ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 87, 2020-07-08 09:43

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון - הארכת תקופת ההתיישנות), התש"ף

משה גפני: -2020 של חבר הכנסת אופיר כץ, הכנה לקריאה ראשונה.

משה גפני: חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

משה גפני: תציג לנו את החוק, למה צריך אותו ומה אתה מציע לעשות.

אופיר כץ: הצעת החוק שהגשתי לתיקון חוק חוזה הביטוח באה בעקבות מקרים אליהם נחשפתי של אותם אנשים ששילמו או רכשו ביטוח וכשהם חלו או הפכו ביום בהיר אחד לנכים, הם התעסקו במחלה, בנכות, דבר שבן אדם כשזה נופל עליו לוקח לו זמן לקבל את זה, להתעשת, להבין מה קורה אתו, לטפל בעצמו, ואז נוצר מצב שאותם אנשים, כשהם ניגשו לתבוע את הביטוח, זכות שמוקנית להם, חוק ההתיישנות מוגדר לשלוש שנים.

אופיר כץ: כך נוצר מצב שהם לא יכלו לקבל את מה שמגיע להם מאחר ועברו שלוש שנים מאז קרה המקרה.

אופיר כץ: כמו שאמרתי, חוק חוזה הביטוח, תקופת ההתיישנות היא לשלוש שנים מרגע שקמה הזכות לתבוע.

אופיר כץ: גם אנשים שהחלו בתהליך, זה עדיין לא עצר את מרוץ ההתיישנות.

משה גפני: זאת אומרת, מישהו התחיל את הדרישה מהביטוח, נניח בשנה הראשונה או השנייה, זה נגמר בשה השלישית אם לא הסתיים התהליך?

אופיר כץ: כן.

משה גפני: משולל הגיון.

אופיר כץ: זה המצב.

משה גפני: טוב שבאת לכנסת.

משה גפני: איך אפשרנו דבר כזה כל השנים?

אופיר כץ: ניסו פעמיים להעביר את החוק הזה.

משה גפני: החוק הזה, זה עוד דבר אבל איך יכול להיות שאדם מגיש תביעה, מתנהל דין ודברים, הביטוח לוקח עורכי דין טובים, עומדים מולו, מגיעה השנה השלישית והכול נגמר.

משה גפני: אתה בטוח?

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: הדבר היחיד שעוצר את ההתיישנות זה אם אתה מגיש לבית המשפט.

משה גפני: מי אחראי כאן על הביטוח?

אוהד מעודי: סגן הממונה על שוק ההון.

משה גפני: זה נכון מה שאומר חבר הכנסת אופיר כץ?

אוהד מעודי: חשוב להבין את התמונה הכללית.

משה גפני: לא.

משה גפני: לפני התמונה, קודם כל העובדות.

משה גפני: אני איש פשוט.

משה גפני: אדם קשיש תובע את חברת הביטוח, מתנהל דין ודברים, לו כמובן אין עורך דין או שיש לו עורך דין חלש ולחברות הביטוח יש סוללה שלמה של עורכי דין, מנהלים אתו דין ודברים, מגיעה השנה השלישית-הכול נגמר?

משה גפני: קודם כל העובדות.

אוהד מעודי: זה לא שחור ולבן.

אוהד מעודי: צריך להבין.

משה גפני: תכף תסביר.

משה גפני: אתה תצטרך גם להתייחס לחוק אבל אני שואל עובדתית האם זה נכון.

אוהד מעודי: עובדתית תקופת ההתיישנות היא שלוש שנים לגבי ביטוחים.

משה גפני: אפילו שהוא מנהל דין ודברים?

משה גפני: לא אמרו לך לפני שבאת שאני לא מבין מהר?

משה גפני: צריך להסביר לי.

אוהד מעודי: כפי שציין חבר הכנסת אופיר כץ, תקופת ההתיישנות היא שלוש שנים.

אוהד מעודי: כאשר בן אדם לוקח טיפול על ידי עורך דין, כמובן כמו שחבר הכנסת כץ ציין, אם זה הגיע לבית משפט – כמובן שתקופת ההתיישנות נעצרה.

אוהד מעודי: יש גם פסקי דין מאוד ברורים שאם העיכוב – למרות שהוא לא ניגש לבית משפט – היה בגלל חברת הביטוח שעיכבה את התהליך, זה עדיין יחייב את חברת הביטוח.

אוהד מעודי: ביטוחים מסוימים כמו ביטוחי אחריות, תקופת ההתיישנות היא לא שלוש שנים אלא היא מתיישנת כל זמן שלא התיישנה התקופה של הצד השלישי שבעצם ניזוק ולכן זה יכול להיות שבע שנים ומעלה.

אוהד מעודי: יחד עם זאת, אני אוסיף כבוד היושב ראש, לגבי היידוע של הנושא הזה.

אוהד מעודי: יש הוראת רגולציה שלנו שהיא מאוד ברורה.

אוהד מעודי: אנחנו כמובן ישבנו גם עם המציע, עם חבר הכנסת כץ.

משה גפני: רגע.

משה גפני: לאט לאט.

אופיר כץ: חכה, עוד לא הגעתי.

אוהד מעודי: בהמשך, אם תרצה, אני אפרט.

משה גפני: אני ארצה.

אוהד מעודי: התיקון הוא צרכני.

משה גפני: אבל הוא קודם.

משה גפני: אני פשוט עצרתי אותו באמצע.

משה גפני: זה היה נראה לי ממש, אני לא רוצה להתבטא בחריפות, משהו הזוי.

משה גפני: בסדר, אתה אומר שיש כל מיני פרטים.

משה גפני: תכף נדון בהם.

אופיר כץ: אנחנו מדברים לרוב על בן אדם שהוא הופך להיות נכה, חולה, נזקק, לרוב אוכלוסיות מבוגרות יותר, אוכלוסיות חלשות יותר שהחוק הזה בעצם בא לתת להם את הסעד הזה, את הזכות בגינה הם שילמו כל כך הרבה שנים ועכשיו זה הרגע הקשה בחייהם והם צריכים לקבל את מה שמגיע להם.

אופיר כץ: אני רוצה לחדד.

אופיר כץ: הכוונה היא לסוגי ביטוחי הבריאות, חיים, לא לרכוש ודברים מהסוג הזה.

אופיר כץ: זה לא גורף.

משה גפני: בגלל שבחוק זה גורף.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: נצטרך לעשות תיקונים בהתאם.

אופיר כץ: מה שאני מדבר עליו זה מה שקשור לגוף ולנפש.

משה גפני: אתה מדבר על ביטוחי סיעוד ועל ביטוחי בריאות ולא על ביטוחי רכוש.

אופיר כץ: בדיוק.

משה גפני: יש לך נוסח לזה, אייל?

משה גפני: אתה ערוך לזה?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אתה אומר שאתה מוכן להתפשר שזה לא הולך על ביטוחי רכוש אלא זה הולך על ביטוחי בריאות.

אופיר כץ: כן.

משה גפני: תכף נראה אם כולנו מסכימים על זה.

משה גפני: אתה מדבר בחוק על שבע שנים.

אופיר כץ: כן, לשנות משלוש שנים לשבע שנים.

אופיר כץ: זאת הזכות של בן אדם שיש לו ביטוח בריאות שיוכל לתבוע את החברה עד שבע שנים.

משה גפני: יש עוד שינויים?

אופיר כץ: יש תיקון נוסף שהוספתי וזה חובת דיווח.

אופיר כץ: אנשים לא יודעים שתקופת ההתיישנות עומדת להסתיים ולכן ביקשתי חובת דיווח, שחברת הביטוח תצטרך לעדכן את המבוטח אם הוא מתקרב לסיום המועד, עדכון של שנה לפני ושלושה חודשים לפני, פעמיים.

אופיר כץ: חשוב לציין שיש הנחיה מבורכת בעניין הזה של שוק ההון שהם כן מעדכנים.

אופיר כץ: העניין הוא שהעדכון מגיע בסעיף שהוא בתוך חומר, גם אם זה נושא אחר.

אופיר כץ: הוא רשום בשתי שורות בחומר שהתקבל מחברת הביטוח בעמוד שש-שבע ואני מבקש שהמבוטח יקבל ממש מכתב שזה הנושא שלו, שתקופת ההתיישנות בעוד שנה עומדת להסתיים וכך גם בתחנה של שלושה חודשים לפני.

אופיר כץ: כמו שאמרתי, נתקלתי במספר מקרים שזה עצוב וקשה.

אופיר כץ: אני אמנה כאן כמה דוגמאות.

אופיר כץ: בחורה שנרצחה בפיגוע ואימא שלה נכנסה לחדר רק אחרי חמש שנים ואז היא גילתה שיש לה את זה.

אופיר כץ: הגישה את התביעה, אבל לא היה עם מי לדבר כי עברו חמש שנים.

אופיר כץ: בן אדם שנקבעו לו אחוזי נכות, עד שהוא טיפל בעצמו ועד שהוא קיבל את אחוזי הנכות עברו שלוש שנים ולא יכול היה לממש.

אופיר כץ: אדם נוסף, סיפור שהגיע אלי, חולה בסרטן קשה ואלים ובאמת לקח לו הרבה זמן לטפל בעצמו, עד שהוא עיכל את זה, עד שהוא טיפל, נסיעות לחוץ לארץ, בן אדם טיפל קודם בחיים שלו ואחרי שהוא התפנה לתביעה, כבר הייתה התיישנות והוא לא קיבל.

אופיר כץ: גם בתת מודע, אנשים ברגע שהם חולים ועוברים דבר קשה בחיים, אני חושב שהם גם לא רוצים להתעסק עכשיו בנושא הכספי, הם קודם כל מנסים לראות איך הם מצילים את עצמם.

אופיר כץ: זה משהו שבאותו רגע הוא לא חשוב אבל שעון החול מתחיל לעבוד וזה לא עוצר את זה.

אופיר כץ: לכן הגשתי את הצעת החוק על מנת שאותם אנשים חלשים שנזקקים לסעד הזה אכן יוכלו לממש ולקבל את הזכות שמגיעה להם, הזכות בגינה הם שילמו.

אופיר כץ: תודה.

משה גפני: רעיון הגיוני.

משה גפני: מי משיב?

משה גפני: דווקא רעיון טוב, מה שהוא מציע כאן.

משה גפני: אתם בעד?

אוהד מעודי: אני אומר שוב, ברמת העיקרון - - -

משה גפני: למה אתה לא עונה לי?

משה גפני: אני רוצה לדעת עם מה אני מתמודד.

משה גפני: אני חדש בחוק הזה.

אוהד מעודי: כבוד היושב ראש, תן לי לומר משפט.

אוהד מעודי: ברמת העיקרון אנחנו סבורים שהתיקון הוא צרכני ולכן גם נפגשנו עם חבר הכנסת אופיר כץ.

אוהד מעודי: יחד עם זאת, יש הרבה היבטים שהם צרכניים וחשוב שאנחנו נבצע סיומה של בדיקה.

אוהד מעודי: כמו שבן אדם רוצה שישלמו לו את התביעה בזמן, מהצד השני צריך לראות מבחינת השלכות של הפרמיה שהמבוטח שמשלם היום, שהיא תישאר סבירה והיא לא תעלה בצורה קיצונית.

אוהד מעודי: לכן יש כאן שני צדדים למטבע וצריך למצוא את האיזון הנכון.

משה גפני: זה לא יעזור.

משה גפני: אני לא אבין.

משה גפני: זאת אומרת, אתם יודעים שיש מקרים כאלה שאתם יודעים שהתביעה היא יותר משלוש שנים.

אוהד מעודי: גם כאן, יש מקרים של יותר משלוש שנים וחברת הביטוח משלמת.

משה גפני: אני שואל.

משה גפני: אולי לפחות תקשיב לשאלות כדי שאני אדע על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: אתם יודעים שיש הרבה מאוד מקרים - שיעלו גם את מחיר הפרמיה כתוצאה מזה ושיקרו עוד הרבה דברים – שלא מסיימים את הדיון בשלוש השנים הראשונות.

משה גפני: לי יש תביעה מחברת הביטוח, אני לא מחכה שלוש שנים, כמוני גם אתה לא וגם אף אחד לא, קורים מקרים כאלה אבל זה לא מעלה את פרמיית הביטוח.

מיקי לוי: מהרגע שנפתחה התביעה, אין דד ליין.

מיקי לוי: השמיים הם הגבול.

משה גפני: אבל יש.

משה גפני: לא שמעת.

משה גפני: יש.

אוהד מעודי: למשל בתחום של נכות זה רק מי שהתגבשה הנכות.

משה גפני: המסקנה היא שאם אדם תובע – אנחנו בעיקר מדברים על אדם קשיש – ומה שהוא עשה, הוא פנה, הוא נפגש, שלח מכתבים לחברת הביטוח, אבל עברו שלוש שנים – לא שווה שום דבר, חלה התיישנות.

משה גפני: אלא אם כן הוא הולך לבית המשפט.

משה גפני: אם הוא הולך לבית המשפט, זה סיפור אחר.

משה גפני: אני מבקש לדעת האם אתם תומכים בחוק הזה או לא תומכים בו.

משה גפני: החוק נשמע הגיוני.

משה גפני: למה המילה צרכני מורידה כאן?

אוהד מעודי: לא מורידה.

אוהד מעודי: להפך.

אוהד מעודי: כמו שציינו את עמדתנו בוועדת שרים וגם בפני חבר הכנסת, אנחנו תמכנו אבל כמובן בתיאום ואני מדגיש את המילה בתיאום מכיוון שלכל דבר צריך לבחון את ההשלכות.

אוהד מעודי: אתה ציינת שיש הרבה מקרים.

משה גפני: רק טכנית שתדעו היכן אנחנו עומדים.

משה גפני: ועדת השרים אמרה שלקראת הקריאה הראשונה זה יחזור אליה לתאם.

משה גפני: האמירה הזאת לא חלה על הדיון הזה.

משה גפני: הדיון הזה הוא דיון אחרי הקריאה הטרומית.

משה גפני: אנחנו מכינים את זה לקריאה ראשונה ובעזרת השם אנחנו נצביע.

משה גפני: אחרי שנצביע וזה יהיה מוכן לקריאה ראשונה, הוא, על פי ההחלטה של ועדת השרים, יצטרך לחזור לוועדת השרים.

משה גפני: אנחנו סוברניים להחליט שאנחנו קוראים את החוק הזה כמות שהוא, מצביעים וזהו.

משה גפני: אנחנו יכולים על פי החלטת שרים לעשות את זה.

משה גפני: אני לא הולך לעשות את זה.

משה גפני: אני הולך להגיע לפתרונות ושהפתרונות האלה לא ייתקלו בחומה קשה מדי בוועדת השרים.

אוהד מעודי: זה לא עניין של חומה.

אוהד מעודי: כמו שציינתי, אנחנו תמכנו כמובן.

אוהד מעודי: התיאום הוא על מנת שאנחנו נתאם.

ניר ברקת: מה זאת אומרת תיאום?

ניר ברקת: זה כן או לא?

ניר ברקת: בסוף זה כן או לא.

משה גפני: תיאום.

משה גפני: בגלל שיש דברים שהשתנו.

ניר ברקת: תעשה תיקון.

אוהד מעודי: עוד לא סיימתי את ההתייחסות.

משה גפני: ניר, זה נכון שראש הממשלה נפגש אתך על התקציב?

אוסאמה סעדי: לא עם ועדת הכספים?

ניר ברקת: ייצגתי את ועדת הכספים.

אוסאמה סעדי: שר האוצר החלופי.

משה גפני: זה המצב?

ניר ברקת: כן, כך אומרים.

אוסאמה סעדי: הכול חלופי.

אוסאמה סעדי: אז יש גם שר אוצר חלופי.

אוסאמה סעדי: עם תוכנית חלופית.

מיקי לוי: זה כמו שתמנו שטה ופרקש מונו על ידי גנץ לעבד את התקציב הבא, על פי העיתונות הכלכלית.

אוהד מעודי: כמו שציינתי, כאשר אנחנו בוחנים כשל שוק, אנחנו רוצים לראות את היקף התופעה.

אוהד מעודי: ציינת שיש כאן הרבה מקרים.

אוהד מעודי: כל מקרה הוא חשוב לחלוטין.

אוהד מעודי: אנחנו עדיין צריכים לבחון את ההשלכות של תקופת ההתיישנות לגבי תקופת ההתיישנות שקיימת בעולם שהיא קצרה משלוש שנים.

אוהד מעודי: ככל שמאריכים את תקופת ההתיישנות, צריך להבין שבסופו של דבר חברות הביטוח יתחייבו לשים יותר הון.

אוהד מעודי: חברות ביטוח זה לא מלכ"ר, זה לא מוסד ללא כוונות רווח.

אוהד מעודי: ברגע שהם שמים יותר הון או יותר עתודות, באופן טבעי זה מתגלגל לפרמיה שכולנו משלמים.

אוהד מעודי: לכן כרגע אנחנו נמצאים בבדיקה.

אוהד מעודי: כבר הגשנו דרישת נתונים אלינו.

אוהד מעודי: אנחנו נבצע בחינה אקטוארית של צוות של ניהול סיכונים על מנת – שוב אני אומר – למצוא את האיזון, מצד אחד לראות איך אפשר להאריך את תקופת ההתיישנות ומהו בעצם המספר הנכון, מבלי שתהיה פגיעה בפרמיה שהציבור ישלם.

אופיר כץ: חברות הביטוח טוענות שמספר המקרים הוא לא כל כך גבוה.

אוהד מעודי: גם אצלנו בסוף אנחנו בוחנים כשל שוק בהתאם ליחסיות שיש לנו בתלונות הציבור.

אוהד מעודי: בתלונות הציבור שמוגשות אלינו, אנחנו בוחנים את היקפי התופעה וגם בביקורות שאנחנו מבצעים בחברות הביטוח.

אוהד מעודי: אנחנו דוגמים מתוך סך המבוטחים כמה אנשים ניזוקו בגלל העניין של תקופת ההתיישנות.

אוהד מעודי: אם נראה ש-0.0001 אחוז ניזוקו, מצד שני המבוטחים יצטרכו לשלם יותר פרמיה, נצטרך למצוא את האיזון הנכון.

אופיר כץ: אני שואל כי זו טענה שהועלתה על ידם.

אופיר כץ: מצד אחד אומרים שאין הרבה מקרים כאלה ולכן לא צריך לחוקק חוק ומצד שני, אם הטענה נכונה ואין הרבה מקרים, למה הסיכון עולה והפרמיה עולה?

אוהד מעודי: אני אתך לחלוטין.

אוהד מעודי: אני לא אגלה כאן סוד כשאומר שכמעט כל רגולציה שאנחנו מוציאים לחברות הביטוח, הן טוענות שיש בעיה וכולי.

אוהד מעודי: אנחנו צריכים, כגורם אובייקטיבי, לבחון את הדבר הזה.

משה גפני: אני מבקש ממרכז המחקר והמידע, אם אפשר לפנות אליהם, אני רוצה לדעת כמה מקרים שבן אדם לא תובע שלוש שנים.

משה גפני: כמה מקרים כאלה יש.

משה גפני: גם אנחנו נבדוק את זה.

משה גפני: זה התפקיד שלנו כי אם אתם תגידו 0.000, אז מרכז המידע והמחקר יאמר.

אוהד מעודי: שלא תבין לא נכון, גם אם זה לא בהיקפים גבוהים זה לא שאנחנו אומרים שאנחנו לא מסכימים ונתנגד.

אוהד מעודי: אנחנו כמובן מבינים שיש כאן היבט חיובי אבל צריך לראות.

משה גפני: אני מסכים עם העיקרון.

משה גפני: כמות עושה את האיכות.

משה גפני: אם מדובר על כמות בסדרי גודל בלתי רגילים, זה משנה לגבי החוק.

אוהד מעודי: זה דרמטי.

אוהד מעודי: ברור.

משה גפני: אם יתברר שזה משהו – כפי שאני מעריך, מבלי להיות איש מקצוע, כמו שאני מכיר את מה שקורה בחברה הישראלית – מדובר על משהו אי שם למטה ולא למעלה.

משה גפני: לכן יש חשיבות שאנחנו נדע, של תבואו אתם ותאמרו לנו איזה נתון - אתם, הכוונה הממשלה - אלא גם אנחנו צריכים לבדוק את זה.

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

משה גפני: מי פונה למרכז המידע והמחקר?

אופיר כץ: אני אפנה אליהם.

משה גפני: בשם הוועדה.

משה גפני: אז גם אנחנו נדע על מה מדברים וזה ישנה לגבי המשך החקיקה.

הילה דוידוביץ בלומנטל: משרד המשפטים אין לי הרבה מה להוסיף.

הילה דוידוביץ בלומנטל: גם אנחנו בעד הצעות צרכניות שעושות טוב למבוטחים אבל כמובן צריך לראות שלא יצא שכרנו בהפסדנו אם בסוף המחיר יהיה שכלל המבוטחים ישלמו פרמיה גבוהה יותר.

הילה דוידוביץ בלומנטל: כמובן שצריך לבחון וצריך שזה יהיה על השולחן ולבדוק את המשמעות של זה.

הילה דוידוביץ בלומנטל: לכן עמדתנו המקצועית הייתה להמתין לאותה בדיקה של רשות שוק ההון.

משה גפני: זה יום שני שאני לא כל כך מבין את משרד המשפטים.

משה גפני: מה התפקיד של משרד המשפטים?

משה גפני: נחמד מאוד שאת מתערבת בעניין הזה, אבל מה התפקיד שלכם?

הילה דוידוביץ בלומנטל: חוק חוזה ביטוח הוא חוק - - -

משה גפני: יש כאן שאלה מקצועית לגמרי.

משה גפני: זה לא קשור לנושא החוקתי ולא לחוק עצמו.

משה גפני: הוא משנה בחקיקה בגלל הנושא הציבורי, מכיוון שאם זה יעלה את הפרמיה, לפעמים אין הצער שווה בנזק המלך.

משה גפני: לפעמים יכול להיות שמתכוונים לעשות טוב בצד אחד ועושים רע בצד שני.

משה גפני: אבל זה לא נושא חוקתי.

משה גפני: היות ולא למדתי משפטים, תצטרכו להסביר לי.

הילה דוידוביץ בלומנטל: שאלת ההתיישנות.

משה גפני: גם אתמול לא הבנתי.

הילה דוידוביץ בלומנטל: דבר ראשון, התיישנות היא שאלה משפטית, מה המשמעות של התיישנות, איזה איזונים זה נועד לשקף.

משה גפני: אם ההתיישנות היא קצרה, התפקיד שלנו הוא לשנות את זה.

משה גפני: אין בזה בעיה חוקית.

משה גפני: החוק שאנחנו נעשה, זה מה שיהיה.

הילה דוידוביץ בלומנטל: אני לא תופסת שרק כשיש בעיות חוקתיות אלא בעצם אנחנו שותפים בממשלה לגיבוש גם מדיניות וגם סעיפים.

הילה דוידוביץ בלומנטל: זאת אומרת, סעיף בחוק.

הילה דוידוביץ בלומנטל: התיישנות זה עיקרון משפטי מובהק.

הילה דוידוביץ בלומנטל: אני תופסת את התפקיד של עזרה ולא רק שאלות חוקתיות.

הילה דוידוביץ בלומנטל: כן, אנחנו אמונים גם על הגנות צרכניות.

הילה דוידוביץ בלומנטל: לא בכדי חוק חוזה הביטוח כולו הוא באחריות שר המשפטים.

משה גפני: לא הבנתי, אבל לא נורא.

משה גפני: אני לא חייב להבין הכול.

משה גפני: את אומרת שיש בעיה עם הנושא של התיישנות וצריך לדעת מה עושים במקרה הזה.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אבל אם את אומרת שזה יעלה את המחיר, יוריד את המחיר, מה זה נושא שלכם?

משה גפני: למה שר המשפטים במשחק הזה?

הילה דוידוביץ בלומנטל: אני יושבת כאן גם בכובעי כנציגת היועץ המשפטי לממשלה.

משה גפני: מה היועץ המשפטי לממשלה בעניין הזה?

הילה דוידוביץ בלומנטל: אנחנו תורמים לגיבוש מדיניות.

הילה דוידוביץ בלומנטל: קודם כל, זה חוק באחריותנו.

הילה דוידוביץ בלומנטל: זה דבר ראשון.

הילה דוידוביץ בלומנטל: אתם משנים חוק באחריות שר המשפטים.

משה גפני: לא לימדו אותי את הדבר הזה, שהכול באחריותכם.

הילה דוידוביץ בלומנטל: חוק חוזה ביטוח הוא חוק באחריות שר המשפטים.

אייל לב ארי: חוק חוזה ביטוח במצב הרגיל הוא חוק שבטיפול ועדת החוקה.

אייל לב ארי: הילה מגיעה לכאן גם בגזרה הזו וגם בעצם בגזרה של הייעוץ המשפטי לממשלה.

משה גפני: לא מקובל עלי כל הדבר הזה, עם כל הכבוד.

משה גפני: לא, לא מקובל עלי.

משה גפני: לא היועץ המשפטי לממשלה שאני חבר שלו ואני חושב שהוא בסדר גמור, זה לא קשור בכלל לעניין.

משה גפני: אנחנו מדברים על חקיקה.

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

משה גפני: הנושא הוא צרכני לחלוטין.

משה גפני: זה לא שאנחנו פוגעים כאן במשהו.

הילה דוידוביץ בלומנטל: חלילה.

הילה דוידוביץ בלומנטל: אנחנו רוצים לוודא.

משה גפני: או שאנחנו עושים מעשה חוקתי לא טוב.

משה גפני: אנחנו צריכים לבחון מקצועית את מה שהם אומרים, האם מדובר על מקרה שבו זה יעלה את הפרמיה לכולם בגלל שאנחנו מכניסים כאן גורם חדש לפיו אין התיישנות.

משה גפני: זאת השאלה.

משה גפני: השאלה הזאת היא מקצועית.

משה גפני: אמרתי שתבדקו את העניין הזה וגם אנחנו נבדוק.

משה גפני: זאת השאלה היחידה.

משה גפני: אין שאלה אחרת אלא אם כן אני טועה.

משה גפני: אל תיקחי אותי ברצינות כי אני לא למדתי באוניברסיטה, אני למדתי בישיבה.

קריאה: ולא למדת ליבה.

משה גפני: לא למדתי ליבה.

הילה דוידוביץ בלומנטל: אני לא לוקחת ברצינות אבל אני תופסת את התפקיד – אני כבר 12 שנים בתפקיד – אחרת.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: שתהיי בריאה.

משה גפני: אני מברך אותך על זה שבאת לכאן.

משה גפני: זה בסדר גמור.

אופיר כץ: יש לי שאלה.

אופיר כץ: את מכירה בעבר עוד חוקים כאלה שהיו של חברות הביטוח כאשר עלתה השאלה האם זה יעלה את הפרמיות?

הילה דוידוביץ בלומנטל: אני יכולה לומר לך שאני עובדת גם עם חוק הגנת הצרכן וכל הזמן עולה טענה שהיא טעונה בדיקה מצד העוסקים, כאן בהקשר של מבטחים, שזה יגולגל בסוף על הצרכנים.

הילה דוידוביץ בלומנטל: לפעמים יש משהו בטענה הזאת ולפעמים לא.

אופיר כץ: מה זאת אומרת יש משהו?

אופיר כץ: היה פעם חוק שהביאו ובגלל שהוא עבר זה ייקר את הפרמיות?

אוהד מעודי: כן.

משה גפני: בטח.

אוהד מעודי: כן.

אוהד מעודי: חד משמעית.

אוהד מעודי: לא רק חוק אלא גם רגולציה שלנו לפעמים, כזאת שהוצאנו, אחר כך עשינו בדק בית.

משה גפני: היה.

משה גפני: בטח שהיה.

משה גפני: לכן צריך להפעיל שיקול דעת.

משה גפני: לפי דעתי המעלה כאן גוברת על איזשהו הפסד.

משה גפני: לפי דעתי זה די בשוליים.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, מכיוון שגם אני למדתי משפטים ואני עסקתי בנושא הזה, בדרך כלל תקופת ההתיישנות היא שבע שנים.

אוסאמה סעדי: התקופה המקובלת בכל התביעות היא שבע שנים.

אוסאמה סעדי: אם אלה תאונות דרכים ואם אלה תאונות עבודה זה שבע שנים ולא שלוש שנים.

אוהד מעודי: בביטוחי אחריות.

משה גפני: שבע שנים זה מקובל.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: זה המקובל.

משה גפני: למה כאן זה שלוש שנים?

משה גפני: מכיוון שלחברות הביטוח יש כוח.

אייל לב ארי: הוא מתכוון לתקופת ההתיישנות הסטנדרטית.

משה גפני: כן.

משה גפני: זה מה שהוא אמר.

אוסאמה סעדי: תאונות דרכים, תאונות עבודה – 7 שנים.

אוסאמה סעדי: מה שאנחנו דנים כאן, ההצעה הזאת היא בעניין תביעה על פי חוזה ביטוח, אם זה ביטוח חיים, אם זה ביטוח מקיף, למישהו גנבו רכב.

אוהד מעודי: בביטוח חיים אין בעיה.

אוהד מעודי: בן אדם מת, אין מה למשוך את זה.

אוסאמה סעדי: בדרך כלל מבוטח לא ישן על תביעתו והוא רוצה לממש את זכותו.

אוסאמה סעדי: המקרים הקשים הם של ביטוחים סיעודיים, ביטוחי נכות, ביטוחי בריאות ואז הטיפול כאן נמשך שנים על גבי שנים ואז לפעמים –כפי שאמרת – עד שפונים לחברת הביטוח, עד שהוא מקבל תגובה, לפעמים מושכים אותו, לפעמים מורחים אותו, ואז אומרים לו שעברו שלוש השנים.

אוסאמה סעדי: אלה המקרים שחברי בא לתקן בהצעת החוק שלו.

אוסאמה סעדי: עת ראיתי את ההצעה – יש לי הצעה משנים קודמות אבל היא לא עברה אבל אופיר הצליח להעביר אותה וכל הכבוד לה - אמרתי שבסופו של דבר לא נצא נפסדים שבגלל שאנחנו מאריכים את התקופה, יגלגלו את הפרמיות על כלל הצרכנים, על כלל האזרחים, ויאמרו שעכשיו מעלים פרמיות כי עכשיו התקופה היא לא שלוש שנים אלא שבע שנים.

אוסאמה סעדי: לכן כאן אני חושב שהמחקר שאתה ביקשת וגם הנתונים, אם הטענה שלהם היא שאין מקרים רבים, לא צריך להעלות את הפרמיה.

אוסאמה סעדי: אם יש אחוז יותר גבוה, הבעיה היא אקוטית.

אוסאמה סעדי: יש לי הצעת חוק דומה שמדברת על חמש שנים ולא על שבע שנים.

אוסאמה סעדי: שלוש שנים, במיוחד עבור הסיעודיים, זה זמן קצר עד שיתגבש הנזק ואז מגיעה התביעה.

אוסאמה סעדי: שבע שנים, אם אני רוצה לגלגל את העלות הכספית על כלל האזרחים, אולי את תקופה ארוכה מדי, אולי צריך בכל זאת לתת חמש שנים, תקופה שאני חושב שהיא מאוד סבירה.

משה גפני: חבר הכנסת ניר ברקת, בבקשה.

ניר ברקת: יש לי הצעה.

ניר ברקת: אני חושב שבסוף אם תגיעו לניסוח כפי שפלוס-מינוס מה שאמר אופיר, יקל עליכם.

ניר ברקת: זה יקל עליכם כי אם שיקול הדעת הוא מורכב וגדול, אתם פשוט תשקיעו הרבה אנרגיה במקום שחוק פשוט יכול לפתור.

ניר ברקת: הרעיון הוא שאם מישהו בגלל שהוא פספס, התחיל לדבר על חברת הביטוח ופספס את ההתיישנות, חייבים לעזור להם.

ניר ברקת: לא יכול להיות שבגלל הפער הזה, מי שמגיע לו – לא יקבל.

ניר ברקת: זה לא שיקול שאולי זה יעלה קצת יותר כסף לכולנו.

ניר ברקת: מישהו אחר את גבול ההתיישנות, אנחנו מבינים, לא נעים, קשה, אני לא נכנס לזה.

ניר ברקת: אבל אם מישהו כבר התחיל עם חברת הביטוח ונמנע ממנו בגלל שעבר התאריך, כאן חייבים לעזור גם במחיר שהפרמיה עולה כי מגיע לו.

משה גפני: אז לטענתך השיקול הזה שהפרמיה עולה או לא עולה, זה לא שיקול.

ניר ברקת: זה לא שוקל כי מגיע להם.

ניר ברקת: לפי כל הכללים האתיים, מגיע להם.

משה גפני: יש עוד מישהו מחברי הכנסת שמבקש להתייחס?

משה גפני: אין.

משה גפני: בבקשה.

אוהד מעודי: מה שציין חבר הכנסת ברקת, אני רוצה לומר שזה מבורך מה שאתה אומר ובהרבה מקרים, כאשר מבוטח התחיל את התביעה – ולפחות ממה שאני יודע זה גם קיים בפסקי הדין – וזה התגלגל לבית משפט כי החברה אמרה למבוטח שעברה תקופת ההתיישנות, פסקו לטובתו ולקחו את הפרקטיקות כאשר חברת ביטוח לצורך העניין עיכבה את התהליך, במסגרת הליך יישוב התביעה היא לא התנהלה כמו שצריך, ואכן במקרים כאלה באמת באו כלפי המבוטח.

אוהד מעודי: עוד משהו אני אומר.

אוהד מעודי: כבר היום יש מקרים שמבוטחים גם בתחומי ביטוחי הבריאות, בעבר ההתיישנות אומרת שמרגע שקרה מקרה הביטוח, סופרים שלוש שנים.

אוהד מעודי: בגלל פרקטיקות שליליות שהיו כלפי מבוטחים שהיו בעצם צריכים להוכיח שיש להם נכות ובשל הנכות היו צריכים לקבל פיצוי, בעצם תוקנה הרגולציה שאמרה לא יספרו מקרות מקרה הביטוח אלא אפילו אם התגבשה הנכות שנתיים אחרי, לכאורה הייתה צריכה להיות לו עוד שנה, אבל אם עברו שנתיים, יש לו עוד שלוש שנים כי רק משהתגבשה הנכות, סך הכול זה חמש.

אוהד מעודי: לכן אני אומר שזה לא שחור או לבן וגם מה שאתה אומר וגם מה שאומרים חברי הכנסת וחבר הכנסת אופיר כץ, אלה דברים מבורכים.

ניר ברקת: אם קורה דבר כזה, המשמעות היא שגם אם יש מקרים בגינם עולה הפרמיה.

אוהד מעודי: לא, פה אני פחות מסכים אתך ואני אומר למה.

אוהד מעודי: אם יש מבוטח שמשך את הזמן.

אוהד מעודי: עברו שלוש שנים והוא נזכר אחר כך.

ניר ברקת: זה לא המקרה עליו אנחנו מדברים.

הילה דוידוביץ בלומנטל: זה גם.

אוהד מעודי: זה כן המקרה.

אוהד מעודי: חד משמעית.

אוהד מעודי: גם מבוטח שלא שם לב ושלחו לו התראות וגם אם הסעיף השני של החוק יעבור, הוא יקבל מכתב מיוחד, הוא רואה מכתב מחברת הביטוח, זורק אותו לפח.

אוהד מעודי: אגב, אני חושב שהעדכון הכי נכון הוא ב-SMS.

אוהד מעודי: ברגולציה שלנו אנחנו כבר חייבנו את החברות בכך.

אוהד מעודי: זה לא רק מכתב.

לירז דמביץ כהן: אני מהלשכה המשפטית של רשות שוק ההון.

לירז דמביץ כהן: משפט אחד כדי להשלים את הדברים של אוהד.

לירז דמביץ כהן: נושא שעלה כאן.

לירז דמביץ כהן: זה קשור גם לדברים שעלו כאן

לירז דמביץ כהן: מצד חברי הכנסת וגם לחלק השני של הצעת החוק, לסעיף 31(א).

לירז דמביץ כהן: הנושא של להודיע.

לירז דמביץ כהן: הרבה דברים שחברי הכנסת אמרו והם צדקו, המצוקה הזאת של אותם אנשים שבעצם חשבו שהם מתנהלים כבר מול חברת הביטוח, מבחינתם הם התחילו את התהליך והם פנו ופתאום יום אחד גילו שהזמן שלהם נגמר.

לירז דמביץ כהן: גם אנחנו כרגולטור ראינו את הבעיה הזאת ונתנו לה כבר מענה.

לירז דמביץ כהן: אפשר לדבר על טיב המענה, וזה חלק מהדברים שאנחנו נבחן שוב, אם אפשר לעשות אותו יותר טוב.

משה גפני: אז אתם תומכים בהצעה ש לחבר הכנסת כץ.

לירז דמביץ כהן: אנחנו חושבים שיש לה מענה ובהקשר הזה של הסעיף השני היא מיותרת.

אופיר כץ: המענה שהיא מדברת עליו נראה כך שבן אדם מקבל מכתב מחברת הביטוח, כאן מדברים אתו על דברים נוספים שהוא צריך להגיש, טופס 101 ורק בסוף כתוב בשורה לגבי תקופת ההתיישנות.

אופיר כץ: הנה, זה מופיע כאן.

אופיר כץ: זה דבר טוב שמודיעים אבל אני חושב שהרבה אנשים מפספסים את זה, לא רואים את זה ולא מודעים לזה.

אופיר כץ: אם אתם חושבים שהבעיה היא נכונה, אז אדרבה, כן לחוקק את זה וכן לחייב את החברות להודיע.

משה גפני: גילן סלומון, בבקשה, ברוך הבא.

גיל סלומון: ברוכים הנמצאים.

גיל סלומון: קודם כל, אני רוצה להודות לחבר הכנסת כץ שהקדיש זמן לפני שהוא הגיע לכאן ודיבר אתנו, וזה לא דבר שקורה לנו הרבה שחברי כנסת פונים אלינו ורוצים את חוות דעתנו לפני שמעלים את ההצעה.

גיל סלומון: אני רוצה להתחבר לזנב של הדברים של חבר הכנסת סעדי וחבר הכנסת ברקת.

גיל סלומון: תראו, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק מאוד אגרסיבית, מאוד קיצונית בעולם הביטוח.

גיל סלומון: לומר במלים פשוטות, זה משנה את חוקי המשחק.

גיל סלומון: זה כמו להגיד שמשחק כדורגל שאורך 90 דקות, בישראל ישחקו 100 דקות.

גיל סלומון: למה?

גיל סלומון: ככה, כי בישראל צריך יותר.

גיל סלומון: אין אח ורע לדבר הזה.

משה גפני: דרך אגב, אף אחד כאן לא אמר למה, ככה.

משה גפני: אף אחד לא אמר.

משה גפני: דווקא דיברנו על הנימוקים באריכות ועוד לא סיימנו את הדיון.

משה גפני: אף אחד לא אמר למה, ככה.

משה גפני: אף על פי שזה רעיון לא רע בגלל שחברות הביטוח לא יפשטו את הרגל.

משה גפני: קח בחשבון שוועדת הכספים במתכונתה הנוכחית היא ועדה חברתית.

משה גפני: היא תדאג לקשיש ולא לחברת הביטוח.

גיל סלומון: גם הנוכחית וגם הקודמת.

גיל סלומון: אדוני, אני כאן כבר כמה שנים.

משה גפני: על הקודמת יאמרו שאנחנו היסטוריה.

משה גפני: אנחנו היום חברתיים.

משה גפני: רוצים לעזור לחלשים, לקשישים, ולא רוצים לעזור לחזקים שהם יעמדו נגדכם וינצחו אתכם.

משה גפני: הם לא צריכים אותנו.

גיל סלומון: אנחנו רוצים לעזור לחלשים, למסכנים ולזקנים.

משה גפני: לא, כי אמרת למה – ככה.

משה גפני: המילה ככה לא הייתה כאן.

משה גפני: היו כאן נימוקים שאופיר כץ אמר והחברים דיברו.

גיל סלומון: הצעת החוק הזאת אין לה אח ורע בעולם.

גיל סלומון: תסתכל על כל מדינות העולם.

גיל סלומון: עשינו מחקר משווה וגם שלחנו אותו לחברי הכנסת.

גיל סלומון: גרמניה – 3 שנים, איטליה – שנתיים, שוודיה – שנה, קנדה – שנה, ארצות הברית – שנה.

גיל סלומון: כל מדינות העולם שאנחנו מסתכלים עליהן, אין לזה אח ורע בעולם.

גיל סלומון: יש לזה סיבה.

גיל סלומון: זה לא שסתם זרקו מספר ואמרו שזה יהיה עד שלוש שנים או עד שבע שנים.

גיל סלומון: אמר נכון חבר הכנסת סעדי, בעולם הביטוח יש הבדל בין תביעות שיש ניזוק ואז זה שבע שנים כי יש שני צדדים.

גיל סלומון: כאן אנחנו מדברים על מקום שיש צד אחד ולכן אומרים עד שלוש שנים.

גיל סלומון: אנחנו לוקחים את המקרים החריגים שמציג אותם חבר הכנסת כץ.

גיל סלומון: אני אומר בהגינות שכנראה אלה מקרים מאוד מאוד חריגים.

אופיר כץ: יופי, אז הפרמיה לא תעלה.

גיל סלומון: צריך לראות מה קרה בכל מקרה וצריך לבחון את זה.

גיל סלומון: יכול להיות שהייתה טעות, יכול להיות שהייתה רשלנות של סוכן שלא הגיש בקשה.

גיל סלומון: לכל תיק כסה יש פתרון והפתרון הוא גם בחקיקה והפתרון הוא גם בהלכות המשפטיות.

גיל סלומון: מי שמכיר את עולם הביטוח, מכיר את הלכת אמיתי.

גיל סלומון: הלכת אמיתי אומרת שמותר לבקש להאריך את תקופת ההתיישנות.

גיל סלומון: חברות הביטוח מאריכות את תקופת ההתיישנות.

גיל סלומון: זה לא דבר שפתאום בן אדם יום אחד מתעורר בבוקר ואין.

גיל סלומון: חבר הכנסת סעדי מכיר את זה, הוא מהתחום המשפטי.

גיל סלומון: זה לא שקמים בוקר אחד וזה נגמר.

גיל סלומון: יש התראות, מודיעים לאנשים שתקופת ההתיישנות מסתיימת, אפשר לפנות לחברה.

גיל סלומון: אם אתה פונה לבית משפט, אנחנו יודעים כולנו שכאשר יש תביעה משפטית האירוע עליו אנחנו מדברים לא רלוונטי.

גיל סלומון: אם אנחנו פונים לחברת הביטוח ומבקשים את הארכת תקופת ההתיישנות וקיבלתם התראות, אזי חברת הביטוח על פי רוב – והיא צריכה לנמק אם היא מסרבת – מאפשרת את הארכת תקופת ההתיישנות.

גיל סלומון: אנחנו עושים כאן חוק על מקרים שהם סופר חריגים, קיצוניים בכל קנה מידה והמשמעויות של החוק הזה יכולות להיות משמעויות וחברי הכנסת צריכים להבין את המשמעויות.

גיל סלומון: דיבר מעודי על הנושא של הרזרבות שחברות צריכות לשמור.

גיל סלומון: אם אני יודע שפוליסת הביטוח, אני צריך לשמור רזרבה לשבע שנים כפוטנציאל תביעה, חברים, זה המון שנים.

אופיר כץ: יש סתירה בדברים שאתה אומר.

אופיר כץ: מצד אחד אתה אומר שאלה מקרים סופר חריגים ומצד שני אתה אומר שאתה צריך להגדיל עכשיו את הרזרבות.

אופיר כץ: אם מדובר במספר קטן, למה צריך הרבה רזרבות?

גיל סלומון: אני אסביר.

גיל סלומון: המקרים שאתה מעלה, הם מקרים חריגים בעולם הביטוח.

גיל סלומון: אבל ברגע שאתה מעלה לשבע שנים את תקופת ההתיישנות, אנחנו כחברות צריכים לשים בצד רזרבה לניהול סיכונים כי אני לא .

גיל סלומון: יודע מה יבוא לי.

גיל סלומון: אני לא יודע מה יצא.

גיל סלומון: אני לא מדבר על תופעה שהיא תופעה נוראית, תופעה קשה ונוראית שצריך להילחם בה, תופעת ההונאה, ההונאות של חברות הביטוח.

גיל סלומון: אני לא יודע מה, יבוא בן אדם אחרי שש-שבע שנים ויגיד שהוא נתקע עם רכב בקיר, ומה אז?

גיל סלומון: זה היה לפני שש שנים, ואיך אני בכלל בודק את זה?

גיל סלומון: הוא אומר שהוא נתקע בקיר לפני שש שנים ועכשיו הוא רוצה את הכסף.

אופיר כץ: אנחנו לא מדברים על רכוש.

גיל סלומון: החוק שלך עדיין מדבר גם על זה.

אופיר כץ: אנחנו מתקנים אותו לבריאות.

גיל סלומון: גם בנושא בריאות.

גיל סלומון: יבוא בן אדם וידבר אתי אחרי שש שנים, אחרי שבע שנים.

אופיר כץ: מה הבעיה?

אופיר כץ: הרופא שיש לו סרטן והוא צריך כך וכך.

אופיר כץ: מה אתה צריך יותר מזה?

גיל סלומון: זה לא המקרה.

אופיר כץ: זה בדיוק המקרה.

גיל סלומון: אם הוא פנה בתקופת הביטוח לחברה והפעיל את הביטוח, הוא יקבל עדכון להתיישנות, אז הוא מבקש הארכת תקופת ההתיישנות.

גיל סלומון: למה שבן אדם יתבע אחרי שבע שנים?

גיל סלומון: צריך להיות כאן אירוע שהוא קצת לא ברור.

אופיר כץ: הוא מאוד ברור.

אופיר כץ: בן אדם שמקבל את ההודעה שהוא חולה במחלה שהוא לא יודע אם הוא יחיה או ימות, זה מאוד מובן ואפילו מאוד ברור שמה שלא מעניין אותו כרגע זה כמה כסף הוא יקבל מחברת הביטוח.

אופיר כץ: מה שמעניין אותו זה איך להציל את עצמו.

אופיר כץ: זה תהליך שלא לוקח יומיים אלא לוקח שנה, שנתיים ולפעמים גם שלוש.

גיל סלומון: נכון.

גיל סלומון: אני מסכים אתך.

משה גפני: הדיאלוג ברור.

משה גפני: תסיים.

גיל סלומון: עוד שני דברים.

גיל סלומון: אני מסכים אתך.

גיל סלומון: יש הגיון למה קבעו שלוש שנים ולא האריכו את זה.

גיל סלומון: זה כדי לחסוך את העניין של כמה רזרבות לשים בצד.

גיל סלומון: יש כאן עוד נושא אחד.

גיל סלומון: חברות ביטוח לא חיות בעולם עצמאי.

גיל סלומון: יש כאן מבטחי משנה, יש כאן חברות שמבטחות את חברות הביטוח.

גיל סלומון: הביטוחים האלה מבוטחים על ידי מבטחי משנה.

גיל סלומון: אנחנו ראינו מה קרה לביטוח הסיעודי כאשר מבטחי משנה משכו את ידם מהביטוחים.

גיל סלומון: זאת הצעת חוק שהיא דרמטית לעולם הביטוח.

גיל סלומון: צריך להבין את זה.

משה גפני: אתה אומר את זה כבר פעם שלישית.

משה גפני: זה דרמטי לעולם הביטוח?

גיל סלומון: זה דרמטי.

גיל סלומון: מדינת ישראל, אם היא מחריגה את עצמה מכל מדינות העולם דווקא בתקופה הזאת - - -

משה גפני: אני הלכתי לחברת הביטוח בשביל אשתי, עד עכשיו אני עוד לא יודע איפה המעלית, הסתובבתי שם, קיבלתי יחס מצוין.

משה גפני: הלכתי אחר כך לראות את המאזן של החברה הזאת – הלוואי על כולנו.

משה גפני: סליחה, זה לא קשור.

גיל סלומון: מדינת ישראל בתקופה הזאת שהיא תקופה מורכבת וקשה, הדבר האחרון שצריכים זה שתהיה כאן עכשיו אמירה קשה של מבטחי משנה שגם ימשכו את ידם מלבטח את חברות הביטוח בביטוחי בריאות.

גיל סלומון: זה דבר שאנחנו צריכים לקחת אותו מתוך הנחה בנוסף לכל הפרטים שנאמרו כאן, שהפרמיות יכולות לעלות מכיוון שהמנגנון של יישום הרזרבות בצד לצורך תביעות עתידיות אופציונאליות, זה גם יעלה כסף.

גיל סלומון: הכול כאן עולה כסף והמנגנון הזה הביא לעליית הפרמיות.

גיל סלומון: זה דבר מסוכן וצריך להבין את זה.

גיל סלומון: כל הנתונים האלה צריכים להיות כאן על השולחן.

משה גפני: תודה.

אופיר כץ: בנושא הנתונים, אולי אנחנו יכולים לבקש את הנתונים של הרווחים של חברות הביטוח?

משה גפני: רגע.

משה גפני: זה רעיון לא רע.

קריאה: דווקא היום יש להם הפסדים.

אופיר כץ: עוד התייחסות אחת.

אופיר כץ: גיל, אמרת שאם בן אדם פונה ומבקש להאריך את תקופת ההתיישנות, אין סיבה שלא ייתנו לו.

גיל סלומון: כן.

גיל סלומון: יגיד לך חבר הכנסת סעדי שברגע שפונים לחברת הביטוח בתביעה שמתנהלת – אם האירוע מתנהל, פתחת תביעה מול חברת הביטוח, הגשת בקשה לחברת הביטוח והאירוע לא הסתיים בשלוש שנים, אתה מקבל התראה.

גיל סלומון: אתה תקבל התראה.

גיל סלומון: עכשיו אתם רוצים שזה יהיה ב-SMS, בסדר.

גיל סלומון: אתה מקבל התראה שתקופת ההתיישנות מסתיימת ואתה פונה לחברה, יש כאן הלכה של בית המשפט העליון, אתה פונה לחברת הביטוח להאריך את ההתיישנות כי האירוע לא הסתיים – על פי רוב החברות נענות.

אופיר כץ: יש לי כאן מסמך פנימי של חברת ביטוח, התנהלות בין שני עובדי החברה לגבי מבוטח שהוא בתהליך.

אופיר כץ: אלה שני עובדים של חברת ביטוח.

אופיר כץ: נאמר: "מנגד יש כיסוי לתאונות אישיות בגובה 350,000 שקלים שנראה שלא תבעו לפיו, כיסוי שנכון יהיה להצניע כי הוא אמור להתיישן בתאריך מסוים אבל יכול להיות שיעזור לסיום התביעה כולה".

משה גפני: מאיפה אתה מקריא את זה?

אופיר כץ: מכתב של חברת ביטוח, התכתבות בין שני עובדים, והיא אומרת בצורה מפורשת על תביעה שיש למבוטח, שזה כיסוי שנכון יהיה להצניע כי הוא אמור להתיישן בתאריך פברואר 2010.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה לשאול שאלה.

מיכל שיר סגמן: אני הייתי בעלת חברה במשך יותר מעשור.

מיכל שיר סגמן: אם היה לי איזשהו לקוח לפני 11 שנים שהיו לו זכויות מסוימות, גבינו יותר מדי כסף, היה צריך להשלים חלק מהמוצרים שלו, הזכויות האלה עומדות לו גם 11 שנים אחר כך.

מיכל שיר סגמן: אני אומר לו שיש לו תקופת התיישנות?

מיכל שיר סגמן: הרי זה לא הגיוני.

מיכל שיר סגמן: אם מבוטח בסוף צריך לקבל חמשהו שהוא משלם עליו, שהוא מכוסה עליו, למה שהוא לא יקבל בגלל התיישנות?

מיכל שיר סגמן: זה לא הגיוני וזה גם לא צודק.

אוהד מעודי: אין להשוות בין עסק ביטוח לבין עסק רגיל.

מיכל שיר סגמן: אבל הוא זכאי לזה.

גיל סלומון: אבל זה לא המקרה.

מיכל שיר סגמן: אתה אומר שיש תקופת התיישנות.

אוהד מעודי: את היית צריכה לשים הרבה כסף בצד בשביל היכולת שלך לחזור לבן אדם אם הוא בא אליך אחרי 20 שנים.

מיכל שיר סגמן: אבל אם אותו לקוח הוא אדם מבוגר, לא שם לב, לא יודע.

אוהד מעודי: זה נראה הגיוני אבל אי אפשר להשוות בין בית עסק ביטוח לעסק רגיל.

גיל סלומון: אם את אומרת שעד שלוש שנים הוא לא תבע, זאת הטענה, יכול גם לא עד 10 שנים לתבוע.

מיכל שיר סגמן: יכול להיות שהוא לא היה מודע לזה.

גיל סלומון: זה לא רלוונטי לחוק.

גיל סלומון: זה לא קשור לחוק הזה.

גיל סלומון: החוק הזה מדבר על הארכת תקופת התיישנות.

מיכל שיר סגמן: אם הוא לא תבע במשך שלוש שנים, יכול להיות שהוא ירצה לתבוע בעוד שבע שנים ועדיין זאת הזכות שלו.

גיל סלומון: זכות שלו כשאפשר לברר תביעה.

גיל סלומון: יש פה עולם.

גיל סלומון: יש כאן מבטח משנה.

גיל סלומון: ניהול סיכונים.

מיכל שיר סגמן: חמי הוא סוכן ביטוח.

מיכל שיר סגמן: בדברים האלה אני מבינה.

משה גפני: בואו נתקדם.

משה גפני: בבקשה להתחיל להקריא את החוק.

אייל לב ארי: הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון) (הארכת תקופת ההתיישנות), התש"ף

אייל לב ארי: -2020

אייל לב ארי: בחוק חוזה הביטוח התשמ"א-1981 (להלן – החוק העיקרי) בסעיף 31 במקום "שלוש שנים" יבוא "שבע שנים".

אייל לב ארי: אם אני מבין נכון הוועדה מבקשת להאריך את תקופת ההתיישנות רק לגבי סוגים מסוימים של חוזי ביטוח – ביטוח חיים, ביטוח מפני מחלות ואשפוז וביטוח סיעודי.

אופיר כץ: נזקי גוף ולא נזקי רכוש.

אוסאמה סעדי: ביטוח חיים, סיעודי, בריאות.

משה גפני: מבחינת

משה גפני: כם זה בסדר שזה יחול רק על הביטוחים הללו?

משה גפני: ביטוח בריאות.

אוהד מעודי: כבוד היושב ראש, קודם כל, הצמצום של ענפי הביטוח זה יכול להפחית את החשש שלנו מבחינת הבדיקה.

אוהד מעודי: אבל עדיין חשוב לנו לסיים את הבדיקה.

אוהד מעודי: אני אומר שמה שציינתם לפני כן, זה לא בהכרח אחד לאחד שזה שיש ממש מיעוט מקרים ומדובר במקרים בודדים שזה קרה, לבין הצורך של החברות לשים עתודות.

אוהד מעודי: חברות ביטוח לא שמות עתודות של הון בשל המקרים שעברו את תקופת ההתיישנות.

אוהד מעודי: הן שמות לגבי תביעות פוטנציאליות.

אוהד מעודי: לכן צריך לבחון באופן כללי את היקף התביעות בענף ביטוח מסוים.

אוהד מעודי: חשוב להבין את הבחנה הזאת, זה לא בגלל ה-0.0001 אני אשים שקל וחצי אלא זה בגלל מאות אלפי תביעות.

משה גפני: אנחנו מדברים על שבע שנים או שאתה הסכמת על פחות?

אופיר כץ: שבע שנים.

משה גפני: אתה מנסח לגבי ביטוח גוף וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: לא ביטוח רכוש ולא ביטוחים אחרים.

אייל לב ארי: כן.

אייל לב ארי: אחרי שקרה מקרה הביטוח הזה בסעיף 31, יבוא: "ולעניין ביטוח חיים, ביטוח מפני מחלות ואשפוז וביטוח סיעודי – 7 שנים".

אייל לב ארי: כרגע החוק מדבר על תקופת ההתיישנות של תביעת תגמולי ביטוח שהיא שלוש שנים.

אייל לב ארי: בעצם זה כל ביטוח.

אוסאמה סעדי: אני לא רוצה לפרט.

אוסאמה סעדי: ברגע שאתה מפרט רק אשפוז או סיעודי או זה, יכול להיות שאתה תפספס.

אוסאמה סעדי: ההבחנה היא בין נזק גוף לנזק לרכוש.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים להחריג את נזק לרכוש.

אוהד מעודי: חשוב להבחין לפי ענפי הביטוח כפי שהם מוגדרים על פי החוק.

אוסאמה סעדי: חוץ מנזקי רכוש.

אוהד מעודי: כדאי לציין את ענפי הביטוח הספציפיים.

אוהד מעודי: חלות ואשפוז, סיעודי, יש הגדרה ספציפית לענפי ביטוח.

אייל לב ארי: יש הגדרת ביטוח לנזקי הביטוח שמפורטים שם

אוהד מעודי: נזק גוף גם רלוונטי לביטוח חובה.

אוסאמה סעדי: אני מדבר לפי חוזה ביטוח ולא לפי אחריות.

אייל לב ארי: יש הודעה של הפיקוח על נזקי ביטוח.

אוהד מעודי: בדיוק, לפי הודעת הפיקוח צריך לגזור את ענפי הביטוח הספציפיים.

אוהד מעודי: שוב, לגבי התקופה, עוד נדבר בהמשך.

אייל לב ארי: ולכן הענפים האלה שציינתי, אלה הענפים שחבר הכנסת כץ ביקש.

אייל לב ארי: אחרי סעיף 31 לחוק העיקרי יבוא:

אייל לב ארי: פנה המבוטח אל המבטח בשיחה, בהודעה, בכל דרך התקשרות מקובלת אחרת בדרישה לקבל תגמולים, יודיע בכתב המבטח בפני המבוטח 12 חודשים לפני סיום תקופת ההתקשרות לפי סעיף 31 ובהודעה נוספת של שלושה חודשים לפני סיום התקופה האמורה על משמעות סיום תקופת ההתקשרות גם אם התנהל משא ומתן ביניהם".

אייל לב ארי: הסעיף הזה קצת מצמצם את הוראות הממונה על שוק ההון כיוון שמתייחסים רק לשנה האחרונה, השנה לפני תום תקופת ההתיישנות ולא לתקופה שבעצם לפני, שלגביה גם כן יש שורה שבכל הודעת תשלום או בעצם כל חליפת הודעות מכתבים בין המבוטח לבין המבטח אחרי שהוגשה תביעה לביטוח, המבטח צריך לציין באופן בולט את תקופת ההתיישנות.

משה גפני: בחוזה שלהם זה שנה?

אייל לב ארי: בחוזר שלהם זאת שנה.

אייל לב ארי: התוספת כאן היא שלושה חודשים לפני התום.

משה גפני: היא מרחיבה.

אוהד מעודי: אני מרחיב את הזכות של המבוטח לדעת.

אוהד מעודי: זה בנוסף למה שעושה שוק ההון.

אייל לב ארי: זה לא כתוב.

אייל לב ארי: צריך להוסיף את זה.

אוסאמה סעדי: או בהודעה נוספת.

אייל לב ארי: ההודעה היא רק לגבי השנה והשלושה חודשים, זאת התוספת.

אייל לב ארי: בנוסח הקיים יש צמצום לעומת החובות.

משה גפני: מה הצמצום?

אייל לב ארי: הוא לא מתייחס להודעת תשלום חלקי והודעת המשך בירור ראשונה שהיא בעצם לפני 12 החודשים.

משה גפני: בוא תפשט לנו את העניין.

משה גפני: לפי ההצעה של אופיר, ההצעה מדברת על כך ששנה לפני מועד ההתיישנות ושלושה חודשים לפני המועד.

משה גפני: לפי חוזר הממונה גם שנה קודם הוא צריך להודיע לו, זאת אומרת, בעוד שנתיים.

אייל לב ארי: גם שנה קודם.

אייל לב ארי: זאת אומרת, כל תקופה שקורית לפני השנה של תום תקופת ההתיישנות.

משה גפני: מתי?

אייל לב ארי: זה תלוי מתי הבן אדם הגיש את התביעה למבטח.

אופיר כץ: אם הוא הגיש שבועיים אחרי מקרה הביטוח, הוא גם צריך לקבל עדכון.

אייל לב ארי: הוא הגיש שבוע אחרי שקרה לו מקרה הביטוח, נקודת הזמן שהוא הגיש את התביעה למבטח שקרה לו מקרה ביטוחי, המבטח צריך לבוא ולהזכיר לו בכל התקשרות אתו.

אוהד מעודי: בכל דיווח שקשור לתביעה, בכל הממשקים ובכל מה שנקרא התחנות בדרך.

אוהד מעודי: זאת הוראה מינהלית מול חוק.

אופיר כץ: אבל למה זה סותר אחד את השני?

אייל לב ארי: זה יכול ליצור הסדר שלילי.

אייל לב ארי: אם אנחנו נשאיר את זה במצב הזה, הם לא יהיו חייבים בכל הודעה.

אוהד מעודי: היום חייבנו אותם בכל הודעה שהם שולחים.

אוהד מעודי: המכתב שאתה שולח, זה כבר ברמת קנס שצריך לראות אם החברה לא הדגישה כי היא מחויבת להדגיש.

אופיר כץ: בן אדם לא שם לב לזה.

אוהד מעודי: אני אומר לך יותר מזה.

אוהד מעודי: גם אם החוק יעבור כך שצריך להיות מכתב, אני אומר לך, גם מבחינות שעשינו בסקרים כלפי לקוחות, אנשים רואים מכתב מחברת הביטוח, זורקים.

משה גפני: אייל, תן לי ניסוח שיכלול את הכול.

אייל לב ארי: כדי שלא תיווצר אולי פרשנות שלהסדר שלילי, אני מציע שייאמר יודיע גם בכתב, באופן ברור ובולט מהי תקופת ההתיישנות לפי סעיף 31 ולאחר מכן בכל הודעה הנוגעת לאותה דרישת תשלומים וכן יתריע בכתב וכולי על 12 חודשים.

אייל לב ארי: "פנה המבוטח את המבטח בשיחה, בהודעה, בכל דרך התקשרות מקובלת אחרת בדרישה לקבל תגמולים, יודיע לו המבטח בכתב, באופן ברור ובולט מהי תקופת ההתיישנות לפי סעיף 31 ולאחר מכן בכל הודעה הנוגעת לאותה דרישה לתגמולים וכן יתריע בכתב המבטח בפני המבוטח 12 חודשים לפני סיום תקופת ההתיישנות לפי סעיף 31 והודעה נוספת שלושה חודשים לפני סיום התקופה האמורה".

אופיר כץ: בסדר.

אוהד מעודי: אני מציע אולי להוסיף "מבלי לגרוע מהוראות כל דין".

אוהד מעודי: זאת אומרת שעדיין לא ייווצר איזשהו פער.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הערתך נרשמה.

משה גפני: לא התקבלה.

משה גפני: אנחנו נעשה חוק שלא על פי הוראת כל דין?

אוהד מעודי: אני אומר שלא ייווצר פער, שלא ייווצר מצב שהחברות יהיו פטורות.

אוהד מעודי: אתה לא רוצה שהן יקבלו הקלה בגלל התיקון.

הילה דוידוביץ בלומנטל: ה"מבלי לגרוע", זה יכול לייצר בלבול.

גיל סלומון: אני מבקש להעיר הערה.

גיל סלומון: אני מבקש, אם אפשר, שיירשם שזה מכאן להבא.

גיל סלומון: שלא ייווצר מצב שילכו רטרואקטיבי על תביעות ועכשיו אנשים יבואו .

מיקי לוי: אין רטרואקטיבי.

גיל סלומון: צריך לומר שזה מכאן ולהבא.

מיקי לוי: מכאן ואילך.

מיקי לוי: חוק איננו רטרו.

אייל לב ארי: "מבלי לגרוע מהוראות כל דין", לא נכנס?

משה גפני: אם אתה אומר.

משה גפני: אני חשבתי שזה לא ראוי, אבל בסדר.

אייל לב ארי: נושא אחד שרציתי להעלות וגיל הקדים אותי, נושא התחילה והתחולה.

אייל לב ארי: כרגע ללא הוראות תחילה ותחולה, יכולה להתפרש תחילה רטרואקטיבית.

משה גפני: מה אתה מציע?

אייל לב ארי: צריך לקבוע את התחילה.

אייל לב ארי: לגבי התחולה יש שתי אפשרויות.

אייל לב ארי: אפשרות ראשונה, כמו שגיל הציע, כל פוליסת ביטוח שתיחתם מיום התחילה ואילך.

אייל לב ארי: האפשרות השנייה היא שזה גם על פוליסות קיימות שלא הוגשה לגביהן תביעה.

גיל סלומון: זאת בעיה, כי בפוליסות הקיימות - - -

משה גפני: אופיר, מה אתה אומר?

אופיר כץ: האופציה השנייה.

אופיר כץ: לא רק מי שנחתם עכשיו.

אייל לב ארי: נכון, אבל כללי המשחק לא השתנו בצורה כזאת כמו שהם היו משתנים.

אוהד מעודי: האופציה השנייה, זה עדיין קריטי שנסיים את הבדיקה כי יש לזה השלכה.

אופיר כץ: לפי האופציה השנייה.

משה גפני: מצוין.

משה גפני: אייל, תודה רבה.

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון ואני רוצה להצביע.

משה גפני: ליאור רוזנפלד, אם מאפשר בקצרה.

ליאור רוזנפלד: לשכת סוכני ביטוח.

ליאור רוזנפלד: שלום לכולם.

ליאור רוזנפלד: קודם כל אני רוצה לברך אותך על חזרתך לתפקיד.

ליאור רוזנפלד: לשכת סוכני הביטוח בהחלט רואה את טובת הציבור לנגד עיניה וטובת הציבור כרגע מדברת על כך שבהחלט יש לבחון את הנושא ולהאריך את תקופת ההתיישנות.

ליאור רוזנפלד: חבר הכנסת גפני, את אותה טובת ציבור אנחנו ראינו לנגד עינינו לפני כחודשיים אצלך בוועדה, עוד לפני שנכנסת לתפקידך, היית בהמתנה זמנית, אצל היושב ראש הקודם.

ליאור רוזנפלד: דיברנו שוב על טובת הציבור שהולך להיפגע כאשר חברות האשראי ייכנסו לענף הביטוח.

ליאור רוזנפלד: גם את הסוגיה הזאת, חשוב להעלות אותה כאן למרות שזה לא הדיון.

ליאור רוזנפלד: חברות האשראי הולכות לפגוע קשות.

אוהד מעודי: זה לא שייך.

משה גפני: תנו לו להשלים את המשפט.

מיקי לוי: זה לא שייך וזה לא המקום.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אמרת את מהדברים שלך אבל זה לא נוגע לחוק.

אוהד מעודי: הוא גם לגבי דיון על ארנונה יעלה את הסוגיה הזאת.

אוהד מעודי: אין שום קשר.

ליאור רוזנפלד: כל מה שלטובת הציבור, כמובן בבחינה של היתכנות כלכלית גם בחברות הביטוח, יהיה מקובל עלינו.

ליאור רוזנפלד: אני רוצה להתייחס במשפט אחד להערה של אוהד מעודי, המשנה לראש הרשות שאמר שהציבור רואה מכתב מחברת ביטוח ומיד זורק אותו.

ליאור רוזנפלד: אני לא יודע איך זה מתיישב עם הרצון של אוהד מעודי לראות או לייצג את סוכני הביטוח במדינת ישראל.

אוהד מעודי: בוא לא ניכנס לסוגיות האלה.

ליאור רוזנפלד: תודה רבה לך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עורך דין עודד יחיאל.

עודד יחיאל: שלום לכולם.

עודד יחיאל: שמעתי את הדברים שנאמרו ואני רוצה להתייחס מנקודת המבט של ציבור המבוטחים.

עודד יחיאל: אנחנו מייצגים מבוטחים שנים על גבי שנים ורואים את התופעה הזאת של התיישנות של תביעות בהרבה מאוד מקרים של משפחות, במיוחד במקרים של ביטוחי הבריאות, ביטוחי החיים, ביטוחי המשכנתאות ורואים שאנשים פשוט מפספסים את הדברים ולא מודעים.

עודד יחיאל: לפעמים המבוטח עצמו לא מודע לכך שיש לו ביטוח ובני המשפחה שמטפלים בו במצב סיעודי או במצב מספיק קשה, בכלל לא מודעים לדברים האלה.

עודד יחיאל: עד שהם מתאוששים מהמצב הקשה אליו הם נקלעים - גם בביטוחי רכוש, מצוקות קשות שחווים אנשים – ועד שהם מתפנים לדברים האלה, חולפת תקופת ההתיישנות המאוד מאוד מאוד קצרה של שלוש שנים שאין לה אח ורע בתחום המשפט האזרחי, כמעט בשום תחום.

עודד יחיאל: זו פשוט הטבה מאוד גדולה לחברות הביטוח.

עודד יחיאל: שמעתי את נציג חברות הביטוח ולא בכדי הוא נאבק כל כך נגד התיקון הנחוץ והצודק הזה לציבור המבוטחים.

עודד יחיאל: אני רוצה לומר שלא יפחידו אתכם בעליית פרמיות, בהעלאת דמי הביטוח, כי זה פשוט לא נכון.

עודד יחיאל: את אותו טקסט אנחנו שומעים מחברות הביטוח כל פעם מחדש.

עודד יחיאל: למשל, ניתנה הלכת אטינגר בבית המשפט העליון בשנת 2004, זעקו חברות הביטוח חמס ואמרו שזה ימוטט את שוק הביטוח, ימוטט את שוק ביטוחי החובה של תאונות הדרכים והנה לא השתנה דבר והפרמיות רק הולכות ויורדות עם השנים.

עודד יחיאל: לפני מספר שנים תיקנו את חוק ההתיישנות לגבי נכות מתאונה, גם אז זעקו ואנחנו רואים שדבר לא השתנה והפרמיות לא עלו אלא להיפך, הן יורדות.

עודד יחיאל: לכן לא יפחידו אתכם בסיסמה הזאת.

עודד יחיאל: זאת סיסמה שהיא בדרך כלל ריקה מתוכן ובוודאי שמבחינת הצדק, גם אם תעלה הפרמיה באופן שולי ומזערי, זה בוודאי לא שקול כנגד אובדן הזכות של אותה משפחה או של אותו מבוטח, של אותה אוכלוסייה שמאבדת לחלוטין את הזכויות שלה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מתנצל בפני אורחים נוספים שרצו להביע עמדה בעניין הזה אבל היום הוא קצר ואני רוצה לסיים את החקיקה.

משה גפני: אני מבקש מהיועץ המשפטי שיקרא את המשפט החסר שלא הקראת.

אייל לב ארי: סעיף שדיברנו עליו והוועדה מבקשת להכניס לאור ההערות, סעיף של תחילה ותחולה.

אייל לב ארי: תחולתו של חוק זה, אפשר להגיד 30 ימים, אפשר להשאיר את זה פתוח.

משה גפני: מהיום שהוא עובר.

אייל לב ארי: בדרך כלל נותנים זמן.

משה גפני: זה לא משנה.

משה גפני: קיבלנו את ההצעה שלך שזה יחול גם על חוזים קיימים.

אייל לב ארי: עדיין התאריך הוא קריטי כי אם אנחנו מדברים על קיימים צריכים לדעת אם הייתה תביעה לפני או אחרי.

משה גפני: מהיום בו נחקק החוק.

משה גפני: ההצעה שלי היא שזה יהיה מיום חקיקת החוק.

משה גפני: זה עוד ייקח זמן.

משה גפני: אנחנו עוד לא בקריאה שנייה ושלישית.

אייל לב ארי: "הוא יחול על פוליסה שנרכשה לאחר יום התחילה ועל פוליסה קיימת שלא הוגשה בגינה תביעה ערב יום התחילה".

משה גפני: כן.

אייל לב ארי: לגבי סעיף 31(א), הודעות, כן להוסיף את "בלי לגרוע מהוראות הממונה לעניין".

משה גפני: אם אפשר – תוסיף.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו מדברים על הצעת חוק בקריאה טרומית אותה אנחנו בוועדת הכספים מכינים לקריאה ראשונה.

משה גפני: הורדנו מהצעת החוק, בהסכמת המציע, את העניין של כל הביטוחים והשארנו רק את חלקם שזה בעיקר ביטוחי הבריאות כפי שנוסחו קודם על ידי היועץ המשפטי, דברים שאינם נוגעים לרכוש או דברים אותם החוק לא הולך לשנות.

משה גפני: טמיר, אנחנו הרבה זמן לא עשינו את זה אבל אני מבקש גם שהלשכה המשפטית תהיה מעורבת בשאלה שהיא כמה אנשים תובעים אחרי שלוש שנים תובעים.

משה גפני: על כמה אנחנו מדברים.

משה גפני: מה סדרי הגודל והאם סדרי הגודל יכולים להשפיע על העלאת הפרמיה.

משה גפני: גם אתם בודקים את זה.

אוהד מעודי: אנחנו בודקים את זה וגם את העתודות שיידרשו לזה.

משה גפני: תבדקו.

משה גפני: גם אנחנו נבדוק.

משה גפני: אני מקווה שהבדיקה, גם שלכם וגם שלנו, תהיה זהה.

משה גפני: אם היא לא תהיה זהה, אנחנו נצטרך להחליט.

משה גפני: בדיון הזה אני לא מתעלם מהטענות שהעליתם.

משה גפני: אני לא מעריך שזה הולך לקרות, שזה הולך להיות משהו דרמטי.

משה גפני: מדובר על דברים שהם יחסית בשוליים.

משה גפני: אדם שבמשך שלוש שנים לא תבע, זה נראה קצת מוגזם.

גיל סלומון: לכן יש חשש של הונאות.

גיל סלומון: זאת בדיוק הבעיה.

גיל סלומון: בן אדם שלא תבע שלוש שנים, החשש הגדול שיתחיל כאן גל של הונאות ביטוח.

גיל סלומון: זאת הבעיה.

גיל סלומון: כאן קבור הכלב.

משה גפני: קודם כל אנחנו רוצים לדעת על איזה סדרי גודל אנחנו מדברים ואחרי שנדע את העניין הזה, אתה מביא את זה לפני ועדת השרים להביא לקריאה ראשונה.

משה גפני: אני מקווה שעד אז כבר נדע יותר פרטים.

משה גפני: בכל מקרה, אני לא רוצה לעכב את החקיקה עכשיו.

משה גפני: מה שאמרתי למשרד המשפטים, לא התכוונתי ברצינות.

משה גפני: משרד המשפטים כמובן צריך להיות כמובן מעורב.

הילה דוידוביץ בלומנטל: לפחות היו לי תשובות טובות.

משה גפני: כן.

משה גפני: זה בסדר גמור.

משה גפני: אבל עמדתי בעניין הזה ברורה.

משה גפני: אני חושב שלא כל הארץ מלאה משפט.

הילה דוידוביץ בלומנטל: אבל זאת סוגיה משפטית פר אקסלנס.

משה גפני: יושבים במשרד המשפטים אנשים מוכשרים שחשוב לשמוע אותם אבל הנושא כאן הוא לא משפטי.

הילה דוידוביץ בלומנטל: אני חולקת.

משה גפני: בטח.

משה גפני: מה היינו עושים אם לא היית חולקת?

הילה דוידוביץ בלומנטל: אבל התיישנות, אלה ממש זכויות משפטיות.

משה גפני: אין בעיה.

משה גפני: יש לשכה משפטית של הוועדה והם יאמרו לנו.

משה גפני: זה דיון פילוסופי שצריך לדון בו ואני מקווה שאנחנו לא מדרדרים בעניין שכל דבר יהפוך להיות משפטי.

משה גפני: זה לא משפטי.

משה גפני: זה צרכני.

משה גפני: צריך לדעת את האמת ואת העובדות שלי הן כמעט ברורות אבל מכיוון שזה עלה על ידי הממשלה, זה עלה על ידי רשות הביטוח, אז צריך לבדוק את זה.

משה גפני: אנחנו נבדוק ואתם תבדקו והכול בסדר.

משה גפני: ברשותך, מציע החוק, אני מציע שאנחנו נצביע על מה שהקריא היועץ המשפטי.

משה גפני: תצטרך להתמודד גם עם ועדת השרים ואני מקווה שתדע להתמודד אתה.

אופיר כץ: אני רוצה להודות לך על הדיון.

אופיר כץ: אני מברך על הדיון שהיה כאן.

אופיר כץ: זו הצעת חוק חשובה שבאמת תעשה צדק עם אזרחים היותר חלשים, עם המבוגרים יותר, על מנת שיקבלו את מה שמגיע להם בתקופה הכי קשה בחיים שלהם.

אופיר כץ: זה דבר שייתן להם את הזכות לקבל ולעשות צדק.

מיקי לוי: אופיר יריב פוליטי, אנחנו גם מחליפים מהלומות אבל יותר ויותר אני מוצא את עצמי - ברוך הבא כחבר כנסת שזה המושג הראשון שלו – משתפים פעולה בנושאים כלכליים-חברתיים ואני מברך אותו על כך.

מיקי לוי: שאפו ענק.

אופיר כץ: תודה רבה, מיקי.

משה גפני: תודה רבה לך.

אייל לב ארי: יש לכם נתונים על עלות תקציבית להצעה הזאת?

אייל לב ארי: לפי התקנות צריך לברר את זה.

אוהד מעודי: נמצא כאן נציג אגף התקציבים.

אוהד מעודי: אני יכול לדבר על העלות למבוטחים.

מיכאל בן דהן: רפרנט פיננסים, אגף תקציבים, משרד האוצר.

מיכאל בן דהן: אנחנו לא רואים שום עלות תקציבית.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אין עלות תקציבית.

משה גפני: גם אם הממשלה תתנגד, הוא יכול להעביר את הצעת החוק.

משה גפני: סתם.

משה גפני: הוא לא הולך נגד הממשלה והכול בסדר.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון - הארכת תקופת ההתיישנות), התש"ף-2020, עם התיקונים שהעלה היועץ המשפטי של הוועדה בהסכמת המציע, הכנה לקריאה ראשונה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אושר

משה גפני: החוק אושר.

משה גפני: חבר הכנסת אופיר כץ, שיהיה לך בהצלחה.

משה גפני: תודה רבה לוועדה, תודה רבה לכם.

משה גפני: הישיבה נעולה.