה לא לחזור על הדברים שאמר ירון ואני אשמח לשמוע מהוועדה איך התקבלה ההחלטה שבריכות בבתי מלון יישארו פתוחות בעוד שבריכות ציבוריות שמשרתות אנשים ומאפשרות להם לשחות ולעשות כושר - ונמצאות בגרף התחתון גם על פי נתוני משרד בריאות שהוצגו אתמול בממשלה – עדיין נותרו סגורות ביולי-אוגוסט, בחודשים בהם, מעבר לעובדה שהעסק חי בחודשים האלה, מאות אלפי אנשים צריכים את השירות הזה – אין שם הדבקה – אבל עדיין קיבלו החלטה לסגור למה חדר כושר בווינגייט נותר פתוח?

קרן שתוי: האם אנחנו לא חוששים לחיי המתאמנים האולימפיים שלנו?

קרן שתוי: הם לא עלולים להידבק?

קרן שתוי: איזה לובי כל כך חזק יש לאנשים האלה שמאפשר להם להמשיך להתאמן?

קרן שתוי: לספורט עם מעל מיליון לקוחות שפוקדים כל יום את חדרי הכושר מאז הפתיחה, מגיעים, מודדים חום, ממלאים הצהרת קורונה, אפס הודעה ממשרד הבריאות אלא רק תשבחות אנחנו מקבלים מהם בחמשת השבועות האחרונים.

קרן שתוי: אומרים לנו איזה יופי אתם עובדים, איך אנחנו רואים את ההפרדות ופתאום סוגרים.

קרן שתוי: לדעתי הסיבה אפילו לא קשורה לפקידי משרד הבריאות – סליחה, אני לא יכולה לבוא אליך בטענות – אלא זאת איזושהי החלטה שאומרת בואו נסגור את חדרי הכושר.

קרן שתוי: חדרי הכושר נפתחו עם הקניונים.

קרן שתוי: למה לא סוגרים את הקניונים?

קרן שתוי: למה לא סוגרים את הישיבות?

קרן שתוי: למה לא סוגרים את בתי הכנסת?

קרן שתוי: למה סוגרים אותנו?

קרן שתוי: 140,000 אנשים ילכו לחל"ת.

קרן שתוי: המדינה תשלם עליהם הון עתק בלי סיבה.

קרן שתוי: היינו הבוקר בשיחה עם ראש הממשלה.

קרן שתוי: אמרתי לו שייקח בסוף החודש את מה שהוא עומד לשלם לאנשים שלי שהם בחל"ת ושיעביר אותו לברים, למסעדות שמבינים שהם צריכים להיסגר, לבעלי אולמות האירועים.

קרן שתוי: לא אצלנו.

קרן שתוי: אנחנו יכולים להמשיך לפעול.

קרן שתוי: חבל על כל רגע שהממשלה קיבלה החלטה כל כך הזויה, העובדה היא שלענף חדרי הכושר ובריכות השחייה אין אבא בממשלת ישראל.

קרן שתוי: השר חיליק טרופר מסיר את ידיו.

קרן שתוי: הוא קובע לנו רגולציה אבל הוא לא מוכן לטפל בדיונים עלינו ולא מוכן להגן עלינו.

קרן שתוי: הוא פשוט לא מוכן לעשות דבר ואין לנו אבא.

קרן שתוי: אומרים לנו לפנות למשרד הכלכלה.

קרן שתוי: מזל שיש את חברת הכנסת שאשא שאפשר לדבר ואפשר להביע את הכעס ואת הזעם שיש בענף על מה שמתרחש בממשלת ישראל.

קרן שתוי: זאת הדעה שלנו ואנחנו עומדים מאחוריה.

קרן שתוי: אנחנו מנסים להבין.

קרן שתוי: אני עכשיו אחרי רבע שעה שיחה עם שוטר שהגיע אלי למועדון והורה לי לסגור את מהסטודיו.

קרן שתוי: אמרתי לו שסטודיו אפשר לפתוח.

קרן שתוי: הוא אומר שהמשטרה קיבלה הנחיה לסגור סטודיו.

קרן שתוי: חוסר הבנה.

קרן שתוי: למה סטודיו פתוח?

קרן שתוי: סטודיו הוא אפילו יותר צפוף מחדרי כושר.

קרן שתוי: הרי ברור שב-100 מטרים אנשים יותר קרובים אחד לשני מאשר ב-1,000 מטרים בחדר כושר.

קרן שתוי: אפס הגיון.

קרן שתוי: אפס לוגיקה.

קרן שתוי: אפס התייעצות.

קרן שתוי: פשוט מביש, מביך ובעיני – בסוף אני אזרחית במדינת ישראל, שכירה בחברה – אני חושבת שאם אנחנו מעמידים את גורלם של 140,000 עובדים על דיון שנמשך 20 שניות בישיבת ממשלה, עם אפס הצגת נתונים של משרד הבריאות - וכפי שראינו גם כאן בדיון, אין נתונים אמיתיים – 10 נדבקים בחדר כושר?

קרן שתוי: זה מה שהצלחתם להביא לנו?

קרן שתוי: כמה אנשים נכנסים לחדרי כושר כל יום, מישהו יודע?

קרן שתוי: מאות אלפים.

יפעת שאשא ביטון: קרן, תודה.

יפעת שאשא ביטון: הנקודה ברורה.

יפעת שאשא ביטון: אני גם מבינה את הכאב.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לתת איזושהי הבהרה קלה כי אני מכירה את הבלבול שיש גם בקרב הציבור.

יפעת שאשא ביטון: הוועדה לא קיבלה את המגבלות ולא החליטה עליהן.

יפעת שאשא ביטון: מי שמקבל את ההחלטות, זאת הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא באה להגן על אף אחד אבל גם צריך לומר את הדברים ביושר כשהם צריכים להיאמר.

יפעת שאשא ביטון: היו הרבה מאוד שעות דיונים בממשלה לפני שהתקבלו ההחלטות האלה.

יפעת שאשא ביטון: התפקיד שלנו כאן בכנסת הוא לקחת את הצו הזה ולבחון אותו, לבחון על בסיס אילו נתונים התקבלו ההחלטות, לבחון באמת עד כמה הוא ברור בהנחיות שלו, כמו שהצגנו בתחילת הדיון, ובסופו של דבר לומר את דברנו ככנסת, האם אנחנו מקבלים את הצו הזה או לא מקבלים את הצו הזה.

יפעת שאשא ביטון: זה בדיוק מה שאנחנו עושים בדיון עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: פרופסור חגי לוין.

חגי לוין: שלום.

חגי לוין: קודם כל, חשוב לי לומר שצריך לגבות את אנשי המקצוע במשרד הבריאות.

חגי לוין: שמענו כאן קודם את דוקטור אמיליה אניס שהיא מנהלת האגף לאפידמיולוגיה.

חגי לוין: היא ניסתה להסביר שהדבר החשוב הוא להסתכל על קצב ההדבקה, על מספר המקרים החדשים, וכל הזמן אנחנו צריכים לראות מהו מקדם ההדבקה.

חגי לוין: זה ברמה הכללית.

חגי לוין: ברמה הספציפית, אין ספק שבפני הוועדה, בפני הממשלה, יש מציאות מורכבת של איך להחליט על הגבלת פעילות.

חגי לוין: חשוב לי לומר שקודם כל צריך להסביר לציבור ולדבר עם הציבור ולשתף את הרציונל.

חגי לוין: כולנו צריכים להגביל את הפעילות שלנו מעבר למה שכתוב בחוק.

חגי לוין: כולנו צריכים כל הזמן, בוודאי עכשיו כאשר המחלה התפשטה בהיקף מאוד נרחב, להגביל את הפעילות שלנו בצורה משמעותית.

חגי לוין: אני מנסה להיות קונקרטי.

חגי לוין: להגיד לך יושבת ראש הוועדה ולחברי הוועדה.

חגי לוין: תראו, בכל מקום צריך להסתכל ולהבין מה מספר המגעים במקום הזה, מספר המגעים הממוצע של כל בן אדם ומה הסיכון הממוצע בכל מגע.

חגי לוין: אם ניקח את שני הפרמטרים האלה, שאין לנו תשובות מוחלטות עליהם, אבל יש מידע אפידמיולוגי שאפשר להיעזר בו, נתחיל להבין מהו המדרג.

חגי לוין: אתמול התפרסם, יצא לכאורה גם מטעם משרד הבריאות, איזשהו מדרג.

חגי לוין: זה חשוב, זה טוב שיהיה לנו, גם לציבור וגם למקבלי ההחלטות איזשהו מדרג.

חגי לוין: אני לא ראיתי רפרנס מדעי לעניין הזה.

חגי לוין: נשמח לנסות לגבש ולהבין אבל זה בהחלט צעד בכיוון הנכון.

חגי לוין: מקום שבו ניתן לזהות את ההדבקה – וכאן קודם היה איזה בלבול ושמעתי שאמרו שגם במשרד ראש הממשלה התגלה מקרה אבל השאלה היא לא איפה מתגלים מקרים, בכל מקום יתגלו מקרים, השאלה היא איפה יש הדבקות.

חגי לוין: כשאנחנו עושים חקירה אפידמיולוגית, למשל אם זוהה בחקירה אפידמיולוגית מקרה שבו באופן ברור ההדבקה קרתה בחדר כושר תחת הכללים, זה לפחות אומר ששם קורות הדבקות.

חגי לוין: אני חייב לומר שאנחנו אומרים, רופאי בריאות הציבור, שאין אפס סיכון, אין מטרה להגיע לאפס סיכון, החכמה היא להעריך מה היקף הסיכון.

חגי לוין: אבל בכל זאת, מקרה אחד של הדבקה משמעותית, שנדבקו הרבה אנשים, אנחנו יודעים ממחלות זיהומיות אחרות שחדר כושר הוא מקום שבו הסיכון להדבקה הוא גבוה.

חגי לוין: מה לעשות, אנשים מתנשפים בתנאים סגורים וזה מקום שגם המדע, גם הביולוגיה וגם האפידמיולוגיה מראים שהוא מקום בסיכון גבוה.

חגי לוין: אגב, לעומת זאת, בבריכה, במרכז נופש, לא ראיתי עדויות ברורות ששם הסיכון גבוה.

חגי לוין: שם הבעיה היא צפיפות אבל אם אין צפיפות, אני אשמח לראות את הראיות למה המקום הזה בסיכון גבוה.

חגי לוין: שוב אני אומר שזה תלוי.

חגי לוין: אם זה כמו שרואים אצלנו לפעמים בקיץ שיש 200 אנשים בצפיפות מאוד גדולה, ברור שזה מקום בסיכון גבוה.

חגי לוין: צריך לשקול את הדברים על בסיס מדעי.

חגי לוין: אני כן מבקש ממך יושבת ראש הוועדה, אני רואה בדיונים – וזה לגיטימי – שלפעמים באים גורמים בעלי אינטרסים מסחריים ומגנים בלהט על העמדה שלהם.

חגי לוין: זאת זכותם ואני גם מבין את הכאב שלהם.

חגי לוין: פחות רואים מקומות שמגנים על האינטרס הציבורי.

חגי לוין: בפעם הקודמת נאסר עלינו לעסוק בפעילות גופנית בחוץ, שזאת הפעילות הכי פחות מסוכנת והכי חשובה.

חגי לוין: חשוב שאת וחברי הוועדה תייצגו את האינטרס הציבורי כי אין לובי לגני השעשועים ואין לובי למרחב הציבורי – אנחנו מנסים לעשות את זה – וחשוב שאתם תיקחו גם את האינטרס הזה.

חגי לוין: אנחנו מעומדים לרשות הוועדה לאורך כל הדרך.

חגי לוין: חשוב להקשיב לאנשי המקצוע במשרד הבריאות תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך פרופסור חגי לוין.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר שאנחנו לא מדברים עם אנשים בעלי לובי.

יפעת שאשא ביטון: אתה גם נחשף בוועדה כל פעם לאנשים, לנציגים שונים מהענפים הרבים.

יפעת שאשא ביטון: יש כאן מצוקה כלכלית אמיתית.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנהלים היום שני משברים במקביל.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנהלים את המשבר הבריאותי לצד משבר כלכלי חמור מאוד.

יפעת שאשא ביטון: הרבה מאוד אנשים שנמצאים מחוץ למעגל התעסוקה ועסוקים בהישרדות יום יומית ובמחשבה על הפרנסה שלהם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן גם בשבילם ואנחנו כאן כדי למצוא את האיזון בין הניהול של המשבר הבריאותי לניהול של המשבר הכלכלי, לדעת לתת את המענה עת אנחנו רוצים לקבל החלטות משמעותיות בהיבט הבריאותי, לראות איך אנחנו נותנים במקביל מענה בהיבט הכלכלי.

יפעת שאשא ביטון: זו חובה שלנו לא פחות מהדברים האחרים.

יפעת שאשא ביטון: לכן חשוב לי, ברשותך, כי אמרת לובי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא כאן בשביל הלובי של האנשים האלה בגלל שהם בענף מסוים אלא אנחנו כאן בשביל כל אותם אנשים במדינת ישראל שנמצאים היום מחוץ למעגל התעסוקה.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו נצטרך לומר להם שהם ימשיכו להישאר מחוץ למעגל התעסוקה, אנחנו במקביל גם נצטרך לתת להם פתרונות כלכליים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי שהדברים האלה ייאמרו.

חגי לוין: אני מסכים.

חגי לוין: ברשותך, כדי שדבריי לא יובנו לא נכון.

חגי לוין: אני אמרתי שטוב שזה קיים ואני גם מסכים לחלוטין שצריך לתת להם את המענה הכלכלי.

חגי לוין: הם משלמים מחיר מאוד כבד כדי להגן על בריאות הציבור.

חגי לוין: הם לא צריכים להיפגע מזה וצריך לעזור להם.

חגי לוין: התכוונתי שחשוב שגם לגופים שאין – כי זה אינטרס ציבורי – מישהו ספציפי שמייצג אותם, גם לשים לב אליהם.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית.

חגי לוין: בוודאי שאני כואב את כאבם וטוב שהם משמיעים את קולם של הגורמים השונים שלצערנו הרב נפגעים מהמצב החמור בו אנחנו נמצאים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת איילת שקד ואחר כך חבר הכנסת יוראי.

איילת שקד: תודה רבה.

איילת שקד: אני מבינה שהוועדה עוד לא קיבלה את הנתונים על ההדבקות בחדרי כושר, בריכות ומסעדות.

איילת שקד: נכון?

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: ביקשנו אותם וזה יגיע עד הדיון הבא.

מיקי לוי: ולא רק שם אלא בכל המקומות.

איילת שקד: זאת אומרת, יכול להיות שהממשלה קיבלה את ההחלטה, השרים קיבלו את ההחלטה, בלי לראות את הנתונים את ההידבקויות.

איילת שקד: כנראה שזה המצב.

איילת שקד: אם הנתונים היו מונחים בפני הממשלה, הם היו מונחים גם בפנינו.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שהונחו בפני הממשלה נתונים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים שהם יונחו גם בפני הוועדה ואנחנו ביקשנו להביא את כל הנתונים ואת כל המידע שעל בסיסו התקבלו ההחלטות, להביא אותם גם לכאן.

איילת שקד: אני דיברתי עם מספר שרים שאמרו לי שגם הם מתנגדים להחלטות האלה של הממשלה, הן שרירותיות אבל לא הצליחו לעצור את זה בממשלה וצריך לעצור את זה בוועדת הקורונה.

יוליה מלינובסקי: אחלה.

יוליה מלינובסקי: זאת בריחה מאחריות.

איילת שקד: רגע.

איילת שקד: יוליה, תני לי לסיים את דבריי.

איילת שקד: אני תמיד מכבדת אותך, תני לי לסיים את דבריי.

איילת שקד: אנחנו ישבנו ראשי הסיעות של הקואליציה והאופוזיציה אצל יושב ראש הכנסת, מיקי זוהר אמר שם חד משמעית שבוועדת הקורונה אין קואליציה ואופוזיציה.

איילת שקד: כך הוא אמר.

איילת שקד: תשאלי אותו.

איילת שקד: הוא אמר חד משמעית.

איילת שקד: אנחנו הסכמנו שהחוק יעלה אתמול להצבעה, בתנאי שהוא סמך את ידו על כך שאין קואליציה ואופוזיציה.

איילת שקד: זאת אומרת, כל חבר כנסת יכול להצביע לפי העמדה המקצועית שלו ולא לפי משמעת קואליציונית.

איילת שקד: אני באתי עכשיו מהדרום, הסתובבתי באשקלון, בשדרות ובבאר שבע, דיברתי עם בעלי עסקים.

איילת שקד: אנחנו מבינים שבאולמות יש הדבקה.

איילת שקד: היו לי שיחות קורעות לב עם בעלי אולמות אבל אין מה לעשות, מבינים שיש הדבקה וכרגע צריך לסגור את האולמות.

איילת שקד: אני לא ראיתי בשום מקום נתונים על הדבקה במסעדות במרחב הפתוח, בבריכות ובמכוני כושר.

איילת שקד: לכן אני אומרת לוועדה הזאת, והכוח בידיים שלה, שאנחנו לא צריכים להיות חותמת גומי של הממשלה.

איילת שקד: אם כולם חושבים כאן שאפשר לתת מסעדות בלי הגבלה באוויר הפתוח עם מרחקים בין השולחנות, אז שהוועדה תעשה את זה.

איילת שקד: אם אנחנו לא מקבלים נתונים על הדבקה בחדרי כושר, אז שהוועדה תאשר חדרי כושר.

יפעת שאשא ביטון: זה בדיוק מה שביקשנו בראשית הדיון.

איילת שקד: את ואני היינו שם.

איילת שקד: בממשלה אין יותר שכל מאשר כאן.

איילת שקד: אנחנו צריכים לראות את הנתונים, בוודאי לשמוע את משרד הבריאות, אבל אני אומרת לך שממה שאני למדתי עד עכשיו, וגם משיחות שלי עם שרים, עם השרים הבכירים ביותר שגם אמונים על הנושאים האלה, שהוועדה הזאת צריכה לשנות את ההחלטה של הממשלה, להתיר בלי הגבלה מסעדות באוויר הפתוח ולבדוק עכשיו לעומק את הסיפור של חדרי הכושר.

איילת שקד: חדרי הכושר מתאמנים בקפסולות, במרווחים, מחטאים את המקום.

איילת שקד: אם אנחנו לא נראה נתונים של הידבקות בחדרי הכושר, צריך לפתוח את חדרי הכושר.

איילת שקד: כנ"ל עם הבריכות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: זה בדיוק מה שאנחנו ביקשנו ואמרנו כבר בראשית הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לקבל את כל המידע ועל בסיסו אנחנו נקבל את ההחלטה אם אנחנו מאשרים את הצו.

איילת שקד: מתי ייתנו לנו את הנתונים?

יפעת שאשא ביטון: אני נותנת להם עד מחר.

יפעת שאשא ביטון: ביקשנו תוך חצי שעה, אבל אמרו שהם לא יכולים להתארגן.

יפעת שאשא ביטון: אין בעיה.

יפעת שאשא ביטון: ניתן להם עד מחר ונקבל את ההחלטות בהתאם.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יוראי, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: הדברים של פרופסור לוין הם חשובים.

יוראי להב-הרצנו: הוא איש המקצוע ולו צריך להקשיב.

יוראי להב-הרצנו: הוא נתן את ה-X במשוואה, שזה קצב ההדבקה ומקדם ההדבקה אבל חסר לי ה-Y.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מבין למה אין התייחסות למאפיינים של המקום.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, האם הוא קטן או גדול, האם הוא מתקיים במקום פתוח או באוויר הפתוח.

יוראי להב-הרצנו: יש Y שהוא חשוב לתשובה הסופית של המשוואה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: לא דומה מתנ"ס לצורך העניין למופעי תרבות, לא דומה מתנ"ס בעיר ואצטדיון בלומפילד.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, האם אסור לעשות מופע באצטדיון בלומפילד עם 50 אנשים או 100 אנשים או 200 אנשים.

יוראי להב-הרצנו: אותם אנשי התרבות יחליטו אם זה כלכלי להם או לא אבל שייתנו איזה שהן הנחיות שהן מותאמות, שהן מודולריות, שמאפשרות לבעלי עסקים לפעול.

יוראי להב-הרצנו: כך גם לגבי מכוני הכושר.

יוראי להב-הרצנו: אני מתאמן במכון כושר בתל אביב של רשת מכוני ספייס, עצום בגודלו.

יוראי להב-הרצנו: כמו שאמרה חברת הכנסת איילת שקד, יש דברים כאלה בין כל מכשיר למכשיר, יש מרחק עצום בין כל מכשיר למכשיר, שיגדירו מה ההנחיות ביחס לקצב ההדבקה וביחס ישיר לאופי המקום, למאפיינים שלו, מה צריך לקרות כדי שבאמת נוכל לקיים את הפעילות הזאת.

יוראי להב-הרצנו: להגיד שכל מופעי התרבות, לא משנה היכן הם מתקיימים ומה הם, זאת לא אבחנה רפואית.

יוראי להב-הרצנו: זה שרירותי.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש להבין למה לצורך העניין במוזיאון אפשר אבל הופעה בפארק הירקון אי אפשר.

יוראי להב-הרצנו: למה לצורך העניין בריכה בבית מלון אפשר אבל בריכה ציבורית בגורדון אי אפשר.

יוראי להב-הרצנו: מה ה-Y שגורם לפעילות עצמה להיות אסורה.

יוראי להב-הרצנו: אני פשוט לא מצליח להבין את זה מבחינה רפואית.

יוראי להב-הרצנו: יכול להיות שיאמרו לי שהאקט עצמו, לשמוע הופעה, לא משנה מה תנאי הסביבה – זה מדביק.

יוראי להב-הרצנו: יכול להיות שזאת האמירה הרפואית אבל אני חולק עליה.

יוראי להב-הרצנו: נראה לי לא סביר.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: פרופסור לוין, אתה רוצה להתייחס?

חגי לוין: אני מסכים ואני רוצה לחדד.

חגי לוין: ה-Y הוא לא אפס.

חגי לוין: לא מדברים על אפס נדבקים.

חגי לוין: צריך לראות את החיוניות של הפעילות ואני בכל זאת רוצה להזכיר לנו שללכת לבדיקה רפואית חיונית, זאת פעילות יותר חיונית מאשר לבלות במועדון שבעיני זה גם מאוד חיוני אבל אני פשוט אומר שצריך בכל זאת לתעדף את הפעילות.

חגי לוין: אתם תקבעו.

חגי לוין: זאת לא שאלה של בריאות הציבור לקבוע מה הפעילות החיונית יותר.

חגי לוין: מבחינת מהו היקף הסיכון שאנחנו מוכנים לקחת, זה תלוי במקדם ההדבקה.

חגי לוין: צריך לקבוע מהו סף אי הספיקה של מערכת הבריאות.

חגי לוין: דרך אגב, אנחנו עשינו מודל באוניברסיטה העברית ובדקנו את הדבר הזה.

חגי לוין: מהו סף אי הספיקה של מערכת הבריאות ומזה לגזור אחורה איפה אנחנו חייבים לעצור.

חגי לוין: אנחנו כרגע רחוקים מהמקום הזה, רחוקים מאוד המקום הזה.

חגי לוין: מצד שני כן צריך לנקוט בצעדים מחמירים כדי שלא נתקרב אליו.

חגי לוין: יש כאן שילוב של שיקולים.

חגי לוין: אני לא אומר שאנחנו יודעים הכול או שכל השכל אצלנו אבל העובדות – ואני מצדיק את הבקשה לקבל ממשרד הבריאות נתונים קונקרטיים.

חגי לוין: אני גם חושב שצריך לפרסם תוצאות של חקירות אפידמיולוגיות לא באופן טכני אלא באופן מהותי, לפרסם באופן מדגמי כל יום שתיים-שלוש חקירות עם לקחים, מה למדנו.

חגי לוין: זה הרבה יותר יניע את הציבור לפעולה מאשר הפחדה.

חגי לוין: גם לבעלי המסעדות, בעלי חדרי הכושר וכן הלאה, אם הם יקבלו הוכחה שהייתה הדבקה ואנשים חס וחלילה חלו ומתו במקומות כאלה, אני חושב שגם הם ישתכנעו.

חגי לוין: הם לא רוצים לסכן את הציבור.

חגי לוין: לצערי הנושא הזה של העברת המידע, ניהול המידע והשקיפות עדיין לוקה בחסר ואני מבין את התסכול ואני שותף לו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה גם על ההערה הזו.

יוראי להב-הרצנו: אני מתרשם שהתשובה לא ענתה על השאלה שלי.

יפעת שאשא ביטון: הוא לא נציג משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבקש אחר כך התייחסות ממשרד הבריאות.

יוראי להב-הרצנו: אני רק אומר שה-Y לא מתייחס לצורך החיוני של אותה פעולה.

יוראי להב-הרצנו: החירות של אדם לעשות מה שהוא רוצה צריכה לבוא לידי ביטוי גם באיזון הזה.

יוראי להב-הרצנו: ה-Y צריך להיות כרוך בנתוני ההדבקה אבל גם באיזה תנאים אפשר לקיים את הפעילות.

חגי לוין: אני אענה לזה רק כדי לעזור.

חגי לוין: אמרת שיש את הסיכון בהדבקה ממוצעת.

חגי לוין: כשאתה עוטה מסכה, אתה מקטין את הסיכון הזה וצריך לחקור ולהבין בכמה.

חגי לוין: שוב, אנחנו לומדים כולנו תוך כדי תנועה אבל לפחות נחקור עכשיו כדי שנדע.

חגי לוין: באוויר הפתוח הדעת נותנת, וגם האפידמיולוגיה, שיש פחות סיכון מאשר מקום סגור.

חגי לוין: אז המקדם הזה הוא משתנה.

חגי לוין: נכון, ככל שנדע יותר, כך נוכל לקבל החלטות יותר מושכלות.

חגי לוין: שוב, אני מסכים, זו הערכת סיכונים שצריך לנהל אותה נכון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, רצית להוסיף משהו.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לתת אפשרות למי שנמצא ב-זום.

יוליה מלינובסקי: אנחנו שאלנו כאן בתחילת הדיון שאלה לגבי מסעדות.

יוליה מלינובסקי: ההנחיה ש-20 בפנים ו-30 בחוץ, בלי להתייחס לגודל המקום, זה משהו שלא מתקבל על הדעת.

יפעת שאשא ביטון: אמרת את זה גם בתחילת הדיון.

יוליה מלינובסקי: דיברנו ואני פשוט מזכירה לכל מי שצריך לתת לנו תשובות, שאני אשמח לקבל תשובה.

יוליה מלינובסקי: ברשותך, תוך כדי תנועה אני שומעת שפורסם ב-N12 – אולי משרד הבריאות לא יודע או שיש כאן טעות – "איתורי נדבקים בקורונה בשבוע האחרון".

יוליה מלינובסקי: המספר הכי גבוה הוא באוטובוסים וברכבת הקלה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר לך משהו.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהמשרד ייתן לי את הנתונים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהמשרד ייתן ליאת הנתונים שהוא יודע לעמוד מאחוריהם.

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד פרסומים, יש גם איזושהי טבלה עם צבעים, אבל בואי נעשה את זה מקצועית.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים להיות מקצועיים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לעמוד מאחורי ההחלטות שלנו.

יוליה מלינובסקי: אני מסכימה אתך אבל סתם בשביל האמירה.

יפעת שאשא ביטון: אני גם לא יודעת מי כתב את זה.

יוליה מלינובסקי: N12, נכון לעכשיו, זה מה שלפחות אנחנו מסתמכים עליו.

יוליה מלינובסקי: בסופו של דבר כולנו פותחים את מהדורת החדשות בשעה 8:00 בערב ומקבלים משם אינפורמציה.

יוליה מלינובסקי: חדר כושר ובריכות – 26.

יוליה מלינובסקי: אני לא יודעת מה זה אומר.

יוליה מלינובסקי: לכן אני שואלת.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת הבהרות לגבי מסעדות, גם אגב מה שאת אמרת, ואני חושבת שזה מאוד מאוד צודק.

יוליה מלינובסקי: אירוע – 50 אנשים באולם פתוח.

יוליה מלינובסקי: גן אירועים.

יפעת שאשא ביטון: לא אמרתי 50.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי שייתנו הסברים.

יוליה מלינובסקי: היום אני הולכת לים עם 20 חברים שלי, עושה שם מסיבה, זה מותר לי.

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: אסור לך.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, אסור לנו גם להטעות את מי ששומע אותנו.

יפעת שאשא ביטון: היום, לפי ההנחיות, מותרת התקהלות של 20 אנשים ולא משנה היכן את נמצאת.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה ואני לא רוצה להחזיר את הדיון אחורה כי אני כן רוצה להתקדם ולאפשר לאנשים שנמצאים כאן לקבל את התשובות.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על אופי האינטראקציה.

יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו נמצאים באירוע חברתי משפחתי לצורך העניין עם 50 אנשים, אלה 50 אנשים שמעורבבים אחד עם השני ונוגעים אחד בשני ונמצאים אחד עם השני, או באולמי שמחות כשאנחנו יודעים שכולם עם כולם, אל מול מסעדות כשאת מגיעה עם מי שאת מגיעה, שזה מספר מאוד מאוד מצומצם, את לא מתערבבת עם כל אנשי המסעדה.

יפעת שאשא ביטון: אותו דבר גם כשאת הולכת לים.

יפעת שאשא ביטון: את לא מתערבבת עם כל מי שנמצא שם בים.

יפעת שאשא ביטון: את נמצאת עם מי שהגעת אתו.

יפעת שאשא ביטון: לכן אופי האינטראקציה הוא מאוד משנה ואני מקבלת את זה.

יפעת שאשא ביטון: התפקיד של המשרדים הוא לבוא ולהסביר לנו למה אם אנחנו מתייחסים לאופי האינטראקציה באופן כזה שיש לו משמעות, למה במסעדה אנחנו צריכים לקבל את הדין של 20 בפנים ו-30 בחוץ אל מול ההחלטה לצורך העניין לגבי אולמות אירועים או כל דבר אחר.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאנחנו רוצים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לקבל את ההיגיון מאחורי הדברים.

יוליה מלינובסקי: אני מסכימה אתך אבל עדיין צריך להיות הגיון מאחורי כל דבר.

יוליה מלינובסקי: ברגע שהגיון בריא לא קיים, זה יוצר את העיוותים.

יפעת שאשא ביטון: לגמרי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת מלינובסקי.

יפעת שאשא ביטון: שי ברמן מאיגוד המסעדות, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: אחריו ירון סלע שביקש להוסיף משהו.

שי ברמן: תודה רבה גברתי היושבת ראש.

שי ברמן: הייתי בטוח עד עכשיו שההגבלות נקבעות על פי איזה שהם נתונים אפידמיולוגיים, על פי מחקרים, ושמעתי עכשיו את פרופסור לוין ונדהמתי לשמוע שההגבלות נקבעות לפי מידת החיוניות.

יפעת שאשא ביטון: לא, סליחה, אני אעצור אותך.

יפעת שאשא ביטון: רק כדי שיהיה סדר בדיון, פרופסור חגי לוין לא מקבל את ההחלטות, הוא גם לא נציג משרד הבריאות, הוא לא הדמות הפורמלית לתת לנו את התשובות וזה לא במגרש שלו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדרוש את התשובות ממי שמקבל את ההחלטות.

שי ברמן: אני כמובן מקבל את ההערה שלך ואני יודע את זה.

שי ברמן: סתם הייתי קצת מופתע לשמוע את ההערה הזאת אבל אני מכבד מאוד את פרופסור לוין.

שי ברמן: לגופו של עניין.

שי ברמן: מסעדה הוא מקום בילוי סולידי, בשונה מהקולגות שלנו מגני האירועים, שחלילה לא יכעסו עלי, או מקומות אחרים.

שי ברמן: אצלנו בעסקים אין ריקודים, אין התערבבות בין הקהל, מגיעים מאותו מקום – או מהבית או ממקום העבודה – יושבים באותו מקום ולכן אופי הפעילות שלנו הוא כזה שהוא לא מייצר איזושהי אינטראקציה גדולה בין הרבה אנשים שאנחנו לא מכירים.

שי ברמן: אני חייב לומר שגם אני לא הצלחתי לקבל עד היום נתונים ממשרד הבריאות לגבי הדבקות או הימצאות של אנשים שנדבקו במסעדות, אבל אנחנו יודעים שהנתונים האלה הם מאוד מאוד נמוכים.

שי ברמן: משרד הבריאות לא פרסם אותם, ויכול להיות שיש לו סיבות לכך שהוא לא פרסם אותם, אבל מדובר במספרים שהם מאוד מאוד נמוכים.

שי ברמן: לכן, המפתח הזה שנקבע 20 אנשים בפנים ו-30 אנשים בחוץ, חבר'ה, אף אחד לא מצליח להבין את ההיגיון ואת המחשבה מאחורי האקסיומה הזאת.

שי ברמן: לי יש מקום של 500 מטרים ומקום של 50 מטרים, יכול להכניס את אותו מספר אנשים.

שי ברמן: צריך להבין שמבחינה כלכלית ההחלטה שהתקבלה בממשלת ישראל היא החלטה לסגור את תעשיית המסעדות.

שי ברמן: זאת משמעות ההחלטה.

שי ברמן: אין כאן משהו אחר.

שי ברמן: מדובר ב-5,000, 6,000 עסקים שייסגרו תוך חודש מהיום.

שי ברמן: זה בין 60,000 ל-70,000 עובדים שתוך חודש ייפלטו ממעגל העבודה.

שי ברמן: זו המשמעות הכלכלית של ההחלטה הזאת שהתקבלה בלי שום נתונים.

שי ברמן: אני יודע גברתי יושבת הראש כמה ניסית לקבל נתונים ממשרד הבריאות על הידבקות במסעדות ולא הצלחת לקבל.

שי ברמן: גם אנחנו מאוד ניסינו ולא הצלחנו לקבל אפילו תשובה או חצי תשובה.

שי ברמן: לכן הדבר הזה הוא בלתי נתפס, איך מחריגים תעשייה שלמה על איזושהי שליפה מהמותן שאף אחד לא יודע להסביר אותה, אף אחד לא יודע לומר מאיפה זה נובע, אף אחד לא יודע לתת הסבר מדעי, כאילו שאנחנו איזה אוויר.

שי ברמן: מה זה?

שי ברמן: לא יכול להיות דבר כזה שישבו אצלנו בחוץ על מקום של 300 מטרים או 400 מטרים 30 אנשים.

שי ברמן: למה בניו יורק יכולים לשבת ומושיבים בחוץ כמה שיותר אנשים?

שי ברמן: שאלוהים ישמור אותנו מה היה במנהטן לעומת מה שהיה אצלנו.

שי ברמן: שאלוהים ישמור אותנו מה היה בלונדון לעומת מה שהיה אצלנו.

שי ברמן: ממשלת אנגליה היום נותנת כסף לאנשים, אומרים להם לכו לברים ולמסעדות.

שי ברמן: נותנים להם כסף ייעודי.

שי ברמן: כל אחד, קח את הכסף, לך תבלה במסעדות ובברים.

יפעת שאשא ביטון: גם המשמעת שם היא קצת אחרת.

שי ברמן: זו המציאות שלנו והמציאות הזאת לפחות כלפי ההושבה בחוץ היא בלתי נתפסת.

שי ברמן: אני יודע, גברתי יושבת הראש, כמה את מתאמצת לשנות אותה.

שי ברמן: אני מחזק את ידייך ואני מקווה מאוד שלא תאשרי את התקנות האלה שאין להן שום הגיון מדעי.

שי ברמן: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך שי.

יפעת שאשא ביטון: ירון, רצית להתייחס?

יפעת שאשא ביטון: ממש במשפט.

ירון סלע: כן.

ירון סלע: אני אומר בשני משפטים.

ירון סלע: קודם כל, תודה רבה ליושבת הראש ולוועדה שפועלת בשכל ובהגיון.

ירון סלע: אני שומע את חברי הוועדה.

ירון סלע: המדיניות של הממשלה היא מדיניות – אני קורא לה – השלוף.

ירון סלע: עד לפני יומיים בכלל לא דיברתם עלינו.

ירון סלע: החלטתם לסגור אותנו ביום.

יפעת שאשא ביטון: השיח כבר היה ביום חמישי אבל זה לא מנחם אותנו והוא התחיל גם לפני כן.

ירון סלע: ביום אחד החלטתם לסגור אותנו, ביום אחד תזרימו לנו כסף ופיצוי.

ירון סלע: יושבים אתי שני קולגות שלי.

ירון סלע: אף אחד מהם לא קיבל כסף וגם לא אני.

ירון סלע: ביום אחד החלטתם לסגור אותנו.

ירון סלע: במידה ותצליחו להפוך את הגלגל, אני מבקש שלא תעשו את זה ביום אחד, להחזיר אותנו לפעילות.

ירון סלע: קרעתם אותנו לגזרים בעיני הציבור, הפכתם אותנו למוקצים, הודעתם שאנחנו מקום עם הדבקות.

ירון סלע: במידה ותצליחו – ואני מחזק את ידיכם – תפעלו בשכל.

ירון סלע: תעבדו אתנו לשנות את תפיסת הלקוחות עלינו.

ירון סלע: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני היום בכלל לא דיברתי.

יפעת שאשא ביטון: זה מרענן.

יפעת שאשא ביטון: אתה צריך להפתיע.

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: גברתי היושבת ראש וגם הפרוטוקול יודע שלפני חודשיים או חודש וחצי, עת הוועדה הזו התחילה לעבוד, אני לא קיבלתי את המפתח המספרי.

מיקי לוי: לא קיבלתי את המפתח המספרי, לא באולמות, לא בגני אירועים שם שטח פתוח ורמת ההדבקה היא לא דומה לאולם סגור.

מיקי לוי: לכן תמיד אמרתי שאני דורש מהממשלה לקחת בעל מקצוע – אני מוכן להתנדב – קחו את מי שאתם רוצים, תביאו מפתח של מטרים.

מיקי לוי: אל תביאו מספרי משתתפים כי זה לא נכון.

מיקי לוי: זאת לא מתמטיקה.

מיקי לוי: לא יכול להיות שאולם אבניו שהוא עם 2,500 חוגגים בחתונה, עכשיו יעשה חתונה ל-20 אנשים.

מיקי לוי: זה לא יכול להיות.

מיקי לוי: זה מקום ענק.

מיקי לוי: לא יכול להיות שגן אירועים, כשאני רוצה לעשות חתונה, אני יכול לבוא רק עם 20 אורחים כשיש שם ארבעה דונם.

יפעת שאשא ביטון: כרגע אפילו את זה אתה לא יכול.

יפעת שאשא ביטון: לפי הצו הם סגורים.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: אבל אני מדבר גם ביחס למסעדות.

מיקי לוי: מושל ניו יורק מצא פתרון, כדי שהענף הזה לא יתמוטט, וביום חמישי בערב וביום ראשון, בימים שבאמת הם ימים מאוד מאוד חזקים של המסעדות עצמן, לא לתת למשפחות האלה לרעוב וללכת לבקש אבטלה, סגרו חצי כביש, סגרו כביש.

מיקי לוי: כל מה שקשור בפנים צריך לבוא ולומר ששולחן לארבעה סועדים, שולחן לשישה סועדים, מה המרחק בין שולחן לשולחן במטרים.

מיקי לוי: לקבוע מספרים, זה לטמון את הראש בחול.

מיקי לוי: זה לעשות עבודה קלה מדי.

מיקי לוי: אסור ללכת לזה.

מיקי לוי: צריך לחשב כל אירוע לפי מטרים.

מיקי לוי: אותו הבר לגבי חדרי כושר.

מיקי לוי: הולמס פלייס, קרוב לבית שלי במבשרת, הוא מקום ענק.

מיקי לוי: אשתי מתאמנת שם.

מיקי לוי: אני לא.

מיקי לוי: הרחיבו את זה, סגרו מסלולי ריצה כדי שיהיה מרחק בין אחד לשני וכך אפשר להיכנס.

מיקי לוי: עכשיו יבואו ויסגרו אותו.

מיקי לוי: אולם כושר שהוא עם 1,000 מטרים מרובעים.

מיקי לוי: המפתח לא נכון ושמישהו בממשלה יאזין.

מיקי לוי: המפתח איננו נכון.

מיקי לוי: לא דומה שטח פתוח לשטח סגור מלבד המגבלות שאנחנו כבר אמרנו.

מיקי לוי: גברתי, אנחנו מזה חודש ימים מתחננים שהנתונים ששמו על שולחן הממשלה, על שולחנם של השרים שהרימו את היד – אנחנו בסך הכול דרג מבצע, אנחנו בדיוק יודעים, את יכולה להעביר רוב ולנצח.

איילת שקד: להיפך.

מיקי לוי: זה היה כך.

איילת שקד: מיקי זוהר אמר חד משמעית שאין קואליציה ואופוזיציה.

יפעת שאשא ביטון: זה בסדר, זה לא רלוונטי.

יפעת שאשא ביטון: בואו נשים את הדברים על השולחן.

מיקי לוי: הנה, אין הצבעה עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מתנהלים בצורה מאוד מאוד עניינית.

יפעת שאשא ביטון: יכולנו להביא את הצווים אתמול ולסגור סיפור, מה גם שיש לנו רוב.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עושים את זה בצורה מושכלת.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו גם אחריות.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי את זה בתחילת הדיון כשאת, איילת, עוד לא היית.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם לא אנרכיסטים.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו אחריות גם בהיבט הבריאותי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לקבל החלטה אחרי שנשמע את הכול.

מיקי לוי: ברגע שיש מערך חקירות וסימון על גבי מפות ואזורים, אני יודע שבמסעדת הצריח האדום, שהיא מסעדה ל-300 סועדים, לפי התנאים שלנו היה מישהו שהיה נגוע ולא בדקו לו חום ולא שום דבר, בואו נסגור את המקום.

מיקי לוי: אבל מקום שהוא נקי ומקפידים על מרחק ועל מסכות ועל כל הכללים ואין שם כלום – אז אנחנו הורסים את מקומות העבודה שלנו?

מיקי לוי: רבותיי, צריך לחשוב מחוץ לקופסה.

מיקי לוי: מסעדות באוויר הפתוח, תנו להם לעבוד.

מיקי לוי: יותר מזה, אני רוצה לאפשר לאנשים שלחוצים ונמצאים בבית ויש להם גם יכולת כספית לצאת ולאכול ולשתות כוס יין או כוס תה, לצאת מהלחץ הזה, מבית המשוגעים שהמדינה נמצאת בו, תנו להם ללכת.

מיקי לוי: תהיה כאן קורונה בריאותית מסוג אחר, פסיכיאטרית חס וחלילה.

מיקי לוי: לכן אני מבקש את הנתונים.

מיקי לוי: אני מבקש שהממשלה תחשוב מחוץ לקופסה.

מיקי לוי: גברתי, הקורונה הבריאותית מסוכנת אבל הקורונה הכלכלית מסוכנת פי כמה.

מיקי לוי: אם יהיה כאן משבר כלכלי יותר חמור מכפי שאנחנו נמצאים בו, הנינים שלנו ישלמו את המחירים האלה ויהיו כאן מראות נוראיים.

מיקי לוי: אני רוצה שנמצא את האיזונים, שהממשלה תמצא את האיזונים.

מיקי לוי: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך חבר הכנסת מיקי לוי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעבור לניר שפר ואחר כך יגאל סלוביק מהמל"ל.

ניר שפר: תודה רבה היושבת ראש שאת נותנת לי את זכות הדיבור.

ניר שפר: אני רוצה להעלות איזשהו פתרון שאולי תנסי בבקשה לבדוק אותו.

ניר שפר: אמר כאן פרופסור לוין שברור שכל ענף שפותחים אותו.

ניר שפר: דרך אגב, אני מתאמן בהולמס פלייס ברעננה ואני יכול לומר שתמוה בעיני למה סגרו אותו ואפשר גם לשאול את פרופסור לוין שיבדוק את נושא בריאות הנפש עקב הפסקת האימונים ואולי היא גדולה מהנזק שנגרם מהקורונה, אבל זאת כבר סוגיה אחרת.

ניר שפר: כל ענף שפותחים אותו, ידוע שהולך ליצור הדבקה.

ניר שפר: תבקשי ממשרד הבריאות שישב עם משרד האוצר, כי יש כאן שאלה בריאותית ושאלה כלכלית, ויעשה פונקציית מטרה לכל ענף.

ניר שפר: פונקציה שבועית.

ניר שפר: אם בגני האירועים נדבקים בשבוע 20 אנשים, סוגרים.

ניר שפר: אולי משרד האוצר יעשה חישוב ויגיד, לא, זה צריך להיות 50 אנשים.

ניר שפר: בסוף יש כאן שאלה כלכלית ושאלה בריאותית.

ניר שפר: אתם דני כל היום רק בשאלות הבריאותיות ובדיון כזה צריך לשבת נציג משרד האוצר שיגיד מה ההשלכות הכלכליות, נציג משרד הבריאות שיביא את הנתונים המדויקים לכל ענף וענף ושתהיה פונקציה שהמדינה תגדיר אותה, שאנחנו סוגרים ענף באיקס נדבקים.

ניר שפר: לא הגענו לאיקס הנדבקים, הענף לא נסגר.

ניר שפר: תאמיני לי שכל הפעילים באותו ענף יעקבו אחרי הפונקציה הזאת ברמה היומית ויפעלו בצורה מאוד זהירה.

ניר שפר: אתם חייבים לשנות את הדיסקט.

ניר שפר: חייבים לעבוד כאן עם כלכלה, עם בריאות ולא רק עם פרופסור לוין שמייצג כאן לאורך כל הקו את האפידמיולוגים אלא תביאו לכאן רופא לבריאות הנפש.

ניר שפר: חברים, אנשים כאן על סף קריסה.

ניר שפר: תבדקו מה פשיטת רגל עושה לנפש של הבן אדם.

ניר שפר: בסוף תגלו שכל התחלואה שתיגרם כאן מהכלכלה, תהיה יותר גדולה מהתחלואה מקורונה.

ניר שפר: ברשותך, אני מבקש, תנסו לקבל תשובה ולייצר פונקציה לכל ענף וענף כדי שנוכל לראות.

ניר שפר: אני בטוח שאם יבדקו את ענף האירועים ויראו שחתונות בחוץ לא מדבקות, אין שום סיבה לא להחזיר אותנו לעבוד, או מדבקות בשיעור כזה שאפשר להתמודד אתו.

ניר שפר: השאלה אם בשביל 10 נדבקים או 20 נדבקים סוגרים ענף שלם.

ניר שפר: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: רק שתי נקודות בהתייחסות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מרבים לדבר כאן על הסוגיה הכלכלית.

יפעת שאשא ביטון: אתה בעצמך היית שותף בהרבה דיונים ומחר אתה חייב לי דיווח על הפגישה שלך עם האוצר.

יפעת שאשא ביטון: אני עוקבת גם אחרי הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: לגבי הנושא שהעלית על בריאות הנפש.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקדיש כמובן דיון שלם.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע שהעלינו את זה גם בסוגיה אל מול משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: ההיבט הנפשי, רגשי, חברתי הוא מאוד בוער והוא על סדר היום.

יפעת שאשא ביטון: יצא לנו לדבר על כך אתמול בדיונים של העובדים הסוציאליים ואנחנו בהחלט ניתן את הדעת גם לנושא הזה שהוא לא פחות חשוב מהדברים האחרים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה ניר.

ניר שפר: אפשר ברשותך לנסות לייצר פונקציה כזאת, לייצר משוואה כזאת, להגדיר כל ענף וענף, מה רמת הנדבקים של הקו האדום וכשמגיעים לקו האדום, לסגור את הענף.

יפעת שאשא ביטון: שמענו את הבקשה.

יפעת שאשא ביטון: אתה סומך עלי, נכון?

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה בפעם הראשונה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא צריכה תרגום.

יפעת שאשא ביטון: הבנתי.

ניר שפר: סליחה.

יפעת שאשא ביטון: הכול בסדר.

ניר שפר: על ההבנה שלך אני לא חולק.

יפעת שאשא ביטון: רשמתי ואנחנו כמובן נתייחס לדברים ויכול להיות שנקבל על זה תשובות כחלק מהנתונים שיביאו בפנינו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמובן עוד נעמוד בקשר.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: נמצא אתנו יגאל סלוביק מהמל"ל?

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שהוא לא נמצא.

יוליה מלינובסקי: מתי את מכנסת את הוועדה?

יפעת שאשא ביטון: אני צריכה להיות בקשר עם משרדי הממשלה ובהתאם לזה אנחנו נקבע.

יוליה מלינובסקי: אבל תעדכני אותנו.

יפעת שאשא ביטון: בוודאי.

יפעת שאשא ביטון: אני לא יכולה לקיים את זה לבד, גם אם אני רוצה.

יפעת שאשא ביטון: נציגת משרד הבריאות, יש לך התייחסות חדשה מאז הדיון הראשון?

יפעת שאשא ביטון: יש לך נתונים חדשים או משהו חדש שאת רוצה להביא בפנינו?

יפעת שאשא ביטון: מה שביקשנו בחלק הראשון של הדיון, או שאתם רוצים לאסוף את הדברים ולהביא אותם מחר.

נינה כהן קרן: שמענו את התחושה של הבלבול גם ברמה המשפטית לגבי מה מותר ומה אסור, גם מבחינת הנימוקים, גורמי הסיכון, ויהיה עוד דיון ואנחנו נגיע.

יפעת שאשא ביטון: ואז תביאו את הדברים.

נינה כהן קרן: כן.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: נציגת משרד המשפטים.

גאל אזריאל: אפשר כמובן להתייחס מחר בדיון, אבל יש כמה דברים שאולי מבחינת הדיוק של מה הן ההוראות, שכדאי להתייחס עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח מאוד.

נירה לאמעי רכלבסקי: אני אציין שבפני חברי הכנסת יש, חוץ מהצו, גם את החוק שבתוכו כבר משולבות ההוראות החדשות של הצו.

נירה לאמעי רכלבסקי: מה שתקראו ומה שהונח לפניכם, זה כבר מה שנכנס לתוקף.

איילת שקד: הסמכות של הוועדה היא רק לבטל?

איילת שקד: לאשר או לבטל?

יפעת שאשא ביטון: לאשר או לבטל.

יפעת שאשא ביטון: את יכולה גם לאשר רק חלק מזה ולבטל חלק.

נירה לאמעי רכלבסקי: כולם או חלקם.

מיקי לוי: עד שבעה ימים.

יפעת שאשא ביטון: ההערה של נירה יכולה להתכתב עם מה שאמרת לגבי חוסר הבהירות.

יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לאכזב אתכם אבל גם אם תקראו את זה, לא בטוח שאתם תבינו ולא בגלל השפה המשפטית אלא בגלל ההנחיות כלפי חוץ שהן לא באמת ברורות ואני אשמח שתעשי סדר.

גאל אזריאל: אני אתייחס בשלב הזה לכמה נקודות שעלו במסגרת הדיון.

גאל אזריאל: מחר נעבור סעיף סעיף ונסביר יותר לעומק את כל הסעיפים.

גאל אזריאל: נאמר שאסור לעשות אירועי תרבות בכלל, אבל אין איסור כזה.

גאל אזריאל: האיסור הוא על פעילות של מוסדות תרבות.

גאל אזריאל: כלומר, דובר על הופעה בפארק הירקון, הופעה ברחוב מותרת במגבלות של התקהלויות במרחב הציבורי.

יפעת שאשא ביטון: את יכולה לומר לנו כמה?

יפעת שאשא ביטון: עכשיו שומעים אותנו אנשים ורוצים לעשות פעילות תרבות בפארק הירקון או ברחוב.

יפעת שאשא ביטון: אגב, תני לנו מה קורה בפאר הירקון אל מה קורה ברחוב.

יפעת שאשא ביטון: כמה אנשים מותר?

גאל אזריאל: פארק או רחוב, זה אותו הדבר.

גאל אזריאל: זה המרחב הציבורי.

גאל אזריאל: זה מוסדר בצו של בריאות העם שבסמכות מנכ"ל משרד הבריאות.

גאל אזריאל: מותרת התקהלות של עד 20 אנשים.

יפעת שאשא ביטון: גם בהופעת תרבות.

גאל אזריאל: גם בהופעה וכל דבר שהוא במרחב הציבורי.

יפעת שאשא ביטון: הייתי שמחה ששלמה ארצי ישיר לי באיזשהו קונטקסט של 20 אנשים ולא 200, אבל קשה לי להאמין שהוא יבוא להופעה של 20 אנשים.

גאל אזריאל: כמו שהסברתי בדיונים הקודמים, אגב, הפגנות, המגבלה להתקהלות היא לא שהייה במרחב הציבורי.

גאל אזריאל: מהי התקהלות?

גאל אזריאל: שהייה בסמיכות של אנשים.

גאל אזריאל: כלומר, אם יש 20 אנשים ואז במרחק מסוים של 20 מטרים או 30 מטרים יש עוד 20 אנשים, מדובר בשתי התקהלויות שונות.

יוליה מלינובסקי: אפשר לעשות אירוע, אם זאת מסעדה עם שני אולמות כאשר באולם אחד יושבים 20 אנשים ובאולם השני יושבים 20 אנשים.

גאל אזריאל: נכון.

גאל אזריאל: עוד לא הגעתי לזה אבל נכון.

גאל אזריאל: אפילו העברנו את הנוסח כדי שזה יהיה ברור.

גאל אזריאל: בעקבות הדיונים הקודמים וגם הערותיו של חבר הכנסת לוי בעניין המסעדות היה כתוב קודם על מגבלה של מקום, אז זה היה 50 אנשים ועכשיו אלה 20 אנשים, זה נכון, אבל היה כתוב במבנה ועכשיו כתוב בשטח סגור.

גאל אזריאל: זה בסעיף 1(ב).

מיקי לוי: זה אותו הדבר.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שבפנים אלה 20 ובחוץ 30.

יפעת שאשא ביטון: ביחד זה 50.

גאל אזריאל: לא.

גאל אזריאל: כתוב בשטח סגור.

גאל אזריאל: כלומר, אם יש מספר אולמות, מספר חדרים, מפלסים שונים בתוך המסעדה.

יפעת שאשא ביטון: מותר בכל אחד מהם 20 אנשים.

גאל אזריאל: נכון.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שביקשנו בחלק מהפשרות אתמול.

גאל אזריאל: נכון.

יפעת שאשא ביטון: הדברים לא ברורים בחוץ.

גאל אזריאל: זה מה שכתוב.

יוליה מלינובסקי: לא, זה לא מה שכתוב.

גאל אזריאל: זאת כוונת הממשלה.

יוליה מלינובסקי: אני לא הצלחתי להבין את זה.

יפעת שאשא ביטון: לא הייתי רוצה להתווכח אתה בעניין הזה כי אנחנו כבר התקדמנו צעד אחד קדימה.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: כל מי ששומע אותי מבעלי המסעדות, שייקח עכשיו ויחלק את המסעדה לחמישה חדרים.

נינה כהן קרן: אם אפשר להוסיף ולומר שמסעדות גם כפופות להוראות המנהל.

יפעת שאשא ביטון: מה המשמעות של זה.

נינה כהן קרן: אלה הנחיות באמת מקצועיות שכוללות גם את הנושא של שמירה על מרווחים.

יפעת שאשא ביטון: זה ברור.

נינה כהן קרן: לדיון הבא יהיו הוראות מנהל מגובשות.

נינה כהן קרן: אני מקווה שזה יעזור להבהיר את ההוראות.

יוליה מלינובסקי: אפשר להבהיר את זה שוב בצורה מאוד ברורה?

יוליה מלינובסקי: זה דרמטי לבעלי העסקים.

יפעת שאשא ביטון: עדיין לא עשינו דרמה כאן אבל התקדמנו צעד אחד.

יוליה מלינובסקי: תסבירי שוב.

גאל אזריאל: שמענו את ההערות בדיונים הקודמים בוועדה ובדיונים בין גורמי הממשלה הרלוונטיים הדברים נשמעו ובמקום שתהיה מגבלה מספרית בתוך מבנה, תיקנו את זה וכרגע כתוב בתוך שטח סגור.

גאל אזריאל: כלומר, למשל - ואותו דבר בשטח פתוח – אם יש מתחמים שונים לגמרי, למשל אולמות, מפלסים, חדרים שונים.

יפעת שאשא ביטון: אני אעשה לך את זה קל.

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד מסעדות שיש להן, במיוחד במרכז הארץ, שני מפלסים.

יפעת שאשא ביטון: למטה ולמעלה.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שמותר ל-20 למטה ו-20 למעלה.

גאל אזריאל: כן.

גאל אזריאל: אם אלה מתחמים שונים שבבירור אפשר להבחין ביניהם.

יוליה מלינובסקי: מפלס עם קומה ראשונה וקומה שנייה.

גאל אזריאל: כן.

נירה לאמעי רכלבסקי: חשוב לומר שזה הולך כחוט השני לגבי כל דבר, כי היא מדברת כרגע על התקהלות במבנה והתקהלות בשטח פתוח.

נירה לאמעי רכלבסקי: בעצם מה שאומרים לנו כאן שההתקהלויות שמוגבלות ל-20 אנשים, זה בחריג שההתקהלויות האלה יהיו מספיק מופרדות אחת מהשנייה, גם אם יהיו באותו אזור כללי.

נירה לאמעי רכלבסקי: אם הן מופרדות לקבוצות של 20, מעין קפסולות של 20 אנשים, זה אפשרי.

נירה לאמעי רכלבסקי: נכון?

נירה לאמעי רכלבסקי: זה מה שאת אומרת?

גאל אזריאל: כן.

גאל אזריאל: זאת הכוונה.

יפעת שאשא ביטון: אמרה את זה ברור.

יפעת שאשא ביטון: מבחינתי זאת ההנחיה ועם זה אנחנו נצא החוצה להסביר לציבור.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לשאול שאלה.

יוליה מלינובסקי: גן אירועים פתוח.

גאל אזריאל: גן אירועים סגור.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שביקשנו כהערה – את לא היית כאן בתחילת הדיון – לגבי העניין של התקהלות, שמותר לאנשים להתחתן עם עוד 18 אנשים.

יפעת שאשא ביטון: חתן, כלה ועוד 18 אנשים.

יפעת שאשא ביטון: לי זה לא צריך לשנות איפה הם עושים את זה.

יפעת שאשא ביטון: לכן אני מבינה שבצו הגבלתם שגן אירועים הוא סגור.

יפעת שאשא ביטון: נקודה.

גאל אזריאל: נכון.

יוליה מלינובסקי: תסבירי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבקש שהם יתקנו את זה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אחת הנקודות.

גאל אזריאל: נציגי משרד הבריאות יוכלו להסביר את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: נמשיך עם ההסברים כי יכול להיות שיש לנו עוד הפתעות טובות.

יוליה מלינובסקי: לגבי גן אירועים, אני מתעקשת.

יפעת שאשא ביטון: זה יהיה למחר.

יפעת שאשא ביטון: היא לא יכולה לתת לך תשובה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עכשיו מדברים על מה קיים ומחר הם יצטרכו לבוא עם תשובות לגבי מה שביקשנו.

גאל אזריאל: בעיקר רציתי להבהיר כמה נקודות שעלו בדיון וחשבתם שהדברים אסורים.

יוליה מלינובסקי: תבהירי לי משהו.

יוליה מלינובסקי: מה שנקרא הבנת הנקרא.

יוליה מלינובסקי: בגן אירועים אסור להתחתן אם זה באולם סגור.

יפעת שאשא ביטון: גם פתוח.

יפעת שאשא ביטון: גן אירועים אסור.

יוליה מלינובסקי: בסדר.

יוליה מלינובסקי: חכי.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה לקחת 20 אנשים וללכת אתם לפארק הירקון או לרחבת תיאטרון ולארגן שם את החתונה שלי.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאמרנו בהתחלה.

יפעת שאשא ביטון: לכן אני אומרת לך שנתקדם.

גאל אזריאל: כמובן שלא נמנע מאנשים להתחתן.

גאל אזריאל: אנשים יכולים להתחתן.

יוליה מלינובסקי: אבל את מבינה שזה אבסורד.

גאל אזריאל: נראה לי שאלה היו הנקודות העיקריות ששמעתי.

גאל אזריאל: אני מצטערת, בתחילת הדיון לא הייתי כי הייתי בוועדת החוקה.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על הנושא של חדרי כושר.

גאל אזריאל: אנחנו בשלב של הבנת הנקרא, להסביר מה כתוב.

גאל אזריאל: אנחנו לא בשלב של הצורך ושל ההצדקות שמשרד הבריאות יוכל להסביר את הדברים האלה.

גאל אזריאל: בסופו של דבר מה שסגור לפי הצו שפורסם היום אלה מכוני כושר למעט מכון כושר שפותח לפעילות של ספורטאים תחרותיים.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שכל אחד יכול לפתוח לטובת ספורטאים תחרותיים.

יפעת שאשא ביטון: אין בעיה עם זה.

גאל אזריאל: נכון, אבל אנשים אחרים לא יוכלו להיכנס ולהתאמן שם.

גאל אזריאל: חוץ ממכוני כושר, בנוסח הקודם של החוק, הייתה הבחנה בין מכוני כושר לבין סטודיו.

גאל אזריאל: כרגע העניין של הסטודיו ירד לגמרי מבחינת ההסדרה הספציפית שלו ולכן זה חוזר להיות מקום הפתוח לציבור שמוסדר בתקנות.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להבין.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו את באה ואומרת לי שגם סטודיו אי אפשר.

גאל אזריאל: לא.

גאל אזריאל: סטודיו אפשר.

גאל אזריאל: אני אומרת שלפני כן זה הוסדר בצורה ספציפית יחד עם מכוני הכושר, נראה לי שזה בסעיף 5(ב)(9) אם אני לא טועה.

גאל אזריאל: כרגע זה נמחק לגמרי משם כך שאין הסדרה ספציפית ולכן זה מוסדר כמקום הפתוח לציבור עם התנאים שחלים לפי תקנה 3(א)1.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר ששימו לב, אנחנו יושבים כאן – אני אומרת בצניעות – אנשים אינטליגנטים.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לפקפק בזה שאנחנו אנשים אינטליגנטים אבל קשה לנו להבין איפה כן ואיפה לא.

יפעת שאשא ביטון: תחשבו מה קורה בחוץ שגם שם יש הרבה מאוד אנשים אינטליגנטים אבל הם לא כמונו כל היום וכל הלילה נמצאים בדיונים והם צריכים לנסות ולהבין למה התכוון המשורר.

גאל אזריאל: אני מבינה.

גאל אזריאל: באופן כללי בניסוחים משפטיים, לא תמיד ברור לכל אדם מה כתוב בניסוח המשפטי המפולפל.

גאל אזריאל: לכן יש את הדיון בוועדה וזה טוב ואנחנו מסבירים את הדברים לפרוטוקול.

גאל אזריאל: בנוסף יש באתר משרד המשפטים ונראה לי שגם באתר משרד הבריאות הסברים על הפרשנות של הדברים וכל אזרח יכול להסתכל וללמוד.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

גאל אזריאל: אני אוסיף ואומר שבמה שמכונה חוק המסגרת, הצעת חוק הסמכויות המיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה שכעת בדיונים בוועדת החוקה, מוצע סעיף – סעיף 5 בהצעת החוק - לחייב את הממשלה להנגיש ולהסביר בצורה ברורה לציבור בכל מיני אמצעי תקשורת שונים.

גאל אזריאל: הצעת החוק הונחה על שולחן הכנסת לפני חודש וחצי.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מבינה למה צריך חוק.

גאל אזריאל: היום דיברנו על הסעיף הזה בוועדת החוקה.

גאל אזריאל: זה מופיע בהצעת החוק הממשלתית.

יוליה מלינובסקי: מה עם הבריכות?

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה ארוכות.

גאל אזריאל: הבריכה יכולה להיפתח לצורך אימון של ספורטאים תחרותיים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של ההסברה הוא חשוב ולדעתי לא צריך חוק אלא הוא צריך לקרות כבר עכשיו, אבל אם זה ייכנס שם, זה מבורך.

יוליה מלינובסקי: דיברנו על זה קודם.

יפעת שאשא ביטון: המל"ל, רציתם להתייחס.

יגאל סלוביק: אתם קראתם לי.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: אמרו לנו שאתם רוצים להתייחס לנושא של הצו מבחינת עמדת הממשלה, להבין אם הוגשו נתונים, איך התקבלו ההחלטות ואם יש לכם דברים שאתם רוצים לחדד מבחינת החשיבות של הצו בהתמודדות שלנו עם הנגיף בגל הזה.

יגאל סלוביק: אני אדבר על החשיבות של הצו, ברשותך.

יגאל סלוביק: אנחנו מזהים את העלייה ברף התחלואה ומנסים לעשות את כל מה שניתן לעשות על מנת לאזן בין המצב המשקי לבין המצב הבריאותי.

יגאל סלוביק: יש עמדות ודעות לכאן ולכאן.

יגאל סלוביק: בסופו של דבר הוצג המתווה אתמול לחברי הממשלה.

יגאל סלוביק: הדיון היה דיון ארוך ומקיף.

יגאל סלוביק: נשאלו בו שאלות לגבי הנתונים מול משרד הבריאות, מנכ"ל משרד הבריאות, שר הבריאות וכן הלאה.

יגאל סלוביק: שם התקבלה ההחלטה.

יגאל סלוביק: אני חושב שהצעדים האלה שננקטים הם צעדים חשובים שאנחנו מאוד מקווים שהם לא יחייבו אותנו לנקוט בצעדים והגבלות נוספות בהמשך הדרך.

יגאל סלוביק: אנחנו לא בטוחים בזה.

יגאל סלוביק: בהחלט יכול להיות שבעוד שבוע או 10 ימים, בהתאם להתפתחות התחלואה, נידרש לעשות הגבלות וצעדים נוספים גם על מגזרים נוספים.

יגאל סלוביק: אנחנו חייבים להבין שהחיידק לא בהכרח משתף אתנו פעולה.

יפעת שאשא ביטון: את זה כבר הבנו.

יוליה מלינובסקי: שאלה.

יוליה מלינובסקי: אתה אמרת עכשיו שאתמול בישיבת ממשלה נשאלה שאלה לגבי הנתונים אבל אתה לא אמרת אם התקבלו תשובות.

יגאל סלוביק: אני יכול לתת לכם ממה שיש לי כאן ביד.

יגאל סלוביק: כשאנחנו מדברים על אירועים – 5.59 אחוזים מסך ההדבקות הם באירועים.

יגאל סלוביק: זה באופן יחסי הרבה מאוד.

יגאל סלוביק: כשאני מסתכל על 4,835 חולים ב-4 ביוני – נתונים של ה-4 ביוני – מתוכם 208 הם אנשים שנדבקו באירועים, זה לא מעט כי ה-208 האלה שנדבקו באירוע, אחר כך חוזרים הביתה ומדביקים בתוך הבית, שעיקר ההדבקות ואחר כך מדביקים בשכונה ואחר כך בעבודה.

יוליה מלינובסקי: הבנו.

יוליה מלינובסקי: כמה נדבקו בחדרי כושר?

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינוסקי, או שאנחנו מקשיבים להם או לא מקשיבים להם.

יפעת שאשא ביטון: את תשאלי את הכול, אל תדאגי.

יוליה מלינובסקי: כמה נדבקו בחדרי כושר?

יגאל סלוביק: אין לי את הנתון הזה.

יוליה מלינובסקי: כמה נדבקו בבריכות?

יגאל סלוביק: אין לי את הנתון לגבי בריכות, מסעדות או חדרי כושר.

יגאל סלוביק: אני יכול לומר לך על מרכז מסחרי, על מוסדות השכלה, על המעגל המשפחתי ועל החברים, על מקומות בילוי.

יוליה מלינובסקי: שאלתי על סמך מה אתמול בישיבת ממשלה התקבלה ההחלטה לסגור דווקא את הענפים האלו, אם דווקא עליהם אין נתונים.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, זאת הביצה והתרנגולת.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כל הזמן סביב זה.

יגאל סלוביק: ההחלטה התקבלה על בסיס מה שהציג משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: בסדר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבקש ממשרד הבריאות לבוא ולתת לנו את הדין וחשבון.

יוליה מלינובסקי: הממשלה קיבלה החלטה בלי לקבל תמונה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה יגאל.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מצביעים עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם לא מקבלים את הצו, בינתיים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לקבל נתונים ממשרד הבריאות לגבי ההדבקה במקומות שאני ציינתי, ואם יש לכם מקומות נוספים – בשמחה.

יפעת שאשא ביטון: רק כדי לחדד, אנחנו רוצים לדעת מה קורה במסעדות, מה קורה בחדרי כושר, מה קורה בבריכות ואנחנו נשמח לקבל לצד זה גם נתונים נוספים לגבי התחבורה הציבורית, קניונים ועוד מקומות אחרים שאני יודעת שנאספו נתונים ואני יודעת שאתם עדיין לא סגורים על כל הנתונים הללו אבל אנחנו נשמח לקבל כל מפת נתונים שתוכל לעזור לנו בקבלת ההחלטה.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני.

יפעת שאשא ביטון: אני מתחברת למה שהציע גם פרופסור חגי לוין.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח לקבל שתיים או שלוש דוגמאות של חקירות אפידמיולוגיות שקשורות לאותם ענפים שהזכרתי – חדרי כושר, בריכות או מסעדות – כדי להבין איך הדבר הזה עובד וגם זה יעזור לנו לקבל את ההחלטה.

יפעת שאשא ביטון: כמובן אני אבקש התייחסות מקצועית לאופציות, לאפשרויות, לחלופות שאנחנו העלינו כאן בכל הנוגע למסעדות.

יוליה מלינובסקי: לא רק מסעדות.

יוליה מלינובסקי: גם אירוע בגן פתוח.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, אני שמחה על ההבהרה שעשיתם לגבי המסעדות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר נמצאים במקום אחר אבל אנחנו רוצים באמת לקבל את ההתייחסות גם לגבי הפנים ולגבי החוץ.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לקבל את ההתייחסות לגבי העניין של בריכות, בריכות ציבוריות שהוחרגו כשאנחנו יודעים את המשמעיות וכבר דיברנו עליהן, והנושא של חדרי כושר, במיוחד כשהם יכולים לעמוד בכל תנאי התו הסגול וזה משהו שהוא אחיד ומדיד.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שגם שם אנחנו יכולים לראות חלופות למה שהוצע כאן.

יפעת שאשא ביטון: אם הממשלה תרצה שאנחנו גם אולי נגיע להסכמות לפני הדיון, אנחנו כאן כדי לנהל שיח ואנחנו נשמח בסופו של דבר להגיע למבנה שהוא נכון.

יוליה מלינובסקי: גם התייחסות לאירוע באוויר פתוח.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על אולם באוויר פתוח.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לומר שבסוף יש לנו גם אחריות לציבור ואמרתי את זה כבר כמה פעמים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא אנרכיסטים.

יפעת שאשא ביטון: את הסיפור של האירועים אנחנו כבר הבנו.

יפעת שאשא ביטון: הבנו שזה לא משנה עכשיו אם מתחתנים בחוץ או בפנים כי האינטראקציה היא אותה אינטראקציה.

יפעת שאשא ביטון: כולם מתנשקים עם כולם ומתחבקים עם כולם.

יפעת שאשא ביטון: אני כבר לא שם.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה את זה, עם כל הכאב והקושי.

יוליה מלינובסקי: אבל את מבינה שהם יתחתנו.

יפעת שאשא ביטון: הם יתחתנו.

יפעת שאשא ביטון: אני מצפה שהציבור ישתף אתנו פעולה כי בסוף בגלל שאין את המשמעת הזאת בקרב הציבור, אנחנו נמצאים במקום בו אנחנו נמצאים.

יוליה מלינובסקי: לא בגלל זה.

יוליה מלינובסקי: בגלל דברים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: הדברים האלה צריכים לבוא ביחד.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, אם כל אחד יעשה מה שהוא רוצה, אז ברור שאנחנו לא נצליח לשלוט בהדבקה וכאן נכנסת הסוגיה של האכיפה שגם היא צריכה להיות נחרצת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שאין פתרון קסם אחד.

יפעת שאשא ביטון: זאת צריכה להיות ההתגייסות של הציבור, זאת צריכה להיות האכיפה, אלה צריכות להיות החקירות האפידמיולוגיות, אלה צריכות להיות הבדיקות וזה צריך להיות הרבה מאוד דברים שצריך לתכלל אותם ובתוך כל זה אנחנו רוצים שכל החלטה שהממשלה מקבלת, היא תהיה החלטה שנוכל להביא אותה לציבור בצורה שהיא מושכלת, שהיא מובנת, שלא נצטרך להסביר אותה אלף פעמים כי אנחנו בעצמנו לא תמיד יודעים את התשובות.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאנחנו מבקשים וזה מה שנעשה בדיון הבא.

מיקי לוי: מילה.

מיקי לוי: ממשלת ישראל צריכה להבין שאין מתווה.

מיקי לוי: אני מוכן לקבל כמעט את כל המתווים שהיא מביאה אבל – אני אומר את זה גם לוועדת הכספים – אין מתווה ללא פיצוי.

יפעת שאשא ביטון: זה ברור.

יפעת שאשא ביטון: זה אמרנו כבר בתחילת הדיון ותשמור משהו גם למחר.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: הדיון נעול.