ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 22, 2020-07-07 11:30

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, 7 ביולי 2020, ט"ו בתמוז התש"ף.

יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום: דיון מהיר בנושא משבר שוכרי הדירות בישראל שנפגעו כלכלית בתקופת סגר הקורונה, של חברי הכנסת היוזמים יוראי להב הרצנו, חברת הכנסת מאי גולן – אם תגיע, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה וחבר הכנסת יאיר גולן – גם הוא אם יגיע.

יעקב מרגי: אז, יוראי, תספר לנו על מה נזעקת.

יוראי להב-הרצנו: אז קודם כול, אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: לנשיאות.

יוראי להב-הרצנו: וגם לך, אדוני היושב-ראש מרגי.

יעקב מרגי: אני מחויב על פי התקנון, ואני בדרך כלל ילד ממושמע.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להודות לך, כי כמו שאמרת, למרות שאני צעיר חברי הכנסת, עם הפז"ם אולי הכי קצר בכנסת - -

יעקב מרגי: הנוכחית.

יוראי להב-הרצנו: - - הנוכחית, וגם הקודמת, וגם זו שלפניה – קדנציה שלישית שלי – הסכמת לקיים דיון בנושא חשוב כזה.

יוראי להב-הרצנו: אני גם רוצה להודות ללאה ודקלה מצוות הוועדה, שבאמת עשו עבודה יעילה בלארגן את זה מהיום למחר.

יוראי להב-הרצנו: תראה, כשחזרתי לכנסת בכנסת הנוכחית, הגעתי לכאן עם תחושה של דחיפות, כי אני מסתכל ימינה ושמאלה, ואני רואה את החברים שלי קורסים כלכלית ולא מסוגלים לסגור את החודש, לא מסוגלים לשלם שכר דירה, חוזרים לבתים שלהם.

יוראי להב-הרצנו: היום בבוקר פורסם כי ציון מזרחי, שהוא בן 28, מנהל במה, חלק מעולם התרבות הקורס, הודיע שהוא לא מסוגל לשלם שכר דירה, וגם הוא יחזור לבית הוריו, כי פשוט אין לו כסף לשלם.

יוראי להב-הרצנו: והבעיה הזאת היא לא רק תחושה של הצעירים, שהצעירים בישראל קורסים, אלא היא גם תחושה שמבוססת על נתונים.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, כמעט שליש מהישראלים הם שוכרי דירות לפי הממ"מ, ורק 3% ממשכירי הדירות הודיעו שהם גילו איזושהי חמלה כלפי השוכרים שלהם, כאילו הקלו והפחיתו את שכר הדירה שלהם; 12% מאלו שגרים בדירות שכורות לא שילמו באפריל 2020 את שכר הדירה שלהם.

יוראי להב-הרצנו: כיום, להבנתי, וזאת גם הסיבה שביקשתי לקיים את הדיון הזה, אין שום מדיניות ממשלתית בישראל של סיוע או מענה מוגבר לגרים בשכירות בזמן משבר הקורונה.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, יש אפס לקיחת אחריות או איזשהו סיוע ממשלתי לשליש מהישראלים שגרים בשכירות ונקלעו למשבר כלכלי בזמן הקורונה, כי הם הוצאו לחל"ת או פוטרו מהעבודה שלהם.

יוראי להב-הרצנו: בנק ישראל, כך אולי שווה לשבח, מאפשר דחייה של תשלומים למשכירי הדירות, זאת אומרת לבעלי משכנתאות, אבל הנתח הזה של משכירי הדירות אין.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו, בתור צעיר חברי הכנסת, אני אומר לך שזה בעיה או מצוקה שרבים מהצעירים שותפים לה, כי הנתח הזה של גילאי 20 עד 34 הם אלו שנפגעו הכי קשה ברמה התעסוקתית, מעל 80% מאלו שנפלטו משוק העבודה טרם חזרו אליו.

יוראי להב-הרצנו: למעלה מ-80%.

יוראי להב-הרצנו: וההיגיון נותן שבלי שכר קשה מאוד לשלם שכר דירה.

יוראי להב-הרצנו: בניגוד לישראל, יש מדינות רבות בעולם, ממספר מדינות בארצות הברית, בהן קליפורניה, אורגון, מיין, ספרד, אירלנד, פורטוגל, הולנד, קנדה, אוסטרליה, שזיהו את המצוקה, בעיקר של הדור הצעיר, שבאמת המצוקה של שוכרי הדירות בישראל, בעיקר הצעירים, זו לא חרטא, זו מצוקה קיימת.

יעקב מרגי: המילה הזאת הפכה להיות שימושית.

יוראי להב-הרצנו: מטבע לשון.

יעקב מרגי: אבל היא לא מילה פרלמנטרית.

יוראי להב-הרצנו: אז אני מצטער.

יוראי להב-הרצנו: באמת, אני מדבר מתוך תחושה של דחיפות ומהבטן.

יעקב מרגי: בסוף הוא יהיה גאה בכך שהוא השתמש במילה הזאת, שהוא הביא אותה לז'רגון.

יוראי להב-הרצנו: יכול להיות.

יוראי להב-הרצנו: אני דווקא חושב שאין הרבה גאווה בשימוש במילה הזאת.

יעקב מרגי: אז לכן, אל תיתן לו את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: גם את זה לקחתם לנו.

יוראי להב-הרצנו: במיוחד מול המצוקה הזאת.

יעקב מרגי: מה עוד לקחנו לך?

יעקב מרגי: לא לקחנו לך כלום.

יוראי להב-הרצנו: העובדה, אדוני היושב-ראש, שבאמת רבות ממדינות העולם המערבי זיהוי את המצוקה של שוכרי הדירות, בעיקר של הצעירים והסטודנטים, ונתנו לזה מענה.

יוראי להב-הרצנו: ואני כאן ביקשתי לקיים את הדיון הזה, כדי להבין מהממשלה, לפני שאנחנו מציעים, חברי הכנסת הצעירים, אופוזיציה וקואליציה, איזושהי חבילת סיוע מאוזנת ונכונה שתעזור - - -

יעקב מרגי: אתה יודע, לחברי הכנסת המבוגרים יש ילדים צעירים.

יוראי להב-הרצנו: לגמרי.

יוראי להב-הרצנו: הצעירים, כשהם עוזבים את הדירות שלהם כי אין להם כסף, הם חוזרים לבתים של ההורים שלהם, שזו איזושהי רגרסיה.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו, בעיניי המדיניות של הממשלה, או אפס המדיניות של הממשלה, אומרת לצעירים: אנחנו מבינים שאתם הולכים לחיות הרבה שנים, אז אין לנו בעיה שתקרסו כלכלית.

יוראי להב-הרצנו: אם תשרדו, נראה איך אתם משקמים את עצמכם עוד שלוש, ארבע, חמש שנים.

יוראי להב-הרצנו: אבל ההבנה, במיוחד בוועדת הכלכלה, שהשוק הישראלי, הכלכלה הישראלית מבוססת על צעירים, ואם הם יקרסו, אם הצעירים בישראל יקרסו, כל המדינה תקרוס יחד איתם.

יוראי להב-הרצנו: ועל כן, אני לא רוצה לנגח את הממשלה, כי אני רוצה באמת למצוא פתרון שהוא חוצה קואליציה ואופוזיציה.

יוראי להב-הרצנו: ואני חושב שראוי לשאול כמה שאלות בהקשר הזה: א' אם יש מושג לממשלה כמה אנשים נטשו את הדירות שלהם בהיעדר תשלום וחזרו לבית של ההורים שלהם?

יוראי להב-הרצנו: האם חזרה לבית ההורים בתקופת הקורונה זו בכלל מדיניות ממשלתית, שאומרת:

יוראי להב-הרצנו: אנחנו לא רוצים לעזור, כי אין לנו כרגע משאבים, אנחנו מתעדפים את זה אחרת ומקובל עלינו שיחזרו לבית של ההורים?

יוראי להב-הרצנו: האם נעשתה סקירה ממשלתית כלשהי של הפעולות שמבוצעות ברחבי העולם, סוג של השוואה בין-לאומית של איך עוזרים לצעירים ולשוכרי הדירות?

יוראי להב-הרצנו: האם נבנו תוכניות סיוע כלשהן בתקופת הקורונה שאנחנו לא מכירים?

יוראי להב-הרצנו: כי אני באמת ניסיתי לברר ומצאתי שיש אפס תוכניות סיוע.

יעקב מרגי: למה, קראתי היום שבחודש הראשון נתנו 500 שקל ועכשיו לקחו את זה בדוח של המסכה?

אימאן ח'טיב יאסין: יש כאלה שנתנו ולקחו באותו יום.

יוראי להב-הרצנו: אדרבה ואדרבה.

יוראי להב-הרצנו: ובהינתן ששבים עכשיו לסגר, וזה כרגע הכיוון, אדוני היושב-ראש, האם בוצעה איזושהי הערכות למנוע פינוי של שוכרים בזמן הקורונה, זאת אומרת בזמן החירום הזה?

יוראי להב-הרצנו: כי כיום המצב הוא שמשכירי דירות יכולים לפנות את הסוחרים במידה והם לא עומדים בתשלומי שכר הדירה.

יוראי להב-הרצנו: אז האם יש איזושהי היערכות של המדינה – א' במניעת פינויים, וב' בסיוע אקטיבי של המדינה.

יוראי להב-הרצנו: ויש המון המון פתרונות שמבוצעים ברחבי העולם, שגם לא עולים הרבה מאוד כסף.

יוראי להב-הרצנו: אני אתן לך דוגמה את מה שקורה במדינות ארצות הברית – מאפשרים לשוכרים להשתמש בדמי הפיקדון, שהם כבר משולמים ונמצאים אצל משכירי הדירות, ונותנים אוויר של שלושה חודשים.

יוראי להב-הרצנו: דוגמה אחת שלא עולה כסף למדינה, לשוכרים ולמשכירים.

יוראי להב-הרצנו: ויש עוד הרבה מאוד פתרונות מהסוג הזה.

יוראי להב-הרצנו: אני חושש, אדוני היושב-ראש, ולכן ביקשתי לקיים את הדיון הזה, שאין מדיניות ממשלתית שעוסקת בנושא הזה.

יעקב מרגי: נשמע בהמשך.

יעקב מרגי: תודה.

יוראי להב-הרצנו: וכמו שאמרתי, המצוקה של שוכרי הדירות היא לא חרטא.

יעקב מרגי: ג'אבר עסאקלה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שמדובר כאן על כמה פלחים של שוכרי דירות.

ג'אבר עסאקלה: יש משפחות, גם מבוגרים אגב, שלא הצליחו לרכוש או לבנות דירה ועדיין גרים בשכירות.

ג'אבר עסאקלה: ובמיוחד אם בני הזוג או אחד מהם הוצא לחל"ת או לאבטלה, למעשה הם נקלעו למצב כלכלי יותר קשה ממה שהיה להם קודם.

ג'אבר עסאקלה: גם ככה הם היו במצב קשה.

ג'אבר עסאקלה: אבל יש גם את הפלח באמת של הצעירים.

ג'אבר עסאקלה: וגילוי נאות, אני הורה לשני בנים שהם שוכרי דירות ואני מכיר את זה מקרוב.

ג'אבר עסאקלה: ואני אומר שפתרונות לא נמצאו.

ג'אבר עסאקלה: המדינה והממשלה בתוכנית הכלכלית שלה לא התייחסה כלל וכלל לשוכרי הדירות.

ג'אבר עסאקלה: התייחסה, בצדק, לעסקים ששוכרים את המקומות שלהם, ויש פיצוי לרשויות המקומיות וכו' וכו'.

ג'אבר עסאקלה: עכשיו, לא חשבו לרגע איך בכלל לעזור לשוכרים שאין להם לשלם.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו עדים לתופעה נוספת, שאנשים נאלצים לפנות את הדירות, גם לפני תום החוזה, ולפעמים זה כרוך גם בעונשים.

ג'אבר עסאקלה: ולמעשה הם חוזרים, כמו שאמר ידידי כאן, לבתי ההורים, וזה סיפור לא פשוט לאדם בוגר.

ג'אבר עסאקלה: הדבר השני, אני רוצה להתייחס במיוחד באופן ספציפי לסטודנטים, גם אלה שהם שוכרי דירות וגם אלה שגרו במעונות הסטודנטים.

ג'אבר עסאקלה: בשני המקרים הסטודנטים לא זכו לשום התייחסות.

ג'אבר עסאקלה: אני לא מדבר על שכר הלימוד וכו', אני מדבר עכשיו על שכר דירה.

ג'אבר עסאקלה: לא זכו לשום התייחסות, לשום חשיבה על תמיכה בהם, או לפחות לשחרר אותם מהעול הזה של שכר דירה.

ג'אבר עסאקלה: ונזכור שרוב הסטודנטים, שעבדו במלצרות וכו' וכו', נאלצו לעזוב את העבודה או הוצאו לחל"תים או פוטרו מעבודתם.

ג'אבר עסאקלה: ולכן צריך להתחיל לחשוב באמת, האם התוכנית הכלכלית החדשה או הישנה, שרק 42% ממנה כבר בוצע, כלומר יש כמה מיליארדים טובים שעדיין יושבים בממשלה ולא יודעים מתי ואיך יוצאו, צריך לחשוב על כמה מיליונים לסיוע לשוכרי הדירות, ואני מייחד את הסטודנטים.

ג'אבר עסאקלה: צריך לחשוב גם על העניין של סיוע בשכר דירה.

ג'אבר עסאקלה: הרי יש סיוע בשכר דירה למשפחות שהן במצב סוציואקונומי נמוך.

ג'אבר עסאקלה: בזמן משבר שנמשך כמה חודשים עד עכשיו, ואנחנו לא יודעים עד כמה הוא יימשך, הקריטריונים שם הם מאוד נוקשים.

ג'אבר עסאקלה: ואני חושב שאם אנחנו רוצים לסייע לשוכרי הדירות במצב כלכלי קשה, צריך להגמיש את הקריטריונים ולהרחיב את התמיכה לעוד אלפים רבים של משפחות שזקוקים לתמיכה הזאת.

יעקב מרגי: נא לסכם.

ג'אבר עסאקלה: משפט אחד.

ג'אבר עסאקלה: כשלושת רבעי מיליון משפחות ובודדים נפגעו.

ג'אבר עסאקלה: מתוכם, אני משער – אין לנו נתונים מדויקים, אבל אני משער – שחלק לא קטן מהם לא עובד יותר או חלק מהמשפחה לא עובד.

ג'אבר עסאקלה: ולכן אנחנו צריכים לחשוב באופן הוליסטי ולחפש לבנות תוכנית כדי לסייע להם וגם תוכנית עידוד.

ג'אבר עסאקלה: עכשיו, נקודה אחרונה, כמו שפטרנו מארנונה את העסקים, כדאי גם לפחות לחלק, לסטודנטים נגיד, פטור מארנונה.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו לא רוצים לתת להם כסף מזומן, אבל שיפטרו אותם מארנונה ויפצו את הרשויות המקומיות.

ג'אבר עסאקלה: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו לפניי, אבל אני רוצה להדגיש כמה נקודות חשובות: הדבר הראשון שבאמת אני רוצה להתייחס אליו זה הנושא של המדיניות הממשלתית בכל הנושא של הדירות.

אימאן ח'טיב יאסין: ושוב, אני אגיד את המשפט הזה: אני חושבת שהקורונה הציפה את כל הבעיות של החברה הישראלית, ואנחנו מדברים כאן על ישראל ולא על העולם.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שקשה מאוד לצעירים במדינת ישראל – ואני לא רק חושבת, זה נתונים מהשטח – קשה להם היום למצוא קורת גג, אם זה בשכירות ואם זה גם לקנות דירה.

אימאן ח'טיב יאסין: זכותו הבסיסית של כל אדם שתהיה לו קורת גג ושהוא יקים משפחה, אז עוד יותר בתקופה של הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מצאנו הרבה משפחות, בעיקר משפחות במצוקה, כי אם אנחנו מדברים לא על המשפחות הצעירות אלא על משפחות של אנשים מבוגרים שלא הצליחו בכל חייהם לקנות דירה, ובתקופה האחרונה בגלל המשבר חלק גדול מהם גם יצא ממעגל העבודה.

אימאן ח'טיב יאסין: והנושא הזה של הארנונה, אני התרעתי עליו פעמים רבות.

אימאן ח'טיב יאסין: לפחות את הנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: עוד מעט ב-13:30 יש דיון על הסיוע לרשויות המקומיות, ואני חושבת שזה אחד הנושאים החשובים, שצריך לשים אותם על השולחן של הדיון הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא של הארנונה גם עוזר, ולו במקצת, לאנשים, במיוחד לסטודנטים.

אימאן ח'טיב יאסין: מאות של מקרים של סטודנטים, שאפילו שעזבו את המעונות עדיין חייבים לשלם.

אימאן ח'טיב יאסין: הם לא עזבו רשמית, כי רצו לשמור על המקום הזה, כי אין להם גם אפשרות בבית לשבת וללמוד, וחיכו שהקורונה תיגמר כמה שיותר מהר, כדי לחזור לדירה ולהתכונן ללימודים שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן הם גם ישלמו שכר דירה ושכר מעונות כאשר הם לא נמצאים שם.

אימאן ח'טיב יאסין: לא רק זה, מקרים ממש כואבים של אחים.

אימאן ח'טיב יאסין: יש אצלנו משפחות של שניים או שלושה שהם סטודנטים, והם לא מקבלים גם מעונות, כי אי-אפשר לתת גם מעונות לכל הסטודנטים, ואז הם שוכרים דירות.

אימאן ח'טיב יאסין: כששאלתי את האימא, יש לה שלושה בנים: למה לא עזבו את הדירה?

אימאן ח'טיב יאסין: היא אומרת לי: איך יעזבו את הדירה?

אימאן ח'טיב יאסין: על כל אחד יש קנס של הפרת חוזה 5,000 שקל – 15,000 שקל.

אימאן ח'טיב יאסין: אז, ריבונו של עולם, איפה אנחנו חיים ומה אנחנו אמורים לעשות במובן הזה?

יעקב מרגי: נא לסכם.

אימאן ח'טיב יאסין: נקודה אחרונה, אדוני היו"ר, אתה דיברת בצחוק כאילו שנתנו את ה-500 שקל ולקחו אותם – לא רק שלקחו אותם באותו יום, אני מספרת לך מקרים אמיתיים של שוטרים, שנתנו דוחות לצעירים תוך רבע שעה, ובדרך שלהם חזרה, כי הם היו מחוץ לבית, נתנו להם עוד דוח.

אימאן ח'טיב יאסין: וזה לא מפסיק.

יעקב מרגי: זה לא ועדת הפנים, אבל יש מקום לדון בהתנהלות המשטרה באכיפה של זה.

יעקב מרגי: אין ספק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: תודה, אדוני.

עופר כסיף: דיון באמת חשוב.

עופר כסיף: ושבוע הבא עולה הצעת חוק שלי, שנוגעת לנושא של שכר דירה ומשכנתאות.

יעקב מרגי: וועדת שרים ודאי תתמוך בזה, בגלל שהיא שלך, נכון?

עופר כסיף: It goes without saying.

עופר כסיף: בוודאי.

עופר כסיף: אני שומר על אופטימיות תמיד.

עופר כסיף: אבל אני מזכיר את זה משום שכמובן הנושא הזה הוא צמוד לאותה הצעה.

עופר כסיף: אני רוצה לגעת בשתי נקודות שלא הוזכרו.

עופר כסיף: אני מסכים עם כל מה שנאמר עד עכשיו, אבל אני רוצה להזכיר שתי נקודות.

עופר כסיף: דבר ראשון, גם מהדוח שנמצא מולנו, אבל גם לפני זה ידענו, שהמספר או שיעור אלו שלא יוכלו להמשיך לשלם משכנתאות מחד ולא יוכלו להמשיך לשלם את שכר הדירה, אלה שגרים בשכירות, מאידך, המספר הזה הולך וגדל והוא עוד יגדל.

עופר כסיף: אנחנו רואים איפה אנחנו נמצאים כרגע, יש גם צפי, איך נאמר בעדינות, לא אופטימי במיוחד באשר לקורונה בתקופה הקרובה.

עופר כסיף: השיעור של אלה שלא יוכלו לשלם שכירות ומשכנתאות ילך ויגדל.

עופר כסיף: עכשיו, מעבר לכך שיש סכנה כמובן לאותם שוכרים ולאותם משלמי משכנתאות, שזה הדבר החשוב ביותר, כל אדם הוא עולם ומלואו כמו שאנחנו יודעים, יש פה גם כמובן סכנה לשוק הדיור ככלל.

עופר כסיף: אם הדבר הזה ילך, כפי שאני חושש שיקרה, ואנשים לא יוכלו לשלם שכירות ולהחזיר את חובותיהם בהקשר של המשכנתא, ייווצר מצב שכל שוק הדיור יקרוס.

עופר כסיף: כלומר, הדבר הזה דורש טיפול מיידי.

עופר כסיף: לא לחכות לזה שזה יקרה, אנחנו בפתחו של אסון לכל השוק.

אנטאנס שחאדה: סאב פריים 2.

עופר כסיף: נכון.

עופר כסיף: בדיוק.

עופר כסיף: זה דבר ראשון.

עופר כסיף: דבר שני, אנחנו יודעים שיש אוכלוסיות באזורים מסוימים שיותר קשה להן למצוא שכירות.

עופר כסיף: זה מתקשר למה שאמר חברי ג'אבר לגבי סטודנטים, אבל לא רק.

עופר כסיף: אם אנחנו מדברים על ערבים, אם אנחנו מדברים על זוגות חד-מיניים וכן הלאה.

עופר כסיף: יש מקומות שבהם מלכתחילה קשה להם יותר למצוא דירות להשכרה.

עופר כסיף: למשל, בגלל הגזענות של המשכירים.

עופר כסיף: אני חושש שיהיו לא מעטים שישתמשו כתירוץ במשבר הזה שאנחנו עומדים בפניו, כך שהאוכלוסיות האלה עוד יותר מועדות לאפליה ולבעיה.

עופר כסיף: גם על זה צריך לתת את הדעת.

יעקב מרגי: יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: קודם כול במדינת ישראל אין גוף שעוסק במדיניות בנושא שכר הדירה.

יבגני סובה: אנחנו יודעים על הרבה גופים שיכולים לתת מידע, לעקוב אחרי המגמה, להכין סוג של מחקר, אבל אין היום משרד ממשלתי, שהנציגים של המשרד יכולים להגיד: זה התכנון בנושא שכר הדירה, ככה מדינת ישראל צריכה לפעול ב-10, 20, 30 שנה קדימה.

יבגני סובה: אין היום דבר כזה.

יבגני סובה: היה ניסיון אחרי המחאה החברתית ב-2011 לעשות את זה במסגרת משרד השיכון ומשרד האוצר, היו תוכניות לבניית יחידות דיור להשכרה.

יבגני סובה: זה לא צלח.

יבגני סובה: ואני חושב שבעקבות הקורונה אנחנו נראה שינוי במגמה.

יבגני סובה: שוב, זו התרשמות אישית, לא מבוססת על הנתונים: הרבה אנשים מתחילים להבין שהתחושה הטובה הזאת שהייתה להרבה בעלי דירות ב-20 שנה האחרונות, שכל שנה אתה יכול לעלות בגלל שיש לך הרבה אנשים שמוכנים להיכנס לדירה שלך אם הדירה שלך שווה, לדעתי הדבר הזה עוד מעט יחלוף מן העולם, משום שהיום יש הרבה משפחות שיתקשו לשלם שכר דירה, והרבה בעלי דירות יהיו מעוניינים גם למצוא מה שנקרא בראש שקט את השוכרים ולא לחפש כל שנה.

יבגני סובה: אני רוצה לציין עוד נתון שאף אחד לא התייחס אליו פה: בשנה הקרובה, בעוד שנתיים, בין 60 ל-70 אלף אנשים ייכנסו לשוק השכירות, אני מדבר על ה"מחיר למשתכן".

יבגני סובה: לפחות מההתרשמות שלי, יותר מחצי מהאנשים שזכו ויקבלו דירות בתוכנית "מחיר למשתכן", יהפכו למשכירים.

יבגני סובה: עכשיו, זה משנה את התמונה, כי אם אנחנו משווים את עצמנו למדינות כמו גרמניה וארצות הברית, ובארצות הברית וגרמניה יש חוקים מאוד אדוקים סביב השכירות, אז שם אין כזה דבר שבן אדם למשל משכיר את דירתו וגר בעצמו בשכירות.

יבגני סובה: הרבה פעמים מי שמשכיר שם דירה זה מי שמשקיע, והוא משקיע לכל דבר.

יבגני סובה: אצלנו תוכנית "מחיר למשתכן", על כל המשתמע מכך – אני לא מבקר כרגע את התוכנית עצמה, אני רק אומר עובדות – היא הופכת הרבה אנשים שבעצמם גרים בשכירות – ואני חייב גילוי נאות, אני לדוגמה אחד מהם.

יבגני סובה: עוד לא קיבלתי דירה כי ייקח לי עוד שנים עד שאני אקבל, אבל התכנון שלי הוא לא להיכנס לדירה שאני מקבל במסגרת התוכנית "מחיר למשתכן", שקרוב לשבע שנים אני בתוך הסיפור הזה, ועוד שנתיים וחצי עד שאקבל את הדירה.

יעקב מרגי: זה כמו להיות תקוע בפקק: לחזור רברס לצאת אתה לא יכול, קדימה אתה בפקק.

יבגני סובה: בדיוק.

יבגני סובה: אז המציאות הופכת אותי לבעל הדירה לשכירות – זה לא להשקעה, זה לשכירות, כי אני אצטרך לשלם שכירות במקום שאני גר, מכל מיני סיבות.

יבגני סובה: ולכן בוודאי שזה ישנה את התמונה, בוודאי שזה ישפיע על השוק.

יבגני סובה: ודבר נוסף, כמו שאני קורא מהדוח הזה, הרבה פעמים מדברים על בתים מעוקלים, שאם הבית של בן אדם עוקל מסיבות כלכליות, אז הוא הופך לשחקן בשוק השכירות.

יבגני סובה: אז סך הכול על פי הנתונים מדובר על בין 20 ל-25 אלף אנשים שהבתים שלהם מעוקלים.

יבגני סובה: יחסית לשוק של השכירות, שזה 700,000, מדובר על פחות מ-5%, כך שההשפעה, אם תהיה, לא תהיה דרמטית.

יבגני סובה: כלומר, העיקול של הבתים והוצאת האנשים מהבתים שלהם כתוצאה מאי עמידה בתשלום משכנתא לא אמורה להשפיע משמעותית על שוק השכירות.

יעקב מרגי: לא, הם יתפסו דירות אחרות.

יבגני סובה: ודבר נוסף, חבר הכנסת כסיף אמר פה, שהוא מקווה שהחוק שלו – אתה גם בציניות אמרת, שוועדת השרים לענייני חקיקה יכולה אולי - - -

עופר כסיף: היית ציני?

יעקב מרגי: לא, לא הייתי ציני.

יבגני סובה: ודאי שהוא היה ציני.

יעקב מרגי: אני שומר על אופטימיות זהירה – זעירה וגם זהירה.

יבגני סובה: אבל אני רוצה להגיד לך, שרק אתמול, אדוני היושב-ראש, אנחנו דנו על חוק טיבי שעבר לפני שבע שנים.

יבגני סובה: אז אם חוק טיבי עבר, יכול להיות שחוק כסיף בתחום השכירות אולי יתקבל ויעבור בכנסת ישראל.

עופר כסיף: אני מבין שאתה תומך?

יבגני סובה: לא, אני רק אומר.

יבגני סובה: אני לא ראיתי את החוק שלך, אבל אם זה חוק שהוא לטובת הצרכן ולטובת האזרח, יש לך את תמיכתי בעניין הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנטאנס שחאדה.

יעקב מרגי: לאחר מכן ניתן לאורחים לדבר, לממ"מ; ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה גם אתן לדבר, אם יש להם נתונים לשפוך לנו.

אנטאנס שחאדה: אנחנו בפתחו של משבר כלכלי חמור מאוד, שהתבטא בעוצמה בשוק הדיור.

אנטאנס שחאדה: להפך, אני חושב שפלח דירות ההשכרה יגדל, כי תהיה כמות של אנשים שלא תצליח לשלם את המשכנתא או להמשיך בתהליך הקנייה, ויהיה גידול בשוק השכירות.

אנטאנס שחאדה: אני רוצה להצביע על בעיה מאוד אקוטית אצלנו בחברה הערבית של הסטודנטים.

אנטאנס שחאדה: חבר הכנסת ג'אבר הסביר את זה טוב מאוד: הסטודנטים המשיכו לשלם שכר לימוד, שכר דירה, ולא קיבלו שום חל"ת או פיצוי כי הם מתחת לגיל 20.

אנטאנס שחאדה: אבל יש פלח של משהו כמו 15,000 סטודנטים שלומדים בחו"ל.

אנטאנס שחאדה: דרך אגב, במקום שהמדינה תסבסד את הלימודים שלהם, כי אין פה מספיק מקומות ללימודי רפואה והתחומים הנוספים ברפואה, ואנחנו רואים כמה המדינה נעזרה בהם עכשיו, במחסור ברופאים, חלקם הועסקו כסטודנטים עכשיו במשבר הרפואי, והם חוזרים ונקלטים במקומות העבודה, כי יש מחסור גדול ברופאים.

אנטאנס שחאדה: הם המשיכו לשלם שכר לימוד, חזרו ארצה, המשיכו לשלם שכר דירה, כי הם מחויבים לפי הסכמים וכדי לא לאבד את הדירה שהם שוכרים.

אנטאנס שחאדה: ואין אף אחד שמתייחס לפלח האוכלוסייה הזו, למרות כל המשבר שהם עוברים, והחיוניות של המקצוע שלהם לצורכי הכלכלה במצב החירום במדינה.

אנטאנס שחאדה: על זה גם צריך לתת את הדעת.

אנטאנס שחאדה: זה פלח לא קטן.

אנטאנס שחאדה: זה עלות לימודים שנתית משהו כמו 80 עד 90 אלף שקל.

אנטאנס שחאדה: הם משקיעים בזה ולא מקבלים שום עזרה מהמדינה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עמי צדיק, הממ"מ של הכנסת.

יעקב מרגי: הרבה זמן לא שמענו אותך, נתת לנו להסתדר לבד.

יעקב מרגי: אם יש לך איזה דוח או נתונים לתת לנו.

עמי צדיק: כן, בשני משפטים, אני לא ארחיב הרבה.

יעקב מרגי: בבקשה.

עמי צדיק: כתבנו מסמך לפני בערך שבועיים בנושא הזה בדיוק.

לאה ורון: המסמך הופץ לחברי הוועדה וליוזמי הדיון המהיר.

יעקב מרגי: והוא מופיע גם באתר.

עמי צדיק: והזכירו אותו פה לפני זה.

עמי צדיק: נכון ל-2018 היו בישראל כ-2.6 מיליון משקי בית.

עמי צדיק: כשני שליש מתוכם גרו בדירה בבעלות, וחלקם, לא כולם, שילמו משכנתא.

עמי צדיק: לאנשים האלה, שגם חלקם הושבתו מעבודה בגלל המשבר, יש פתרון: בנק ישראל אפשר להם לדחות את תשלומי המשכנתא לתקופה של שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים, כלומר לחצי שנה.

עמי צדיק: ונקווה שבאמת התקופה תוארך אם אכן המשבר יימשך, וחלקם, כמו שאנחנו רואים עכשיו, לא יחזרו לעבודה.

עמי צדיק: לגבי אלה שגרים בשכירות, שמדובר ב-28% ממשקי הבית, אין כרגע פתרון, כמו שנאמר פה, של המדינה או של גוף אחר כדי לדחות או לסייע וכיוצא בזה.

עמי צדיק: מדובר בבערך 730,000 משקי בית, נכון ל-2018, ששכר הדירה הממוצע שלהם הוא 3,300 שקלים לחודש.

עמי צדיק: אנחנו רואים מתוך הצלבת נתונים מנתונים אחרים, שהשיעור של שכר הדירה מההכנסה הכספית נטו שלהם הוא גבוה יותר בעשירונים הנמוכים לעומת העשירונים הנמוכים.

עמי צדיק: בעשירונים הנמוכים הוא מגיע קרוב מאוד ל-30%.

עמי צדיק: ומתוך סקרים שנעשו, ואספנו כל מיני סקרים שנעשו באקדמיה, אז עולה שבגלל המשבר בערך 12% מאלה שגרים בשכירות – הסקר נעשה לגבי אנשים שגרים בשכירות – התקשו לשלם או לא שילמו בכלל את שכר הדירה בחודש אפריל 2020.

עמי צדיק: אז אלה הנתונים.

עמי צדיק: במסמך יש עוד סקירה מקיפה מאוד על כלי סיוע במדינות אחרות לנושא הזה.

עמי צדיק: תודה רבה.

יעקב מרגי: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה איתנו?

יעקב מרגי: בבקשה, מה אתה יכול לעזור לנו עם הנתונים שיש בידך?

בועז בן אהרון: שלום, אני ראש תחום מחירים לצרכן.

בועז בן אהרון: במסגרת מדד המחירים לצרכן אנחנו אחראיים גם על סקר שכר דירה.

בועז בן אהרון: במסגרת סקר שכר דירה יש לנו כ-15,000 חוזים שנמצאים אצלנו במדגם.

בועז בן אהרון: בשל משבר הקורונה בחודש אפריל אנחנו בנינו תת-מדגם מיוחד.

בועז בן אהרון: ורצינו ללמוד מתוך התת-מדגם הזה האם חל שינוי במחירי השכירות בעקבות משבר הקורונה.

בועז בן אהרון: מתוך התת-מדגם שלנו מצאנו שכ-2.5% ממשקי הבית מתוך התת-מדגם שלנו קיבלו איזושהי הנחה או ירידה במחיר בגלל משבר הקורונה.

בועז בן אהרון: מספר נוסף של משקי בית קיבלו דחייה במחיר.

בועז בן אהרון: והיו גם משקי בית שביקשו דחייה במחיר או הנחה במחיר ולא קיבלו.

בועז בן אהרון: בסך הכול אפשר להגיד שכ-2.5% בחודש אפריל קיבלו איזושהי הנחה או ירידה במחיר בגלל משבר הקורונה.

בועז בן אהרון: מבחינת התפלגות לפי אזורים בארץ, ראינו שהירידה החדה ביותר הייתה באזור חיפה, והירידה הקטנה ביותר הייתה באזור ירושלים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עורך דין אבי ללום.

אבי ללום: שלום, אדוני היושב-ראש.

אבי ללום: לשכת עורכי הדין ביצעה לאור בקשתו של ראש הלשכה, מינינו צוות משפטנים שבחן את כל נושא השכירות מבחינה חוקית.

אבי ללום: אני אחלק את הדברים שלי לשניים: החלק הראשון הפן החוקי, והחלק השני מה ההשלכות שהגענו אליהן.

אבי ללום: השקענו בזה תקופה ארוכה.

אבי ללום: הופענו גם בפני המשנה ליועץ המשפטי לממשלה והצגנו את הנתונים.

אבי ללום: הניתוח שלנו למעשה סקר את כל המדינות שרלוונטיות, שיכולנו ללמוד מהמצב אצלן.

אבי ללום: וכמובן למדנו מהפסיקה במדינת ישראל.

אבי ללום: אנחנו מבינים שבמדינת ישראל על פי הדין אין מקום לתת הנחה או לפטור שוכר – אנחנו מדברים על דירות מגורים פרטיות – לפטור אותו מהשכירות על פי הדין.

אבי ללום: בניגוד למצב שקיים בנושא שכירות של מסחר, חנויות, גני אירועים, שם המצב הוא קצת שונה.

אבי ללום: לכן ניסינו לבחון מבחינת דיני החוזים מה ההסדרים הקיימים שיכולים לתת פה פתרון.

אבי ללום: מצאנו שלמעשה מבחינת דיני הסיכול וכל החקיקה הרלוונטית, אין מקום שיכול לבוא שוכר ולבקש פטור או סוג של הפרה, כמו שאנחנו רואים במקומות אחרים.

אבי ללום: ולכן אמרנו, שאנחנו חושבים שככל שהמחוקק לא ייתן פתרון במסגרת החוק, שייתן איזושהי הקלה ויסדיר את הנושא הזה, אנחנו הולכים למצב מאוד בעייתי.

אבי ללום: אם אדוני היושב-ראש ירשה לי עוד ממש משפט-שניים, חשוב להבין שהמצב הוא הרבה יותר מורכב, כי לבוא לבעל דירה ולהגיד לו, כמו שחבר הכנסת אמר קודם לכן, שהוא צפוי לקבל דירה, אבל מנגד הוא יגור בדירה אחרת, למעשה הוא משתמש בכסף הזה כדי לממן את הדירה החלופית.

אבי ללום: הוא לא נחשב למעשה כמשקיע, כי הוא משתמש בכסף עצמו.

אבי ללום: לכן אם נהיה סוג של הערכה פופוליסטית ולא חוקית, אנחנו נגיע למצב שיהיה פה איזה מין שרשור, גל שלא יוכל לממן את השכירות.

אבי ללום: הגיעה אלינו לצורך הבדיקה גברת שגרה בדיור מוגן.

אבי ללום: היא אומרת: בא אליי השוכר, ביקש הקלה בשכירות.

אבי ללום: אם אני אוריד לו בשכירות, אני לא אוכל לממן את הדיור המוגן.

אבי ללום: ולכן הגענו למסקנה, אדוני, שרק המדינה יכולה להתערב - - -

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הבנו ככה, רק רצינו לוודא.

יעקב מרגי: לא ציפינו אחרת.

יעקב מרגי: אין סיבה להטיל את העלויות על בעלי הדירות.

יעקב מרגי: עורכת דין בקי קשת.

בקי קשת: תודה, אדוני.

בקי קשת: אני מרבנים לזכויות אדם והפורום למאבק בעוני.

בקי קשת: אנחנו מפעילים מרכז זכויות, הפעלנו קו מענה טלפוני במשך כמה חודשים פה בתקופת הקורונה, וקיבלנו פניות מאוד מאוד קשות.

בקי קשת: ולא מדובר רק על צעירים שחוזרים לבית של ההורים, אלא אנשים שאין להם שום פתרון.

בקי קשת: אין להם לאן ללכת.

בקי קשת: וכפי שכבר נאמר פה, אם יוצאים מהדירה זו הפרת חוזה.

בקי קשת: אז בכל מקרה הם מחויבים כספית, זה לא פוטר מלהמשיך לשלם.

יעקב מרגי: אם זה כבר נאמר, מה אתם מציעים?

יעקב מרגי: תיגשי ישר להצעות שלך.

בקי קשת: אז יש פה כמה נקודות.

בקי קשת: אחד מבחינת השוכרים, שצריך להגן עליהם מפינויים.

בקי קשת: הייתה תקופה ארוכה שהייתה הגבלה של פעולות ברשות האכיפה והגבייה.

בקי קשת: אנחנו חושבים שצריך לחזור ולבדוק איך אפשר לעצור פינויים בשלב הזה, בשל המצב הייחודי שאנחנו נמצאים בו.

בקי קשת: היום התפרסם בעיתון סיפור על אישה עם שני ילדים קטנים שפינו אותה, והיא אומרת: אני ברחוב, אין לי לאן ללכת.

בקי קשת: אז דבר אחד שצריך לעשות זה נושא של פינויים, לעצור פינויים.

בקי קשת: דבר שני, חייבת להיות איזושהי התערבות של המדינה בלסייע.

יעקב מרגי: בואי אני אגלה לך סוד: כל מי שמחזיק חוזה שכירות ביד ולא משלם, לא ניתן לפנות אותו.

בקי קשת: אז היום בעיתון פינו איזו אישה אחת.

בקי קשת: יש פה סיפור מ"המקום הכי חם בגיהינום" שפינו אישה אחת אתמול.

בקי קשת: אז יש פינויים כלשהם שמתרחשים.

בקי קשת: זה מוגבל וכו', אבל צריך לוודא שאין.

בקי קשת: דבר נוסף זה שאנחנו סבורים שחייב להיות איזשהו סיוע בשכר דירה.

בקי קשת: זה כמובן צריך להיעשות בצורה מבוקרת ומבחינה לפי צרכים.

בקי קשת: יש קבוצה אחת של מקבלי סיוע בשכר דירה, שצריך לבחון באופן מיידי אם אפשר להעלות להם את סכום ההשתתפות, כי הם מקבלים סכומים מאוד נמוכים והם אמורים להשלים את הסכום.

יעקב מרגי: נא לסכם, תודה.

בקי קשת: רק עוד נקודה אחת, ברשות אדוני.

בקי קשת: גם אנשים שלא מקבלים היום סיוע בשכר דירה, צריך לשקול כיצד ניתן לתת מענק חירום.

בקי קשת: וגם בתחום הארנונה, זה לא רק לסטודנטים, גם תשלומי הארנונה, צריך להיות איזשהו מענה ייחודי בתקופה הזאת גם לדירות מגורים.

בקי קשת: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נס מי-פז, בבקשה.

נס מי-פז: בוקר טוב.

נס מי-פז: אני רוצה להעלות נקודה שלמעשה לא באמת מישהו לקח אותה בחשבון.

נס מי-פז: עמותת הקשב"ה עובדת בשיתוף עם שתי עמותות נוספות, שזה אבות למען צדק ובית אבא, שחלק מהנושא שאנחנו פועלים במישור השוטף זה לאבות שנמצאים במצב שבו הם - - -

קרן ברק: מה הקשר?

יעקב מרגי: הקפיץ אותך.

יעקב מרגי: מה קרה?

קרן ברק: לא, אני מנסה להבין מה זה קשור לדיון.

יעקב מרגי: קרן, את רוצה שנפתח את זה עכשיו?

קרן ברק: מה הקשר לדיון?

קרן ברק: אני חייבת על כל בן אדם?

יעקב מרגי: תני לו לדבר.

יעקב מרגי: רק לדבר ברור רק.

יעקב מרגי: בבקשה.

נס מי-פז: במקרה הזה שאנחנו מדברים עליו האבות - - -

לאה ורון: נס, תסיר בבקשה את הלוגו שהוועדה רואה.

לאה ורון: תסיר בבקשה את הלוגו שהצבת מול המצלמה לישיבה של הוועדה.

לאה ורון: תסיר את זה.

לאה ורון: תפתח מצלמה ותסיר את הפרסום.

נס מי-פז: זה לא פרסום.

נס מי-פז: זה עמותה, זה השלט של העמותה.

יעקב מרגי: ראינו, הפנמנו, תוריד.

נס מי-פז: אוקיי, אני אנסה להוריד, בסדר גמור.

לאה ורון: יופי.

לאה ורון: תודה.

יעקב מרגי: כשלא צועקים, לא עוזר.

יעקב מרגי: אנחנו נעבור, כשתתארגן עם עצמך נחזור אליך.

יעקב מרגי: משרד האוצר איתנו?

יעקב מרגי: שלום לך.

יעקב מרגי: נראה לי את בהלם מהדיון הקודם.

ליאת שטרק: אני ממשרד המשפטים פשוט.

יעקב מרגי: אז גם לך, אם יש מה לומר.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, זכרתי אותך מהדיון הקודם.

ליאת שטרק: אני יכולה רק לשקף את ההיבט המשפטי בהקשר הזה.

ליאת שטרק: אנחנו מדברים על חוזה שכירות, שהשוכרים קיבלו את התמורה עבור ההסכם, ומנגד גם המשכירים כמובן, חלק מהם לפחות, צריכים לעמוד בהתחייבויות שלהם, ולכן המצב מורכב.

ליאת שטרק: ומבחינה משפטית אין משהו שאפשר - - -

יעקב מרגי: יותר קל לומר שאת מסכימה עם דברי לשכת עורכי הדין יש פה שאלה לחבר כנסת, ברשותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: ליאת, תודה על הנוכחות שלך בדיון.

יוראי להב-הרצנו: אני רק רוצה להבין, האם מישהו בממשלה ביקש מכם לייצר איזשהו מתווה נורמטיבי או חקיקתי, שמאפשר לשוכרים לקבל איזשהו סעד על ידי המשכירים או על ידי המדינה?

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, אתם באיזשהו שיח ודיון על הנושא הזה?

יוראי להב-הרצנו: אתם ערים למצוקה?

ליאת שטרק: אני רק אשלים את הדברים, כי גם ככה הייתי מגיעה לזה.

ליאת שטרק: הוקם צוות בין-משרדי לבחון את כל השפעות הקורונה על קיום חוזים, ובין היתר נבחנה סוגיית השכירות למגורים.

ליאת שטרק: אנחנו מצאנו שלפי הדין הקיים קשה להתערב בהסכמים החוזיים, שהם בעצם בין שני פרטים או בין שני צדדים לחוזה, בשעה שהשוכר יכול היה להשתמש בנכס.

ליאת שטרק: עם זאת אנחנו, כמו שעלה כאן קודם בדיון, בעצם הייתה תקופה בין אמצע מרץ לאמצע מאי, שממילא לא ניתן היה לפנות שוכרים מהנכס.

ליאת שטרק: ואני גם אציין, שממה שאנחנו ראינו בעולם, מישור ההתערבות נגע רק לפינוי מהנכס, ולא התערבות ביחסים החוזיים.

יוראי להב-הרצנו: זה לא מדויק בכלל.

יעקב מרגי: גברתי, תודה בעת הזו.

יעקב מרגי: משרד האוצר לא איתנו?

יעקב מרגי: למה שזה יהיה עניין שלהם בכלל?

יעקב מרגי: דווקא שזה לא עניין שלהם הגיעו לדיון.

קריאה: איפה שיכון?

יעקב מרגי: יש להם סיבות טובות למה לא להגיע לדיון, לאור התשובות שהם נתנו לנו בדיונים אחרים בנושאים אחרים.

יעקב מרגי: חברי הכנסת שהגיעו, קרן ברק ומלכיאלי, רוצים לדבר?

קרן ברק: עוד מעט.

קרן ברק: אחרי שנשמע את כל האנשים החכמים.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מלכיאלי.

יעקב מרגי: רגע, קרן, אולי אני אחזיר את הלוגו?

יעקב מרגי: כי זה הצליח להוציא ממך משהו.

יעקב מרגי: מלכיאלי, אתה ברשות דיבור, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: תודה על קיום הדיון, ותודה למציעים גם.

מיכאל מלכיאלי: אין ספק שהנושא של שוק השכירות במדינה עולה פעם בכמה חודשים כאן בכנסת, נושא טעון מאוד, שמאות ואלפי זוגות צעירים יודעים לאיפה הם נכנסים, לא יודעים מתי מפנים אותם ובאיזה סכום מפנים אותם.

מיכאל מלכיאלי: הנושא הזה הוא כלי של סחיטה בידי בעלי דירות לאנשים שהם באמת מסכנים.

מיכאל מלכיאלי: מנצלים את העובדה שלעבור דירה עם חמישה ילדים, עם מוסדות, עם כל המשמעות של זה, ומעלים כל חודש וחודש.

יעקב מרגי: אתה לא התכוונת באמת כל חודש וחודש.

יעקב מרגי: כל חידוש חוזה מעלים.

מיכאל מלכיאלי: חידוש חוזה, כן.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו, הפתרון הוא, כמו שכולם מדברים, הוספת יחידות דיור לשכירות.

מיכאל מלכיאלי: אממה, שהדבר הזה הוא לא בר ביצוע מהרגע להרגע, זמן וכו'.

מיכאל מלכיאלי: אני אמרתי בפני מינהל התכנון לפני כמה שנים את הפתרון שלי לבעיה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: הוא פתרון שלא עולה כסף, הוא פתרון שמכניס כסף למדינה, והוא פתרון שאפשר ליצור אותו מהרגע להרגע.

מיכאל מלכיאלי: בזמנו הייתה הוראה שעה, לאפשר חלוקת דירות גדולות.

מיכאל מלכיאלי: לצערי, הוראת השעה הזאת פסקה.

יעקב מרגי: אבל זה קורה.

מיכאל מלכיאלי: אבל הרשויות נלחמות, ולא כולם - - -

יעקב מרגי: ככה המדינה אוהבת.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: הפתרון המיידי, שמינהל התכנון יכיר בדירות גדולות וגם בצמודי הקרקע, אבל לא רק, אפשרות לחלוקה, בתוספת של היטלי השבחה – הרשויות ייהנו, משרד האוצר ייהנה.

מיכאל מלכיאלי: הדבר הזה יוסיף למשק באותו רגע אלפי יחידות דיור.

מיכאל מלכיאלי: אני לא מכיר אדם שמשקיע בדירה של 150 מ' - - -

יעקב מרגי: דברי טעם, אבל זה דיון בנפרד, רציני.

מיכאל מלכיאלי: זה הפתרון של שוק השכירות.

מיכאל מלכיאלי: זה יכניס במקום אלפי דירות, לא עולה כסף, מיידי, ויכניס היטלי השבחה למדינה.

יעקב מרגי: זה לא הדיון.

יעקב מרגי: לזה צריך דיון רציני, כולל תשתיות וכולל הכול.

יעקב מרגי: אבל אתה מעלה נקודה שבאמת צריך להתייחס אליה.

מיכאל מלכיאלי: שתעזור לשוק השכירות בסופו של דבר.

מיכאל מלכיאלי: לא רק בקורונה – רוחבית.

יעקב מרגי: מצד שני, גם צריך להתייחס למצוקות של השכן ממול, שהשכן ממול פתח לו איזה דלת לשלושה דיירים בפרוזדור של מטר וחצי על מטר.

מיכאל מלכיאלי: אז יש גם תשובות לזה, על ידי 80% חתימת שכנים - - -

יעקב מרגי: לכן זה דיון.

יעקב מרגי: בדירות יש מערכת ביוב תואמת - - -

מיכאל מלכיאלי: יש רשויות שיודעות לעמוד בזה.

מיכאל מלכיאלי: לא בכל מקום.

יעקב מרגי: הינה, אני מזמין אותך בהמשך, עכשיו קורונה שמבלבלת לנו את הסדר.

יעקב מרגי: אבל זה נושא שבאמת צריך לדון בו.

יעקב מרגי: אסף אפשטיין.

אסף אפשטיין: כן, תודה שהזמנתם אותנו.

אסף אפשטיין: אני סגן יושב-ראש לשכת המתווכים בישראל, ואני גם כמה שנים כבר יושב-ראש הלשכה בירושלים.

אסף אפשטיין: לקראת הדיון ניסיתי קצת לאסוף נתונים.

אסף אפשטיין: אומנם הם לא נתונים סטטיסטיים, אבל קצת לתת איזושהי תמונה שהיא תמונה חלקית.

אסף אפשטיין: תמונה רוחבית שרואים אותה כמעט בכל הארץ היא שיש הרבה יותר דירות ריקות היום, שזה כמובן כבר סוג של גל שני, בגלל עזיבות, בגלל כאלה שלא יכולים.

יעקב מרגי: אתה יכול לייחס את זה כבר לקורונה?

אסף אפשטיין: לחלוטין כן.

אסף אפשטיין: חד משמעית כן.

יעקב מרגי: זה לא שנרדמנו בשמירה ויש היצע גדול כבר לדירות?

אסף אפשטיין: לא.

אסף אפשטיין: ברור לי שגם מה שאמר חבר הכנסת בנושא של עוד מעט ייכנסו דירות "מחיר למשתכן" - - -

יעקב מרגי: וזה אופייני כלל ארצי או ירושלים?

אסף אפשטיין: לא, אני מדבר ארצי.

אסף אפשטיין: אני רוצה לסייג: יש אזורים שהם יותר חזקים מבחינה סוציואקונומית, למשל אזורים בשכונות צפוניות בתל אביב, למשל אזורים ברעננה, שם אנחנו רואים הרבה פחות נזקים.

אסף אפשטיין: וציינו פה את כל סוגי הנזקים.

אסף אפשטיין: אבל גם בערים האלה רואים היום יותר נכסים שעומדים ריקים.

אסף אפשטיין: עכשיו, יכול להיות שזה פחות נוגע לצעירים או לנושאים הבאת כואבים שהעלו פה, אבל זה לגמרי מתחבר למה שאמר חבר הכנסת בנושא שאנחנו בפתחו של משבר נדל"ני.

יעקב מרגי: אני מתחבר אבל רוצה לסייג את זה: היום שוק השכירות הוא חזק בצמודי קמפוסים – ערים שיש אוניברסיטאות, מכללות וכדומה או בסיסי צבא גדולים, שוק השכירות שם סובל פחות מהקושי הזה.

אסף אפשטיין: אני מנסה לתת לכם נתונים.

אסף אפשטיין: ושוב אני אומר: זה לא סטטיסטיקה, אבל אלה נתונים של אנשי מקצוע שעובדים בשטח, חווים את היום-יום, שוק של שוכרים, משכירים ושל בעלי נכסים שמחפשים שוכרים.

אסף אפשטיין: אני יכול להגיד לכם, למשל: מה שאנחנו מנסים לעשות, והצלחנו לא מעט בתקופת הסגר, זו דוגמה למה שאנחנו מתכוננים לעשות עכשיו, בהמשך למה שהעלו פה.

אסף אפשטיין: בתקופת הסגר בירושלים למשל אנחנו פשוט ייצרנו קו חם בחינם, עם ארבעה-חמישה בעלי מקצוע, פשוט לטובת תושבי ירושלים שנקלעו למצוקה.

אסף אפשטיין: היו לנו יועצי משכנתאות, אנשי בנקים, עורכי דין ושמאים.

אסף אפשטיין: אנחנו מציעים כרגע לעשות אותו דבר לטובת שוכרי הדירות, ואנחנו מתכוננים לעשות את זה ברמה ארצית.

אסף אפשטיין: זאת אומרת, הלשכה הארצית תיקח על עצמה לממש קו חם, בחינם כמובן.

אסף אפשטיין: אני יודע שזו לא עזרה כלכלית, אבל זה לגמרי עוזר כשיש מישהו שאפשר לשאול אותו, להתייעץ איתו, ובחינם.

אסף אפשטיין: אנחנו נוכל לסייע בנושא הזה לדעתי גם לבעלי נכסים, גם ברמה כזאת של מישהו שצריך למשל כבעל נכס להתלבט עם עצמו ולהגיד: מה אני עושה?

אסף אפשטיין: אני מכיר את המצוקה של השוכר שלי, אבל אני גם חי מהכסף הזה או אני צריך להחזיר משכנתא בכסף הזה.

אסף אפשטיין: יכול להיות שנוכל לתת פתרונות, שוב, לא כלכליים, אבל אולי יצירתיים, כי יש לנו לא מעט ניסיון בנושא הזה.

יבגני סובה: כמה מתווכים יש היום בישראל?

יבגני סובה: כי אתה אומר שעשיתם קו חם, אבל מצד שני גם מתווכים נשארו ללא פרנסה, כי היו פחות עסקאות מן הסתם.

יבגני סובה: אז כמה אנשים סך הכול?

אסף אפשטיין: לגמרי.

אסף אפשטיין: אני יכול לספר דברים מאוד כואבים על התחום, אם תרצו להיכנס לעניין הזה.

יבגני סובה: לא, רציתי רק את המספר.

אסף אפשטיין: מתווכים בישראל – יש כ-21,000 מתווכים מחזיקי רישיון.

אסף אפשטיין: אבל לא כולם עוסקים, יש כאלה שמחזיקים רישיון, הוא לא בשימוש, או עורכי דין שמחזיקים רישיון תיווך, אז זה לא אומר שעובדים.

אסף אפשטיין: אנחנו מעריכים שיש כ-15,000 מתווכים פעילים.

יעקב מרגי: תודה.

אסף אפשטיין: אני רוצה להודות עוד שלושה דברים.

אסף אפשטיין: קודם כול, דיברו פה על הקלה בארנונה – נכון, אני חושב שברמה יצירתית לגרום לצעירים, פה אני פונה בעיקר לצעירים ולסטודנטים, שיש להם יכולת גם בגלל הגיל, גם בגלל החסינות שלהם היום, לייצר דווקא בתקופה הזאת תמורת הקלה בארנונה מטעם הרשות המקומית, לתת להם אפשרות לסייע לאוכלוסיות במצוקה.

אסף אפשטיין: אני יודע שעושים את זה בהתנדבות, אפשר לעשות את זה ברמה מחוזית מקומית.

יעקב מרגי: ממוסדת.

אסף אפשטיין: דבר נוסף, בנייני משרדים, אני יודע שזה קשה וזה תהליך, אנחנו רואים משרדים שעומדים ריקים יותר ויותר, בנייני משרדים – אבל לא ברמה של יזם שיגיד: אוקיי, אני הולך לעניין הזה, כי צריך לזה גב כלכלי – בנייני משרדים שיוסבו לטובת מגורים לצעירים, ושם המדינה גם תוכל לתת איזשהן הקלות.

אסף אפשטיין: דבר נוסף, אחרון, הקלה בשכר לימוד.

אסף אפשטיין: ההקלה בשכר הלימוד תשחרר לצעירים כסף שבעזרתו יוכלו לשלם את השכירות.

אסף אפשטיין: וזה כן המדינה יכולה לחלוטין לעשות ברמת האוניברסיטאות.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא קורה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הלו, בחינות מקוונות אנחנו רבים אותם, אתה רוצה שיורידו לך שכר לימוד?

יבגני סובה: אתה פתחת פה תיבת פנדורה במשפט האחרון.

יעקב מרגי: צחי, בבקשה.

צחי קווטינסקי: שלום לכם, אני מארגון בעלי הדירות.

צחי קווטינסקי: אני קודם כול רוצה להגיד, שלמעשה בעלי הדירות והשוכרים זה גוש אחד.

צחי קווטינסקי: אי-אפשר להפריד את זה, וזה כדור שלג כזה שאם אחד נפגע, השני נפגע אחריו.

יעקב מרגי: אחד תלוי בשני.

צחי קווטינסקי: אני יכול להגיד לכם, שאני מאלה שכן הקל על הדיירים שלו, אבל לא כל אחד יכול לעשות את זה.

צחי קווטינסקי: ואם אנחנו מדברים על המשכנתא, וכולם מדברים פה על דחיית משכנתא – אמר את זה עמי, אמרו את זה כולם – הדחייה של המשכנתא היא אשליה תזרימית בלבד.

צחי קווטינסקי: ואני חושב שאחת הטעויות ואחד הדברים שאני קורא כאן לכנסת אולי להזיז את זה: באו הבנקים ונתנו לנו דחייה, גם אני ביקשתי דחייה, אבל כשאני הסתכלתי אתמול מה אני הולך לשלם בחודש הבא, אחרי שלושה חודשים שדחו לי, והסכום שלי עלה מ-10,500 ל-11,000 שקל, ואם אני עכשיו אבקש עוד דחייה של שלושה חודשים, בגלל שגם אני עוסק בנדל"ן - - -

יעקב מרגי: לא לימדו אותך שאין ארוחות חינם?

צחי קווטינסקי: אבל יש לזה פתרון.

צחי קווטינסקי: למשל היה אפשר להכריח את הבנקים, להגיד להם: דחיתם בשלושה חודשים, תמשכו את המשכנתא שלושה חודשים בסוף, תחלקו את הסכום שימשיך להיות סכום לאורך זמן, ותעזרו לאנשים לעבור את התקופה הזאת.

צחי קווטינסקי: זה דבר שלא קרה.

צחי קווטינסקי: עכשיו, כשאנחנו, בעלי הדירות, אפילו שוקלים להקל, וגם כשאני הקלתי על הדיירים שלי, בסוף אני צריך לשלם את הכסף הזה, בסוף לא יהיה לי מאיפה לשלם.

צחי קווטינסקי: עוד משהו שאני רוצה להגיד פה: צעיר חברי הכנסת אומר: בוא נטפל בצעירים.

צחי קווטינסקי: וכשאני התכוננתי לפגישה, דיברו על צעירים ועל סטודנטים.

צחי קווטינסקי: צר לי להגיד לכם, המבוגרים לא יכולים לחזור הביתה.

צחי קווטינסקי: הצעירים, הסטודנטים, עוד יכולים לחזור הביתה, לבית של ההורים שלהם, ויש לנו מקום לקבל אותם, למבוגרים אין בית לחזור, בטח אם אנחנו מדברים על משפחות ותיקות, עולים חדשים, או כאלה שאין להם הורים פה, כי אין להם מקום.

יעקב מרגי: צחי, המצוקות ידועות.

יעקב מרגי: מה אתה מציע?

צחי קווטינסקי: הפתרון יכול לבוא רק מעבודה ממשלתית: זה יכול לבוא מהקלות בארנונה – אנחנו לא קיבלנו שקל הקלות בארנונה; זה יכול לבוא מתמיכות, כמו שיש את עמידר וכל הדיירים באזורי מצוקה, להגביר את זה ולתת את זה עכשיו לתקופה מסוימת גם לאנשים שלא שייכים דווקא לקטגוריה הזאת.

צחי קווטינסקי: אבל נכנסו אנשים בעל כורחם לתוך הקטגוריה הזאת.

קרן ברק: יש דירות פנויות עכשיו שאפשר להעביר אליהן אנשים?

צחי קווטינסקי: אני לא מדבר על דירות בדמי מפתח וכאלה, אני מדבר לעזור בשכר דירה, לעזור לאנשים לקבל שכר דירה.

קרן ברק: אה, לשלם שכר דירה, להיכנס בנעליהם של השוכרים.

צחי קווטינסקי: לעזור להם.

צחי קווטינסקי: ואם יהיה מצב שיקבלו חלק משכר הדירה, אפילו אם ייתנו 70% וזה יתחלק בין כולם – בסדר, אפשר לחיות.

צחי קווטינסקי: למרות שתזכרו, כמו שאמר השר ואמרו קודם אנשים, חלק מהאנשים משלמים בזה את הדיור המוגן, חלק מהאנשים חיים מזה, לא ליפול על כתפי הביטוח הלאומי, חלק מהאנשים משלמים עם זה כמונו משכנתאות.

צחי קווטינסקי: אנחנו נצטרך לשלם את זה מאיפשהו, אבל אמרתי, זה מצד שני גם מגביר את עצמו – הסכום שלי יגדל, איך אני אשלם בחודש הבא את המשכנתא, אם היא גדלה לי ב-500 שקל או 600 שקל?

צחי קווטינסקי: אין ברירה, הממשלה צריכה להכניס יד לכיס, ולאו דווקא לצעירים, גם למבוגרים.

יעקב מרגי: אני אגיד לכם את האמת, מהתחלה ידעתי שזה הפתרון, אבל אני חייב על פי התקנון לקיים דיון מהיר.

יעקב מרגי: וטוב שקיימנו את הדיון, כי הדברים הושמו על סדר-היום.

יעקב מרגי: וקרן ברק, לפני שאני מסכם את הדיון, את רוצה לומר משהו?

קרן ברק: אני רק חושבת שצריך פה באמת שהמדינה תיכנס בנעלי השוכרים זה יכול להיות פתרון, השאלה על איזה סכומים מדובר, על איך מנטרים את האוכלוסיות.

קרן ברק: אנחנו נמצאים תוך כדי משבר, כולם מנסים להציל חלקים, אז לדברים כאלה צריך מספרים: איך מאבחנים את האוכלוסייה הספציפית שצריך לעזור לה?

קרן ברק: כמה זה עולה?

קרן ברק: ואז אפשר להתחיל לדבר.

קרן ברק: זו דעתי לפחות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תראה, עופר כסיף, כשאתה תגיש את הצעת החוק שלך, לו יצויר שהיא תאושר בוועדת השרים ועברה בקריאה טרומית ונבוא לדון בה פה, יהיו פה לא שני רפרנטים של שיכון באוצר, יהיו ארבעה פה וינסו.

יעקב מרגי: פה הם לא טרחו להגיע.

יעקב מרגי: אז הם קיבלו נזיפה.

יפתח עשהאל: אני נמצא פה.

יפתח עשהאל: אני מאגף תקציבים.

יפתח עשהאל: מתנצל, אני בדיון מקביל בוועדת הכספים.

יעקב מרגי: הצלת את כבודו של אגף התקציבים בדקה ה-90.

יעקב מרגי: כולי תקווה שעל ידי האמירה שלך, שיישאר לך הקרדיט.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: השתתפת בדיון, בחלקו לפחות?

יפתח עשהאל: הצלחתי לשמוע חלקים מהדיון.

יפתח עשהאל: את החלק של חבר הכנסת עופר כסיף לצערי פספסתי.

עופר כסיף: הפסד שלך.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: הדיון נסוב כרגע על הקלות לשוכרים בעידן משבר הקורונה – אנחנו כבר אומרים עידנים, לא גל.

יעקב מרגי: בבקשה.

יפתח עשהאל: כרגע מבחינה משפטית, אני אשים את זה בצד, כי זה נושא אחר.

יעקב מרגי: מיצינו את זה משפטית, שאין דרך.

יפתח עשהאל: בנושא הכלכלי, הסיוע שאנחנו התמקדנו בו כרגע זה סיוע להכנסות, בין אם זה דמי אבטלה גם ליוצאים לחל"ת ולמפוטרים והקלה.

יפתח עשהאל: ובמקביל, גם הסיוע והמענקים לעצמאיים.

יפתח עשהאל: כשאנחנו בעצם רוצים - - - על הבטחת הכנסות כדי להבטיח את ההוצאות – לא הלכנו על הצד של ההוצאות אלא על הצד של ההכנסות.

יעקב מרגי: החמצתי אותך במשפטים האחרונים.

יוראי להב-הרצנו: תיכף דמי אבטלה נגמרים.

יפתח עשהאל: כרגע התוכניות שלנו, שאני מקווה שגם יצליחו, ייבנו את המענה לתקופה הבאה ולתקופה הנוכחית, עד כה מבחינת הקורונה נתנו מענה לצד של ההכנסות.

יפתח עשהאל: מבחינת הצד של ההוצאות, יש הוצאות מגוונות, בגלל זה שדאגנו לצד של ההכנסות, רצינו שזה ייתן את המענה.

יפתח עשהאל: במקביל אנחנו כן בוחנים אפשרות, יחד עם משרד השיכון, להקלה בדרישות לסיוע בשכר דירה.

יעקב מרגי: אתם שוקלים שוב לתת מענקים למשפחות בפס רחב, כפי שהיה בגל הראשון?

יפתח עשהאל: יש את הסיוע בשכר דירה בשגרה, אנחנו בוחנים כרגע איזושהי אפשרות להקלה בתקנות.

יעקב מרגי: בשגרה זה לאלה שנזקקים.

יעקב מרגי: כרגע לקריטריונים של הפגיעה בהכנסות נכנסו כמעט כל מעמד הביניים.

יעקב מרגי: מותר לך להגיד לי: שמע, זה לא בתוכנית בכלל, לא בלופ שלנו, לא הולכת להיות גם התייחסות – נדע איך להתייחס אנחנו.

יעקב מרגי: השאלה אם יש לכם כיוון, יש תוכנית בכלל לסייע – לכמה אמרנו שוק השכירות?

עמי צדיק: 730,000.

קריאה: 28% משוק הדיור בישראל.

יעקב מרגי: 28% משוק הדיור זה בשכירות.

יעקב מרגי: השאלה אם הכנתם תוכנית כלשהי.

יפתח עשהאל: התוכניות שלנו ממוקדות לצד ההכנסה.

יפתח עשהאל: לא ממוקד לשוק השכירות, אלא לצד ההכנסה, מלבד הסיוע בשכר הדירה והקלת ההנחיות שנבחנות כרגע.

יעקב מרגי: עוד פעם אתה חוזר על זה.

יעקב מרגי: תקשיב, אתה לא הכתובת, אבל לבוא לוועדות הכנסת ולומר לנו: חל"תים – נכון, זה עולה כסף, המדינה שמה כסף רב בחל"ת.

יעקב מרגי: מבורך, כך צריך להיות, ואם נצטרך יאריכו את זה.

יעקב מרגי: הקלו, דחיית תשלומי ארנונה ושיפוי לרשויות – מבורך.

יעקב מרגי: אבל התוכנית הכלכלית בעידן הקורונה לא יכולה להסתכם בחל"ת וארנונה.

יעקב מרגי: חל"ת וארנונה זה כבר נדוש, יש מצוקות מעבר לזה.

יעקב מרגי: ואתה אומר לי שאתם לא עסוקים בכך.

יעקב מרגי: טוב, אנחנו נאמר את דברינו, ונצטרך אנחנו כחברי כנסת להיות יצירתיים, ולראות איך גוררים את הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: לגמרי.

יעקב מרגי: אנחנו מתייחסים לעסקים קטנים, לענפים שונים במשק.

יעקב מרגי: אתמול בעקבות חוסר האונים שלנו בדיון על התיירות, החלטנו להביא לכאן במצעד – מכובד כמובן – את כל המשרדים והשרים שחונים, לראות אם בכלל הם – אני חושב שדבר כזה, אני אפילו לא יכול לבוא בטענות למשרד האוצר.

יעקב מרגי: יכול להיות ששר השיכון אפילו לא ביקש כלום.

יוראי להב-הרצנו: נכון.

יעקב מרגי: יכול להיות שמשרד השיכון אפילו לא חשב להכין תוכנית.

יעקב מרגי: אז אני לא יכול לבוא בטענות לאוצר.

יוראי להב-הרצנו: אני יכול משפט?

יעקב מרגי: משפט בבקשה, כי אני רוצה לסכם אחריך.

יוראי להב-הרצנו: ברור.

יוראי להב-הרצנו: ראשית, אני שוב רוצה להודות לך על קיום הדיון בהקדם.

יוראי להב-הרצנו: אני לא הגשתי הצעת חקיקה, באתי עם ראש פתוח, וקיוויתי לשמוע ממשרדי הממשלה: אנחנו חשבנו על זה, אנחנו נאבקים, אנחנו נגיש תוכנית.

יעקב מרגי: אם היית פונה אליי לחדר הייתי עושה לך תיאום ציפיות.

יוראי להב-הרצנו: אני יוצא מהפגישה הזאת די מוטרד, אדוני היושב-ראש, כי אני מבין שהמדינה לא מכירה במצוקה של שוכרי הדירות, וגם לא נערכת לדבר הזה.

יעקב מרגי: כמו בעוד הרבה מצוקות.

יוראי להב-הרצנו: מדובר באחד משלושה ישראלים שחווה את המצוקה הזאת, ואין שום מענה ממשלתי, אפס אחריות.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו נגיש הצעת חקיקה מעניינת, היא תעבור גם דרכך.

יעקב מרגי: מוטי אלוני, בבקשה, אדוני.

מוטי אלוני: צהריים טובים, אדוני היושב-ראש וחברי הוועדה הנכבדים, ותודה על ההזדמנות שאתה מאפשר לי לדבר.

יעקב מרגי: בלי אדוני.

מוטי אלוני: אני שוכר, ובאמת אני בא כרגע להיות פה לעשרות או מאות אלפי שוכרים במדינת ישראל.

מוטי אלוני: הסיפור שלי הוא פשוט מאוד: מאז משבר הקורונה, מאחר שאני עוסק בתיירות, ההכנסה שלי נפגעה למעלה מ-95%.

מוטי אלוני: זה משהו מטורף, אני לא צריך כרגע לבזבז את זמנם של הנוכחים בדיון על המשבר בתיירות, מה הוא גרם למאות אלפי משפחות, והדברים ידועים.

יעקב מרגי: עשינו את זה אתמול.

מוטי אלוני: פשוט כמעט אין הכנסה, השמיים סגורים.

מוטי אלוני: כולם יודעים את הכול, זה מפורסם כל יום בכלי התקשורת.

מוטי אלוני: ברשות אדוני אני רוצה להציע פתרון.

מוטי אלוני: פשוט אני במצב קטסטרופלי, ואני גם לא אחזור על אותה אמירה שאתה ביקשת לא לומר אותה, אותה אמירה של צחי הנגבי, של מה שהוא אמר - - -

יעקב מרגי: מה הפתרון?

יעקב מרגי: אתה לא רוצה להאריך, ועוד לא הגעת לפתרון.

מוטי אלוני: הפתרון שלי, אדוני, הוא פשוט לגמרי.

מוטי אלוני: זה שני דברים.

מוטי אלוני: אחד, כמו שהציעו חברים פה בדיון, שהמדינה תכניס את הידיים לכיס ותעזור למאות אלפי שוכרים במדינת ישראל, ואני מדבר עדיין לפי מבחן הכנסה.

מוטי אלוני: זאת אומרת, היום זה כלי פשוט - - -

יעקב מרגי: תודה.

מוטי אלוני: שנייה, אדוני, תרשה לי רק לסיים את המשפט.

מוטי אלוני: שכיר או עצמאי – יכולים לדעת מה הכנסתו החודשית, לפי הזה המדינה תשלים לו.

מוטי אלוני: ולגבי הארנונה – אני ממש מבקש, אדוני, שאדוני וחברי הוועדה יפעילו לחץ על הממשלה, שהיא תיתן הוראה, כמו בתקנות שעת חירום, על אותו משקל.

מוטי אלוני: אם יש שוכר שבקושי יכול לשלם את שכר הדירה בגלל מבחן הכנסה, שהוא ישלם את הארנונה על פי מבחן ההכנסה שלו היום.

מוטי אלוני: ואני רוצה רק לתת עוד משפט אחרון.

מוטי אלוני: אני, אדוני, יכול לחסוך במזון, אני יכול לחסוך בחשמל, אני יכול לחסוך בטלפון.

מוטי אלוני: בארנונה, שיהיה ברור, התשלום של ארנונה הוא על פי המטר המרובע של הבית.

מוטי אלוני: ושום דבר לא מעניין אותם.

מוטי אלוני: לכן כאן זה מבחן הכנסה.

מוטי אלוני: אם ההכנסה שלי ירדה ב-95% - - - שאני אשלם 5% ארנונה, מה לעשות - - -

יעקב מרגי: מוטי אלוני, תודה.

יעקב מרגי: אלה שאומרים: רק בשבילך, יוצאים הכי יקרים, ואלה שרוצים לקצר תמיד מאריכים.

יעקב מרגי: מי זה השני שלא התייחסנו אליו?

אלעד טויטו: אדוני, אם אפשר לומר כמה משפטים קצרים.

אלעד טויטו: אני מארגון בעלי הדירות להשכרה בישראל.

אלעד טויטו: יש לי ממש ככה כמה מילים קטנות לומר, גם לחברי הוועדה וגם לחבר'ה שמשתתפים דרך הזום.

אלעד טויטו: נתחיל בבקשות לסיוע מהמדינה.

אלעד טויטו: אז קודם כול, צריך להבין דבר מאוד פשוט: כשאומרים סיוע מהמדינה אומרים סיוע מציבור האזרחים במדינת ישראל.

אלעד טויטו: כלומר, כל שקל שהמדינה תוציא, זה שקל שבהכרח יילקח מאיתנו, אם זה במיסים ואם זה במיסים עקיפים - - -

יעקב מרגי: ולכן?

אלעד טויטו: שנייה, תן לי לסיים בבקשה.

אלעד טויטו: ולכן צריך להבין, שאם לוקחים ונותנים, אז לוקחים גם ממי שאין ונתונים למי שאין.

אלעד טויטו: אז לא עשינו בזה שום דבר.

יעקב מרגי: רגע, אז לתת או לא לתת מענק?

יעקב מרגי: אני לא מבין אותך.

אלעד טויטו: רגע, אני רוצה לסיים בבקשה.

אלעד טויטו: עכשיו, לגבי השוכרים, רוב הדירות שמשכירים אותן, החוזים הם לשנה אחת עם אופציה.

אלעד טויטו: עם הקורונה אנחנו נמצאים כבר קרוב לחצי שנה.

אלעד טויטו: זאת אומרת שבחצי שנה הקרובה בהכרח ייפתחו רוב החוזים לשכירויות.

אלעד טויטו: וכשחוזה נפתח, מתנהל משא ומתן מחודש.

אלעד טויטו: במשא ומתן הזה, בהינתן עודף היצע, מאחר שהרבה מאוד שוכרים חוזרים לבית של ההורים שלהם או אולי עוברים לגור בשותפויות וכו', זה ילחץ את המחירים כלפי מטה.

אלעד טויטו: אני כרגע נמצא באילת, יש לי כאן כמה דירות ובדיוק נפתחו לי חוזים, ואני כרגע כאן כדי להשכיר, אני כבר מבין שהמחירים הולכים לרדת לי פה ב-20%–30%.

אלעד טויטו: אז כבר מראש אני יודע שהמחיר שאני אשכיר השנה יהיה נמוך בהרבה מהמחיר שנה שעברה.

אלעד טויטו: בנוסף, אותם דיירים שחידשו איתי חוזים, יכלו לדרוש ממני תוספות בבית, שאם לא יעזבו, ונתתי להם, אם זה תנור חדש, אם זה דלתות פנים חדשות, העיקר שיישארו.

אלעד טויטו: כלומר, השוק שינה - - -

יעקב מרגי: מה אתה מציע?

יעקב מרגי: אין לנו זמן להרצאת עומק.

אלעד טויטו: מה שאני מציע כרגע זה לתת לשוק עכשיו, בחודש, חודשיים, שלושה הקרובים, לעשות את שלו.

אלעד טויטו: א' לראות לאן הקורונה לוקחת אותנו, האם יימצא חיסון או לא יימצא חיסון, לפני שמבצעים כל מיני פעולות שהממשלה מתערבת בהן.

יוראי להב-הרצנו: יש תנור חדש, אבל אין אוכל.

יעקב מרגי: אדוני, הבנו, תודה.

יעקב מרגי: לא הצלחתי להבין ממך, מה מפריע לך אם המדינה עוזרת לשוכר שלך, אבל לא משנה.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

אלעד טויטו: אני אגיד לך מה מפריע לי, כי לא טובתי חשובה לי אלא דווקא טובת המדינה.

אלעד טויטו: אני יודע שאם המדינה תכניס את היד לכיס ותיתן כסף לשוכרים שלי, הכסף הזה יילקח מכולנו בהמשך.

אלעד טויטו: הרי אין עץ כסף, את זה כולנו מבינים.

יעקב מרגי: אני מציע לך להתנחל בכל ועדות הכנסת, ולבלום כל תוכנית סיוע בעת הזו של האוצר, כי בסוף זה יחזור מהאזרחים חזרה.

אלעד טויטו: לא, אנחנו נמצאים בעיצומו של משבר.

אלעד טויטו: אם תוכנית הסיוע הייתה מוצעת בסיום המשבר, ואנחנו יודעים לאן אנחנו הולכים, עם זה אין לי שום בעיה.

אלעד טויטו: אנחנו עדיין לא יודעים מתי המשבר יסתיים.

אלעד טויטו: אז גם אם נכניס את היד לכיס היום, ייתכן שנצטרך להכניס את היד לכיס עוד פעם עוד חודש ועוד חודשיים ועוד שלושה חודשים.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: תודה.

יוראי להב-הרצנו: העיקר שיש תנור חדש.

יוראי להב-הרצנו: אוכל – לא ברור אם יהיה בו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מציע להסתכל אם יש מכרזים פנויים באגף התקציבים, שילך לשם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מסכם את הדיון.

יעקב מרגי: אני מודה לחברי הכנסת המציעים וחברי הכנסת שהשתתפו בדיון ולאורחים שלנו כאן ובזום.

יעקב מרגי: הוועדה קובעת כי הממשלה לא נתנה מענה ולא העמידה כלים לסיוע בענף הדיון לאוכלוסיות חסרי הדיור במשבר הקורונה, למעט הצוות הבין-משרדי שבחן חוזים וחוזי שכירות.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לממשלה לחדש, בשיתוף עם הקבלנים ועם מינהל התכנון, רשות מקרקעי ישראל, את התוכניות לבניית יחידות דיור להשכרה.

יעקב מרגי: על פי חוזה השכירות נדרשים השוכרים לשלם את הארנונה, החשמל והמים.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לרשויות המקומיות, לחברת החשמל, לתאגידי המים, לדחות ולפרוס ולהבין ולהאריך אפם עם השוכרים כדי להקל על שוכרי הדירות.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד השיכון להגמיש את הקריטריונים לסיוע בשכר דירה, למי שמצבו הסוציואקונומי נמוך, ולהפחית את גובה תשלומי שכר הדירה בדיור הציבורי.

יעקב מרגי: תאמינו לי, כל מה שאני קורא פה, שכל ישר של פקידות בכירה היה צריך לעשות, לא היה צריך את הוועדה ולא צריך את הדיון.

יעקב מרגי: זה לא ייעשה.

עופר כסיף: בדיוק.

יעקב מרגי: הוועדה פונה לראשי האוניברסיטאות ומהמכללות, ומבקשת שיפחיתו את שכר הדירה ויתחשבו בסטודנטים, כל מי ששוכר במעונות הסטודנטים.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשכירי הדירות לבטל לחלוטין את הקנס למי שמצבו הסוציואקונומי נמוך, אינו יכול להמשיך לשלם את שכר הדירה, והוא נאלץ לעזוב ולפנות את הדירה.

יעקב מרגי: ורבותיי, נדיבות, אורך רוח, ויצירתיות של הממשלה, יצירתיות של הפקידים בממשלה, נדרשת בעת הזו.

יעקב מרגי: לכן אני מקווה שמה שאמרנו לא ייפול על אוזניים ערלות.

צחי קווטינסקי: למה הוועדה לא מדברת לבנקים, שיאריכו את התקופה של ההחזר?

יעקב מרגי: בוא אני אומר לך למה לא.

יעקב מרגי: אני אענה לך, יש לי תפיסה.

יעקב מרגי: הבנקים הם גוף עסקי.

יעקב מרגי: יש להם מחויבות כלפי המפקח על הבנקים, כלפיך כאזרח, לשמור על היציבות.

יעקב מרגי: המדינה רוצה שהם ישנו מכללי ההתנהגות שלהם, שתכתיב להם ותודיע להם שהיא נותנת להם רצועת ביטחון, במידה והם מתקשים או נופלים.

צחי קווטינסקי: דווקא בגלל שהכסף מתנפח בשיטה של בלון, זו הבעיה לחוסר יציבות, זה מה שיגרום לנזק.

יעקב מרגי: לא, אני רוצה שתבין.

יעקב מרגי: תקשיב, אני בכוונה אומר את זה: יש ממשלה בירושלים ויש מדינה.

יעקב מרגי: אסור שהיה תהיה נפקדת.

יעקב מרגי: יש משרדי ממשלה.

יעקב מרגי: למה הגעתי למסקנה בדיון של אתמול, שאני אביא לפה את כל השרים ומשרדי הממשלה?

יעקב מרגי: לא ייתכן שיש משבר קורונה, ואני תלוי רק במה ששר האוצר ישראל כץ עושה?

יעקב מרגי: אני כמשרד ייעודי, אין לי מה לומר?

יעקב מרגי: למשרד השיכון אין מה לומר ל-25,000 שוכרי דירות?

יעקב מרגי: אם הוא חושב שהמסלול, ואתה צודק שככה זה צריך להיות, שהדחייה צריכה להתפרס לאורך כל המשכנתא – אבל משרד השיכון צריך לדבר, לקבל גיבוי ממשרד האוצר על כך.

יעקב מרגי: משרד התיירות צריך לדרוש, להכין תוכנית.

יעקב מרגי: ומשרד התחבורה צריך להכין תוכניות.

יעקב מרגי: אני חש שאין מספיק דיוני עומק תכליתיים במשרדי הממשלה.

יעקב מרגי: ולכן הם יבואו לפה.

קרן ברק: אנחנו עבודת המטה של המשרדים.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: לכן הם יבואו לפה, ויסבירו לנו אם בכלל הם חשבו ומה הם חשבו, ואם זה הגיע לכלל מעשה.

יעקב מרגי: אני רוצה להוסיף תודה למנהלת הוועדה על הפניית תשומת הלב: הוועדה מציינת לחיוב את פעילות ארגון מתווכי הדירות עליהם דיווח נציג הארגון, על הקו החם בחינם שהיא מקיימת לשם ייעוץ בתחום הדיור גם לשוכרים שנקלעו למצוקה.

יעקב מרגי: רבותיי, תם ולא נשלם.

יעקב מרגי: זה רק מחייב אותנו להמשיך לדחוף כל מיני יוזמות.

יעקב מרגי: תודה.