ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 47, 2020-07-08 09:00

יעקב אשר: בוקר טוב לכולם, אני פותח את הישיבה שכינסנו, שכותרתה: התנהלות המשטרה ואופי אכיפת ההנחיות להתמודדות עם נגיף הקורונה, אל מול קטינים ואוכלוסיות מיוחדות", בדגש על קטינים ואוכלוסיות מיוחדות, וגם אנשים קשישים או אנשים נכים או דברים מהסוג הזה.

יעקב אשר: וגם אוכלוסיות בעלי אופי חיים שצריך לדעת איך להתנהל איתם, איך להתנהג איתם.

יעקב אשר: ולצערנו הרב, אנחנו בימים האחרונים נחשפים להרבה מאוד דברים שקורים בשטח.

יעקב אשר: ואני רוצה לומר, אין לנו טענה על כל משטרת ישראל ואין לנו טענה על כל אלפי השוטרים, אבל לצערנו הרב, ברמת השטח – ואולי זה בגלל, לא אולי, ברור שזה צריך לבוא מלמעלה כלפי מטה – אבל ברמת השטח פעם אחר פעם נעשים דברים שהם בלתי נסבלים בעליל.

יעקב אשר: לא רק שהם בלתי נסבלים, אלא הם פשוט לא הגיוניים, ובהסתכלות אין להם אפילו חכמה.

יעקב אשר: אנחנו יודעים שיש היום הרבה מאוד נושאים, וזה לא רק הנושא של האכיפה של המסכות שעכשיו בולט לנו יותר, ולדעתי אם לא ייעשה מעשה ואם לא נעורר את הדבר הזה, והמשטרה לא תיקח את הנושא הזה כנושא על בשרשרת הפיקוד להוריד את ההנחיות הנכונות, אנחנו נחשף יום יום למקרים מהסוג הזה שבהם נערים או ילדים או ילדות – אנחנו רואים דברים שאין לי ספק שאף אחד מהמפקדים שיושבים פה לא רוצה שזה יקרה, ואף אחד מהם לא נותן לזה גיבוי מוחלט.

יעקב אשר: ואין ספק גם שלכל מטבע יש שני צדדים, ולפעמים יכול להיות סיפור שיש לו גם צד אחר.

יעקב אשר: אבל בסוף, בשורה התחתונה, תפקידה של המשטרה, בטח באכיפה של סוג הדברים הללו של מסכות או של כול הדברים שקשורים לקורונה, הרי היא אכיפה מצילת חיים, היא באה להציל חיים, אבל היא לא יכולה להביא איתה ולהשאיר בתוכה גם טראומה לילדים בגלל אי הפעלת שיקול דעת של שוטר בשטח.

יעקב אשר: לא יכול להיות הדבר הזה.

יעקב אשר: הוועדה קיימה כאן דיונים לגבי החוק של האכיפה, הכנסנו בתוך הליך החקיקה והיו נציגים שלכם.

יעקב אשר: לא זוכר כרגע מי היה אז בדיון איתנו, אבל היה מפורש, הבננו בתוכו מערכת של שיקול דעת שהשוטר חייב להפעיל אותה.

יעקב אשר: מערכת הסברתית גם כן.

יעקב אשר: אפילו דובר על כך ששוטרים יחלקו מסכות למי שאין.

יעקב אשר: אם הוא תפס מישהו שאין לו מסכה, תן לו מסכה.

יעקב אשר: אז יש מקומות בארץ שזה עובד, יש מקומות בארץ, ובדרך כלל באוכלוסיות מוחלשות ולאו דווקא החרדית, אבל גם החרדית.

יעקב אשר: והתחושה בציבור החרדי, ואני לא מתבייש לומר את זה כאיש חרדי, היא תחושה קשה – לא על תפקידה של המשטרה באכיפה, לא על זה התחושות הקשות, לא על הימצאותם של השוטרים, לא על זה התחושות הקשות – התחושות הקשות הן על הדברים הללו שקורים, שאנחנו נחשפים אליהם ואנחנו פשוט לא מסוגלים לחיות עם זה.

יעקב אשר: ואנחנו רוצים לשים סוף לעניין הזה.

יעקב אשר: אני לא רוצה לעשות דיון שיהיה רק הצהרתי.

יעקב אשר: אני רוצה לנסות להגיע לאיזושהי הבנה ולאיזושהי סקירה והחלטות של המשטרה איך הדברים האלו ישורשרו כלפי מטה.

יעקב אשר: בחוק נתנו גם סמכות שכבר נכנסה לתוקף מסוף שבוע שעבר לפקחים גם כן.

יעקב אשר: ניהלנו על זה שעות דיונים כאן איך ההדרכה תהיה, מי ידריך אותם, איך ידריכו אותם.

יעקב אשר: אני רוצה לדעת איפה יש למשטרה את האנשים מתוך המגזר החרדי או המגזר הערבי או המגזר האתיופי או מגזרים אחרים, שבהם אנחנו חוזרים ושומעים - - -

אוסנת הילה מארק: גם אזרחים רגילים, גם אוכלוסיות רגילות.

יעקב אשר: וגם אוכלוסיות רגילות, אבל אם תסתכלי בסטטיסטיקה בדרך כלל - -

אוסנת הילה מארק: ברור.

יעקב אשר: - - זה נופל או בעיירות פיתוח או במקומות חרדיים או בדברים מהסוג הזה.

יעקב אשר: אלי, אתה תקבל את הזמן שלך, רק אל תפריע לי.

יעקב אשר: אתה רוצה לנהל את הישיבה, אני יכול לתת לך לנהל את הישיבה אם אתה רוצה.

אלי אבידר: כן.

יעקב אשר: בהזדמנות.

יעקב אשר: אני לא רוצה לומר דברים, אני בטוח שאין פה כוונת מכוון ואף אחד במשטרה לא ישב וכיוון את השוטרים לדברים הללו.

יעקב אשר: אבל מצד שני אני רוצה לומר לכם שכשהייתי ראש עיר עשיתי סדנאות לפיקוח שלי, שחלקם היו אנשים שלא באו מבני ברק, להכיר את האוכלוסייה.

יעקב אשר: הבאתי להם אנשים מתוך האוכלוסייה, רבנים מתוך האוכלוסייה, שיסבירו להם את אורח החיים.

יעקב אשר: לא בגלל שלא רציתי אכיפה, הרי אני הבאתי אותם.

יעקב אשר: אני הבאתי אותם בשביל האכיפה.

יעקב אשר: אבל יש אכיפה ויש אכיפה.

יעקב אשר: ואסור שיהיה משבר אמון, שקיים היום, בין ציבורים מסוימים למשטרה.

יעקב אשר: אסור שזה יקרה, כי שיתוף הפעולה שלנו מול הפיקוד הבכיר והקצינים הבכירים הוא שיתוף פעולה פורה בהרבה מקומות, בהרבה יישובים.

יעקב אשר: אבל כשזה מגיע לרמת השטח משהו רע מאוד קורה לנו כאן.

יעקב אשר: ולכן, המטרה של הדיון שלי היום לנסות להגיע בסופו של דבר למסקנות מה המשטרה הולכת לעשות בעניין; איזה פעולות היא הולכת לעשות; איך ירד בשרשרת הפיקוד הדבר הזה; מה קורה לאותם שוטרים שסורחים; האם יש התראה עליהם; יש מישהו שייתן להם קנס על העניין הזה; האם יש מישהו שירתיע אותם כדי שיירתעו גם אחרים?

יעקב אשר: צריך להפעיל לב ושכל, ולעשות גם את עבודתם בסופו של דבר.

יעקב אשר: אבל לב ושכל.

יעקב אשר: לבוא לילדה קטנה ולגרום לכך שהיא תתפרץ בבכי כזה, זה דבר שלא יכול להיות.

יעקב אשר: הרי אותו שוטר הוא גם אבא, גם לו יש אחיות קטנות.

יעקב אשר: ואני אומר עוד פעם, אני מוצף, וחבריי האחרים ודאי גם כן מוצפים בפניות.

יעקב אשר: קיבלתי פנייה אתמול בלילה על בן אדם שהלך ברחוב והמסכה הייתה כאן, ככה בצורה הזאת, והשוטר התעקש איתו על דוח.

יעקב אשר: כשדיברנו כאן בוועדה במפורש – נמצאים פה היועץ המשפטי - - -

אוסנת הילה מארק: בסדר, אז הוא יצא בזול, הוא יצא רק עם דוח ולא חטף מכות.

יעקב אשר: הוא לא חטף מכות כי הוא היה בשקט וקיבל את הדין באהבה או לא באהבה.

יעקב אשר: אבל בסופו של יום, דיברנו על זה בוועדה, התפקיד של השוטר זה להגיד לו: תרים את המסכה, שים אותה.

יעקב אשר: אם את זה הוא לא יעשה ויעבור על זה בצורה – זה סיפור אחר.

יעקב אשר: להכניס רגישות לעניין הזה.

יעקב אשר: אי-אפשר להציל חיים ולהרוס חיים בו זמנית.

יעקב אשר: זה התפקיד של המשטרה.

יעקב אשר: לכן כינסתי את הדיון הזה.

יעקב אשר: אנחנו בסד זמנים לא גדול, והייתי רוצה בסופו של הדיון להגיע גם להחלטות אופרטיביות.

יעקב אשר: והוועדה תעשה מעקב על העניין הזה, כי זה היה חלק מהדרישות שלנו בחקיקה.

יעקב אשר: ואגב, הייתה הסכמה מלאה מהמשטרה לדברים הללו.

יעקב אשר: הייתה הסכמה מלאה של המשטרה להדרכות הללו, להטמעת התפקיד של השוטרים, שהוא תפקיד הרתעתי, הסברתי, ובסוף אכיפתי.

יעקב אשר: לא הפוך.

יעקב אשר: מישהו גלגל את היוצרות הפוך.

יעקב אשר: וגם בארגון גדול כמו משטרה אפשר שהדברים האלה יחלחלו עד לרמת השוטר בשטח.

יעקב אשר: אז אני רוצה לפתוח את הדיון בעניין הזה.

יעקב אשר: ואני רוצה בתחילת הדיון – נמצא על הקו אביה של הילדה, יהושע גטר.

יעקב אשר: שלום, יהושע, שומעים אותך ורואים אותך.

יעקב אשר: אני רוצה שתספר לנו קודם כול מה שלום הילדה, ואיך אתה רואה את הדברים מהזווית שלך של האירוע שהיה.

יהושע גטר: שלום, בוקר טוב.

יהושע גטר: קודם כול תודה רבה לכולכם שהתכנסתם ועל הדבר הזה, זה משהו באמת מאוד מאוד חשוב.

יהושע גטר: חשוב לי לציין שלכולם יש את מס' הטלפון שלי ושל אשתי להתקשר ולשאול מה היה, רק המשטרה עדיין לא התקשרה אפילו להתנצל.

יהושע גטר: זה דבר ראשון.

יהושע גטר: דבר שני, צריך לזכור שלבת שלי הייתה מסכה, היא הורידה אותה בשביל לשתות, והשוטרים ראו שהיא מחזירה את המסכה, רק שהם חשדו שהיא מחזירה את המסכה בגלל שהיא ראתה אותם.

יהושע גטר: עד לרמה הזאת זה היה.

יהושע גטר: הבת שלי אמרה להם: הייתה לי מסכה, רק שתיתי ברד.

יהושע גטר: אמרו לה השוטרים: שמת את המסכה רק בגלל שראית אותנו.

יהושע גטר: ואז מה?

יהושע גטר: אז שמה את המסכה בגלל שראתה את השוטרים, נגיד שזה היה הסיפור.

יהושע גטר: אבל שמה מסכה.

יהושע גטר: ילדה בת 13, ילדה קטנה צריכה ככה לפחד?

יהושע גטר: היא צריכה לדעת ששוטרים כאן שומרים עלינו, לא ששוטרים הם התוקפים.

יהושע גטר: תמיד חשבתי שכשיש מריבות עם שוטרים מדובר על קיצוניים שתמיד עושים פרובוקציות עם השוטרים.

יהושע גטר: פתאום אני רואה ילדה שהולכת ברחוב, היא אמורה לדעת שאם יש שוטרים זה סימן טוב, כך שהיא יודעת שהשוטרים שומרים עליה.

יהושע גטר: פתאום היא אמורה לפחד שהשוטרים באים לתקוף.

יהושע גטר: וכולה מדברים על ילדה בת 13, מה עם הילדה בת השש שהייתה איתה?

יהושע גטר: היא בכלל לא מדברת, אז אני לא יודע בדיוק מה היא עברה.

יהושע גטר: אין לי מה להוסיף.

יהושע גטר: אין לי מה להגיד.

יהושע גטר: התקשרו אליי מכול העולם ושאלו אותי: מה קורה אצלכם?

יהושע גטר: אני לא יודע מה להגיד.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: אני חושב שמתאים להגיד גם רפואה שלמה, כי צריך לרפא את הפצע המנטלי הזה שקרה בעקבות האירוע הזה.

יעקב אשר: אני מודה לך מאוד, ואני מקווה שבעזרת השם נוכל למנוע את הדברים האלה ושלא יהיו.

יעקב אשר: ראיתי משהו שהבת שלך אמרה או שאשתך סיפרה בשמה, היא אמרה שלמרות כל הצער והאימה שהיא נמצאת בהם היא מקווה שבזכותה אולי לא יקרה הדבר הזה לילדים או לילדות אחרות.

יעקב אשר: אז אתה יכול בהחלט להגיד לה שאנחנו מצידנו נעשה את המקסימום שאנחנו יכולים בעניין הזה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יהושע גטר: תודה רבה.

יעקב אשר: חברי הכנסת, מאחר שאני לא רוצה להפוך את האירוע לוועדת חקירה, כי אנחנו לא הולכים לעשות את זה.

אלי אבידר: אבל הפכת.

אלי אבידר: אבל הפכת את זה.

יעקב אשר: אני חושב סתם, חבריי ממשטרת ישראל, שרק הדבר הזה שנאמר שלא היה טלפון אחד של לנסות לתחקר, אני לא מדבר על להתנצל או גם לא צריך להתנצל, אבל צריך לפחות להגיד: תשמעו, חברים, אנחנו בודקים את העניין, לא הייתה כוונה כזאת.

שלמה קרעי: למה לא צריך להתנצל?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש.

יעקב אשר: אולי גם צריך להתנצל, הכול.

יעקב אשר: אבל טלפון, כשנפתח טלפון אז זה נראה אחרת.

יעקב אשר: מאחר שאני לא רוצה, אין לנו את כל הנתונים מה היה שם או מה היה במקומות אחרים, שנחשפנו אליהם כולנו, אז הייתי רוצה לדבר על הכלל.

יעקב אשר: ולכן מה שנעשה, ניתן לחברי הכנסת להאיר את כל הנקודות וההצעות איך לעשות ואיך לפתור את הדברים הללו שלא יקרו, גם במבט של האוכלוסיות המיוחדות, דהיינו שוב: קטינים, מבוגרים – אתם יודעים, מסכות אצל מבוגרים זה דבר קשה.

אוסנת הילה מארק: גם לנו זה קשה.

יעקב אשר: יש מבוגרים שהולכים עם מסכה בחוץ, אחרי כמה דקות לא יכולים לנשום, הוא יוריד את זה, הוא יחטוף דוח, הוא יקבל התקפת לב רק מהדוח.

יעקב אשר: רק מהדוח.

יעקב אשר: אוכלוסיות כמובן של נכים, ילדים, כמו שאמרנו.

יעקב אשר: ומבט נוסף גם על קהילות מוחלשות, שבהן האינטראקציה הזאת לא עובדת בגלל אותם אנשים שלא עשו את מה שהם צריכים לעשות בשטח.

יעקב אשר: אז נתחיל לפי סדר היושבים, ברשותכם.

יעקב אשר: אני מבקש רשות מחבריי, במקום שאפספס מישהו, נתחיל מהסדר הזה, וכולם ידברו.

אלי אבידר: אני אדבר בסוף.

אלי אבידר: גם בסוף אני אדבר.

יעקב אשר: בישיבה הבאה אתה תתחיל מהתחלה, אתה תהיה הראשון.

אוסנת הילה מארק: בוקר טוב לכולם.

אוסנת הילה מארק: ראשית, אני מודה על הדיון הזה.

אוסנת הילה מארק: אני רוצה לומר שאני גם כאזרחית וגם כנבחרת ציבור בימים האחרונים לא מצליחה להירדם.

אוסנת הילה מארק: לא בגלל הקורונה, שזה לבד לכשעצמו צרה מאוד גדולה שיש לנו פה במדינת ישראל.

אוסנת הילה מארק: יש לנו את הצרה של הקורונה, ואנחנו נחשפים בימים האחרונים לאלימות ברוטלית של השוטרים כלפי האזרחים.

אוסנת הילה מארק: משטרת ישראל, התפקיד שלכם הוא לשמור עלינו האזרחים ולא לתקוף אותנו.

אוסנת הילה מארק: מה שקורה בימים האחרונים זאת פשוט בושה.

אוסנת הילה מארק: זאת בושה.

אוסנת הילה מארק: אני מקבלת אין ספור טלפונים.

אוסנת הילה מארק: ולך אני אומרת, אדוני היושב-ראש, זאת לא בושה להגיד שהתלבשו גם על החברה החרדית.

אוסנת הילה מארק: אתמול אני מקבלת טלפונים מאנשים שגרים בשכונת רמות, ואומרים לי: את לא תאמיני מה אנחנו חוטפים כאן, מסתובבת פה אכיפה מוגברת.

אוסנת הילה מארק: מה קרה?

אוסנת הילה מארק: מה יש?

אוסנת הילה מארק: האזרחים במדינת ישראל מסתובבים פה עם חגורות נפץ?

אוסנת הילה מארק: מה קרה כאן?

אוסנת הילה מארק: הרי כל המטרה הזאת של האכיפה על המסכות הייתה לבוא לשמור על בריאות הציבור.

אוסנת הילה מארק: אז הם לא שומרים על המסכה, אז מורידים אותם על ארבע, הם חוטפים מכות, מפנים אותם אחר כך באמבולנס לבתי חולים.

אוסנת הילה מארק: לאן הגענו?

אוסנת הילה מארק: לאן הגענו?

אוסנת הילה מארק: מה זה צריך להיות?

אוסנת הילה מארק: ילד בגיל 13, השוטר יודע שהוא אוכלוסייה מוחלשת, הוא יודע שהוא ילד מוגבל, אז אף אחד לא נותן על זה את הדעת?

אוסנת הילה מארק: בואו, חבר'ה, תקשיבו, בסוף כשמדברים על אמון הציבור בכל מיני רשויות של אכיפת החוק, ואנחנו בסוף אומרים: למה יש חוסר אמון כזה גדול במערכת, זה בגלל השוטרים האלה.

אוסנת הילה מארק: אני לא חושבת שאלה מייצגים את כל המשטרה, אבל אלה מכתימים אתכם, אלה עושים לכם את כל ההכתמה כלפי כל הציבור.

אוסנת הילה מארק: אני שומעת בימים האחרונים שאספו 54 מיליון שקל על מסכות.

אוסנת הילה מארק: מה קרה אם היית פונה לילדה הקטנה הזו, ילדה בת 13, מה היא כבר יכולה לעשות לשוטר?

אוסנת הילה מארק: חמודה, שימי בבקשה את המסכה.

יעקב אשר: נכון.

אוסנת הילה מארק: עוד היא אומרת אתמול בטלוויזיה, אני רציתי לשתות את כוס הברד שקניתי.

אוסנת הילה מארק: מה יש?

אוסנת הילה מארק: תגידו, מה קרה?

אוסנת הילה מארק: מסתובבים פה אנשים עם חגורות נפץ?

אוסנת הילה מארק: תופסים את האוכלוסייה החרדית, והתלבשו עליה מכל הכיוונים.

אוסנת הילה מארק: אולי מה שהיושב-ראש לא יכול להגיד אני אגיד.

אוסנת הילה מארק: מה קרה כאן?

אוסנת הילה מארק: מה זה?

אוסנת הילה מארק: אכיפה הכי מוגברת בשכונות החרדיות.

אוסנת הילה מארק: אכיפה הכי קשה בתוך השכונות החרדיות.

אוסנת הילה מארק: ואני רוצה לומר לכם, בשבוע שעבר הסתובבתי בתל אביב, גועל נפש, אנשים מסתובבים בלי מסכות, אנשים לא שומרים על מרחקים, לא ראיתי שם אף אחד שהורידו אותו על הרצפה.

אוסנת הילה מארק: אף אחד.

אוסנת הילה מארק: הגיע הזמן שהדברים האלה ייאמרו בקול ברור ולא מגומגם.

אוסנת הילה מארק: ואני אומר, תראו, משטרת ישראל, לי יש אמונה מאוד גדולה במשטרה.

יוראי להב-הרצנו: שומעים את האמון שיש לך במשטרה.

אוסנת הילה מארק: ובטח ובטח במי שעומד בראשה היום, השר אמיר אוחנה.

אוסנת הילה מארק: ואני חושבת שיש פה איזשהו משבר אמון שבפתח שלו עומדת בריאות הציבור.

אוסנת הילה מארק: ואם בריאות הציבור חשובה לנו, חברים, הגיע הזמן שיעשו את זה בצורה מכבדת.

אוסנת הילה מארק: המטרה פה היא לשמור על בריאות הציבור, היא לא להביא אותם אחר כך לבתי חולים כשהם עצורים ואזוקים וחבולים.

אוסנת הילה מארק: תודה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: קארין אלהרר.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני יושב-הראש.

קארין אלהרר: אני רוצה לפתוח באמירה שמשטרת ישראל היא המשטרה של כולנו.

קארין אלהרר: אין לנו משטרה אחרת.

קארין אלהרר: ואם יש מקרים בודדים שבהם נפלה שגגה, שבהם הייתה טעות, בהחלט צריך לתקן.

קארין אלהרר: אני רוצה להזכיר לוועדה המכובדת, היינו כאן בדיונים ובשיח עם משטרת ישראל.

יעקב אשר: נכון, אמרתי את זה.

קארין אלהרר: והם אמרו לנו מעצמם שהם מסתובבים עם מסכות לחלוקה, והם אמרו לנו מעצמם שהם מתריעים בטרם הם נותנים את הדוחות.

קארין אלהרר: ואני רוצה להזכיר לכולם שהקולות יצאו מן הממשלה: אכיפה, אכיפה, אכיפה.

קארין אלהרר: זה קולות שיצאו מהממשלה, שאין מספיק אכיפה.

קארין אלהרר: אז אפשר לאכוף בשום שכל.

קארין אלהרר: ואני אומרת לכם שאם יצאה תקלה צריך לתקן אותה.

קארין אלהרר: ואני אומרת לכם שאם צריך להוריד הנחיות בצורה מסודרת יותר לשטח, צריך לעשות זאת.

קארין אלהרר: אבל אני לא מוכנה ולא יודעת איך אנחנו רוצים לחיות במדינת חוק מתוקנת ולהשתלח במשטרה כל פעם כשמוצאים תקלה.

קארין אלהרר: אי-אפשר להכתים את כל הארגון.

יעקב אשר: אבל למה את אומרת משתלח?

יעקב אשר: אף אחד עוד לא השתלח באף אחד.

קארין אלהרר: לא, לא.

יעקב אשר: קארין.

אוסנת הילה מארק: אף אחד לא משתלח.

קארין אלהרר: האמירות האלה - - -

יעקב אשר: קארין, עם כל הכבוד.

אלי אבידר: מה לא משתלח?

אלי אבידר: אמרת סרחו.

אלי אבידר: מה זה שוטרים סרחו?

אלי אבידר: מה, הם לקחו כסף?

קארין אלהרר: מה זה?

אוסנת הילה מארק: מה זה?

אוסנת הילה מארק: אז רגע, וזה שהם תוקפים את האזרחים זה לא סרחו?

יעקב אשר: קודם כול, לא אמרתי את המילה סרחו.

אלי אבידר: אמרת סרחו, כנס לפרוטוקול.

אלי אבידר: אל תגיד לא אמרת.

אלי אבידר: אמרת.

יעקב אשר: אני מודיע לך שלא.

אלי אבידר: אתה אמרת סרחו, אל תגיד לי שלא אמרת.

יעקב אשר: ואתה תתנצל גם על זה.

קריאות: - - -

יעקב אשר: עם כל הכבוד, אם היו עושים את זה - - -

אוסנת הילה מארק: אלי, וזה שהם תוקפים את האזרחים זה בסדר?

אלי אבידר: אמרת סרחו.

אלי אבידר: אל תגיד סרחו.

יעקב אשר: לא אמרתי.

אלי אבידר: יש גבול לפופוליזם.

ינון אזולאי: מדברים על שוטרים מסוימים, אותם שוטרים סרחו.

יעקב אשר: וגם אם כן, הם סרחו.

אלי אבידר: יש גבול לפופוליזם.

ינון אזולאי: אותם שוטרים סרחו.

אוסנת הילה מארק: מה זה גבול לפופוליזם?

אלי אבידר: אתה פותח את הדיון ומביא לנו את האבא?

יעקב אשר: כן, אם הוא עשה ככה הוא סרח.

אלי אבידר: לא, הוא לא סרח.

יעקב אשר: אבל לא אמרתי את זה במקרה.

אוסנת הילה מארק: הוא סרח.

אוסנת הילה מארק: אם הוא תקף את האזרחים על מסכה הוא סרח.

ינון אזולאי: הוא סרח.

אלי אבידר: לא, הוא לא סרח.

יעקב אשר: כן, השוטר כן.

אלי אבידר: לא, הוא לא סרח.

קריאות: - - -

אלי אבידר: אל תהיה פופוליסט.

יעקב אשר: אתה פופוליסט.

יעקב אשר: אתה פופוליסט.

יעקב אשר: זה מה שאתה עושה.

יעקב אשר: אם הוא היה שכן שלך אתה היית מביא אותו.

אלי אבידר: אם היה שכן שלי?

יעקב אשר: כן, כן.

אלי אבידר: אנחנו פה דיברנו על הפגיעה באוכלוסייה החרדית כשאתה הסכמת.

ינון אזולאי: כי אתה רוצה להשתמש בהם, לא בגלל משהו אחר.

יעקב אשר: כן, אתה היית מביא אותו.

יעקב אשר: אני מבקש ממך לא להפריע.

ינון אזולאי: אלי, אתה רוצה להשתמש באוכלוסייה החרדית, לא בגלל משהו אחר, בגלל זה אתה דיברת עליהם.

אלי אבידר: אתה צודק.

יעקב אשר: אני מבקש ממך לא להפריע.

יעקב אשר: אתה באופוזיציה, לא יושב-ראש הוועדה, תרגיע את עצמך.

אלי אבידר: אני ארגיע.

אלי אבידר: אתה יכול להוציא אותי בכל רגע נתון, תרגיש חופשי.

יעקב אשר: אני יודע.

יעקב אשר: אני יודע את זה.

אלי אבידר: תרגיש חופשי.

יעקב אשר: אבל אתה פופוליסט.

אלי אבידר: תרגיש חופשי להוציא אותי.

יעקב אשר: אתה פופוליסט.

יעקב אשר: מישהו דיבר?

אלי אבידר: סרחו פתאום.

יעקב אשר: אתה שמעת את מה שאני דיברתי?

אלי אבידר: כן.

יעקב אשר: תחזור על זה בבקשה מהפרוטוקול.

אלי אבידר: אסף, תן לנו את הפרוטוקול.

יעקב אשר: בבקשה, קארין, תסיימי.

יעקב אשר: אבל אני אומר דבר אחד, את מדברת באופן כללי, מסתכלת אליי, מסתכלת על אחרים, עם כל הכבוד.

קארין אלהרר: אני מסתכלת עליך כי המיקרופון בצד הזה.

יעקב אשר: מאה אחוז, זה מצוין, אבל אני רוצה שתביני דבר אחד.

יעקב אשר: אני לא סתם פותח ישיבה ואומר דברים, אני פתחתי ואמרתי: יש לנו אמון, אנחנו עובדים בצורה מאוד טובה, כל חבריי שנמצאים פה, יש לנו קו פתוח עם קציני המשטרה.

יעקב אשר: לאנשי הקהילה יש קו פתוח.

יעקב אשר: יש בעיה אחת, שזה לא משרשר למטה.

יעקב אשר: אין מספיק אכיפה בתוך המשטרה.

יעקב אשר: אין הרתעה בתוך המשטרה, על זה אני מדבר.

קארין אלהרר: יעקב, בסדר, עכשיו אני ברשות דיבור, נכון?

יעקב אשר: ודאי.

יעקב אשר: אני רק מנסה לעזור לך.

קארין אלהרר: אלוהים עדי שכשהייתה לי תלונה למשטרה אמרתי אותה.

קארין אלהרר: אני לא מפחדת מלבקר את המשטרה.

קארין אלהרר: מה כן אני מפחדת?

קארין אלהרר: מלהתנגח במוסד לאכיפת החוק היחיד שיש לי במדינה.

קארין אלהרר: אין לי אחר.

קארין אלהרר: אם משהו מקולקל אני אתקן אותו.

קארין אלהרר: אני לא אהרוס אותו.

קארין אלהרר: ואני לא מקבלת - - -

אוריאל בוסו: זאת מטרת הדיון.

יעקב אשר: אגב, את גם תמכת בדיון הזה, מבחינתי זה בצורה הכי - - -

קארין אלהרר: נכון, אמרתי את זה.

יעקב אשר: אפילו התייעצתי איתך קודם, כי היה צריך להיות דיון שלך היום.

יעקב אשר: אז אולי תבהירי את זה, כי את לדעתי הולכת קצת למקומות שלא - - -

קארין אלהרר: יעקב, לא, אני לא הולכת לשום מקום.

יעקב אשר: כי אף אחד לא דיבר על זה פה, אפילו הפסיקו לדבר הזה.

קארין אלהרר: אל תגיד לי שלא דיברו על זה.

קארין אלהרר: אני יושבת כאן עשר דקות לתוך הדיון, אני שומעת את הקולות שיוצאים, ואני אומרת, כן הייתה בעיה בהתייחסות לילדים, כן צריך להיות יותר מחודדים, כן כשמדובר באנשים עם צרכים מיוחדים נדרשת התייחסות מיוחדת, כן.

קארין אלהרר: מכאן ועד כל המהומת אלוהים, לא.

קארין אלהרר: לא.

יעקב אשר: אין מהומה, אבל בסדר.

קארין אלהרר: אסור שתהיה אכיפה מוגברת באזורים מסוימים, ואכיפה בררנית.

יוראי להב-הרצנו: אין מהומה?

יעקב אשר: מהומה?

יעקב אשר: אתה רואה פה מהומה?

יעקב אשר: יש פה דיון תרבותי.

מיכאל מלכיאלי: זה בלי מהומה.

יעקב אשר: מה יש לכם?

יעקב אשר: איזו מהומה?

יעקב אשר: מה קרה לכם?

יעקב אשר: מה?

יעקב אשר: אני נראה לך לא אינטליגנט מספיק כמוך?

יוראי להב-הרצנו: דברים שהם - - -

אוסנת הילה מארק: כן, הוא הקשיב גם לדברים שלי, יוראי.

יעקב אשר: אתה יושב פה כמו המורה שלי, מסתכל עליי ככה, אז יש לי מנהל אחד, לא צריך עוד מורה.

יוראי להב-הרצנו: הקשבת לדברים של חברת הכנסת מהליכוד שמשתלחת במשטרה כאילו - - -

יעקב אשר: כל אחד יגיד את הדברים שלו.

יעקב אשר: היא לא השתלחה.

אוסנת הילה מארק: אני לא משתלחת במשטרה.

יוראי להב-הרצנו: היא השתלחה במילים מאוד קשות ולא - - -

יעקב אשר: לא.

אוסנת הילה מארק: אני רוצה שהמשטרה תעשה את העבודה שלה כמו שצריך, ושהיא לא תשתלח באזרחים.

יוראי להב-הרצנו: סליחה, את לא תשתלחי בשוטרי משטרת ישראל שעושים את עבודתם נאמנה.

אוסנת הילה מארק: אי-אפשר לפנות אחר כך אזרחים לתוך בתי חולים בשביל מסכה.

מיכאל מלכיאלי: מחזק אותה בכל מה שראינו לאחרונה.

מיכאל מלכיאלי: מחזק אותה.

יעקב אשר: אתה תקבל את רשות הדיבור שלך.

יעקב אשר: קארין, בבקשה לסיים.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז, אני אדבר ברשות, אבל - - -

יעקב אשר: אתה תקבל.

אלי אבידר: חשוב שהמשטרה לא תאכוף באזורים שמצביעים ליכוד.

יוראי להב-הרצנו: לא ייתכן שחברת כנסת - - -

אלי אבידר: וגם לא חברים, ותאכוף רק בצפון תל אביב.

אוסנת הילה מארק: לא, המשטרה צריכה לאכוף בכל מקום, אבל המשטרה צריכה לאכוף בצורה יפה ולא בצורה אלימה, נקודה.

יעקב אשר: חברת הכנסת מארק.

קריאות: - - -

יוראי להב-הרצנו: את דיברת מספיק נגד המשטרה.

יעקב אשר: אני יכול לבקש, רבותיי.

קארין אלהרר: תגידו, למה תמיד בזמן הדיבור שלי כולם מתעוררים?

יעקב אשר: אמרתי בתחילת דבריי, גם אם ייאמרו דברים קשים, אני רוצה לעשות דיון אפקטיבי.

יעקב אשר: נשמע גם את היועץ המשפטי אחר כך לגבי מה שהיה בחקיקה, שלך יש חלק בזה, בשיקול הדעת.

קארין אלהרר: נכון.

יעקב אשר: שאת ביקשת להוסיף את זה ותמכנו בזה, ונאבקנו על זה שעות מול משרדי ממשלה שהסכימו להכניס את זה.

קארין אלהרר: יעקב, שכם אל שכם נאבקו בעניין הזה שעות מול משרדי הממשלה.

יעקב אשר: אבל אפשר להבין שהציבור זועם.

יעקב אשר: אפשר להבין את זה.

קארין אלהרר: בסדר.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו פה שלהם פה.

מיכאל מלכיאלי: כשהם חוטפים מכות - - -

יעקב אשר: אפשר להבין, את יכולה להתחבר לזה.

אלי אבידר: אז תצביעו נגד האכיפה, אל תגבירו את הקנסות, גיבורים גדולים.

ינון אזולאי: מה יש לך נגד האכיפה?

ינון אזולאי: מה יש לך? - - - מה אתה מדבר שטויות?

אוסנת הילה מארק: אתה חושב, אבידר, שההבדל בין 200 ל-500 הוא זה שיעשה את האכיפה פחות קשה?

קארין אלהרר: לא רק, לא רק.

קריאות: - - -

אלי אבידר: תקרר את המזגן למה אנחנו בוערים פה, ועוד שנייה תהיה פה מדורה.

אלי אבידר: קדימה, תקרר את המזגן.

יעקב אשר: אז תדליק את המזגן אצלך ותירגע.

אלי אבידר: קדימה.

יעקב אשר: אלי, קדימה, אחורה, אני קובע בינתיים פה.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: אלי, אני מבקש ממך.

אלי אבידר: בוא, בוא.

יעקב אשר: אתה תדבר.

אלי אבידר: יעקב, בבקשה, אל תטיף מוסר.

יעקב אשר: ותאמין לי שאתה יודע להתבטא.

אלי אבידר: דיברת חצי שעה

יעקב אשר: מותר לי גם שעה.

קריאה: זה הפריבילגיה של היושב-ראש.

אלי אבידר: כשאנחנו מדברים אתה לא נותן לנו לדבר.

יעקב אשר: אתה תפסיק להפריע.

אלי אבידר: כשהקואליציה מדברת אתה מוחה כפיים.

יעקב אשר: אתה תפסיק להפריע ואתה תקבל.

אלי אבידר: בסדר, אתה רוצה להיות - - - של הקואליציה?

יעקב אשר: בבקשה, קארין.

קארין אלהרר: אלי, אבל למה אתה לא נותן לי לדבר?

אלי אבידר: את צודקת.

קארין אלהרר: לא, זה לא יאומן, כל פעם כשאני פותחת את הפה - - -

יעקב אשר: נכון.

אלי אבידר: קארין צודקת.

אוסנת הילה מארק: אתה בעיקר זה שמפריע לה.

יעקב אשר: בדיוק, אלוף.

אלי אבידר: קארין צודקת.

קארין אלהרר: אני כן רוצה לחדד.

קארין אלהרר: תראו, קודם כול אף אחד מאיתנו לא נמצא בשטח, ואני בטוחה שיש קשיים.

קארין אלהרר: יחד עם הקשיים, אני לא מקבלת את הדבר הזה מול ילדים, אני לא מקבלת אכיפה בררנית, אם קיימת, ואני לא מקבלת - - -

מיכאל מלכיאלי: למה את משתלחת במשטרה עכשיו?

קארין אלהרר: לא אמרתי.

מיכאל מלכיאלי: כשאת אומרת אכיפה בררנית זה משתלח במשטרה.

אלי אבידר: מלכיאלי, למה אתה מפריע לה?

קארין אלהרר: אמרתי אם קיימת, אתה לא מקשיב לי.

יעקב אשר: מלכיאלי.

קארין אלהרר: מלכיאלי, למרות שאתה מנסה מאוד, אני לא אפול למלכודת שלך.

קארין אלהרר: אתה מנסה ממש.

קריאה: הוא רק מחדד.

מיכאל מלכיאלי: עם מנוסה כמוך אני אפילו לא חושב לנסות.

קארין אלהרר: אני לא אפול.

יעקב אשר: אני מבקש במקום ליפול למלכודת לסיים.

אלי אבידר: מלכיאלי יותר חכם מכולנו.

מיכאל מלכיאלי: סיכמנו שלא מדברים - - -

אלי אבידר: שמעתי - - - , אהבתי.

קארין אלהרר: מהדיונים שהתקיימו כאן בוועדה בנושא של האכיפה שמעתי מה חושבים במטה, אני רק מבקשת ממשטרת ישראל להוריד את ההנחיות האלה למטה.

קארין אלהרר: זה הדבר המשמעותי בעיני, כי אני יודעת מה קו המחשבה, אני רוצה לראות אותו מיושם בשטח.

קארין אלהרר: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה, קארין.

יעקב אשר: חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אני אפתח קודם כול בקיצור במשנה באבות "אלמלא מוראה איש את רעהו חיים בלעו".

מיכאל מלכיאלי: לנו יש חובה להתפלל שהמשטרה תהיה ותמשיך להיות חזקה.

מיכאל מלכיאלי: כשאחד מאיתנו יש לו פרצה בבית הוא קורא לשוטר, כשיש תאונה קוראים למשטרה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו יושבים כאן היום כי אנחנו פה של אלפי אנשים שבמובנה שלהם יש להם אמון במשטרה.

מיכאל מלכיאלי: החלק הגדול בציבור החרדי ברובו המוחלט יש לו אמון במשטרה.

מיכאל מלכיאלי: מה שקרה במגפת הקורונה בגל הראשון ובגל השני, אני מצפה מכם, לובשי המדים הכחולים, שאנחנו רואים בכם סמכות שלטונית, לבוא לוועדה, וכמו רבי יהודה הלוי לומר: מצאתם את חרפתי.

מיכאל מלכיאלי: לא להצטדק, לא להגיד אולי, לא לנסות למצוא הודעות דוברות שבסוף לא היה דוח.

מיכאל מלכיאלי: להגיד: חבר'ה, ח"כים, טעינו.

מיכאל מלכיאלי: אתם תצאו גדולים מהוועדה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אי-אפשר להסביר לי או לאף אדם שיושב כאן למה המשטרה בתל אביב מחלקת מסכות ובבית"ר, כשאני שלחתי סגן ראש עיר שלנו – אל תגידי לא – לבית"ר, השוטר אמר לו: אני לא ממשרד הסעד.

קריאה: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: אני הייתי בשבת לפני שבועיים ברמת גן, מאות אנשים בפארק הלאומי, אין שוטר שמסתובב, הוא לא נמצא.

מיכאל מלכיאלי: במקומות החרדיים הם מתחבאים כאילו אנחנו עבריינים.

אוסנת הילה מארק: סמויים.

אוסנת הילה מארק: אתמול הראו בטלוויזיה סמויים.

יעקב אשר: על מסכות?

אוסנת הילה מארק: כן, שוטרים סמויים.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אי-אפשר לתת הסבר למה ילדה בת 13 צריכה לבכות מול שוטרים.

מיכאל מלכיאלי: למה בכניסה לאשדוד ברובעים החרדיים מתחבאת ניידת, ברובעים הלא חרדיים אין ניידת.

מיכאל מלכיאלי: מי נותן את ההוראות האלה?

מיכאל מלכיאלי: שוטרים יקרים, אנחנו מאמינים בכם, אנחנו צריכים את העזרה שלכם.

מיכאל מלכיאלי: ההתגוששות בינינו לבינכם היא לא בריאה לאף אחד.

מיכאל מלכיאלי: לעמוד ולהשתלח בכם לא עושה לי טוב, תאמינו לי, לא מחפש, אין לי פריימריז לבנות את עצמי על זה.

מיכאל מלכיאלי: אבל אנחנו פה של אנשים שהשוטרים מתאכזרים כלפיהם.

מיכאל מלכיאלי: ילד בן 13 בדימונה, שאלי הביא לנו את הסיפור, שני רולות רעים שיושבים לו על הגב ומפרקים לו את הצורה.

מיכאל מלכיאלי: מה הוא עשה?

מיכאל מלכיאלי: מה אתם אוזקים אותו בצורה כזאת?

מיכאל מלכיאלי: ילדה חרדית שהמפגש שלה עם שוטר הוא זר, צועקים עליה, משפילים אותה, לא רק הסגנון.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, העוזר של חבר הכנסת אבוטבול מסתובב בליל שבת – עכשיו, אם הוא היה אומר לי את זה לבד, הייתי אומר שאולי הוא מדמיין, אבל אנשים סביבו מספרים לי את זה – שוטר אכזר, רע, לוקח אגרוף מכניס לו לפנים, כי הוא בא להסביר לילדה: אל תבכי, זה יסתדר.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אנחנו נמצאים פה – קודם כול אין לי ספק שהחברה החרדית תדע להתמודד גם בזירה המשפטית מול הדבר הזה, אנחנו לא מטומטמים, אנחנו לא פראיירים – אבל אני דורש מכם, אני מפציר בכם, אתם האנשים שיושבים פה, תשמעו את הכאב, לא באנו לעשות עליכם סיבוב, אנחנו פה של אלפי אנשים.

מיכאל מלכיאלי: אימא בבית"ר מקבלת 2,000 שקל דוח כי ארבעת הילדים שלה בלי מסכות.

מיכאל מלכיאלי: איפה שיקול הדעת?

מיכאל מלכיאלי: קצת מחשבה.

מיכאל מלכיאלי: בתל אביב לא רואים את האכזריות הזאת.

מיכאל מלכיאלי: היד קלה על ההדק שלכם כשמדובר באדם חרדי, באימא חרדית.

מיכאל מלכיאלי: שוטרת מופרעת, ילדה בת 19, תופסת אישה בת 60 שיכולה להיות סבתא שלה, צועקת עליה ליד הנכדים, מבזה אותה, משפילה אותה.

מיכאל מלכיאלי: אז מה אם היא חרדית?

מיכאל מלכיאלי: קצת נימוס, קצת הנהגה, תן לו דוח בצורה מכובדת.

מיכאל מלכיאלי: למה להתאכזר אליהם?

יעקב אשר: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אלו אנשים שאין להם פה, אנחנו הפיות שלהם.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו כועסים, אנחנו באמת כועסים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מבקשים מכם – אנחנו לא כועסים עליכם ברמה האישית, אתם עושים את עבודתכם ואנחנו מחזקים את ידיכם פה – אנחנו מפצירים בכם, תלכו לשוטרים בשטח, לנו אין מגע איתם, תגידו להם: אתם מאבדים את האמון בסוף בכם.

מיכאל מלכיאלי: המקום הענק הזה שנקרא משטרה היום אצלנו נתפס כמקום בעייתי, חבל.

יעקב אשר: מיכאל, אני רוצה להספיק את כולם.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: חבר הכנסת יוראי להב.

יוראי להב-הרצנו: קודם כול אני רוצה לשנות את האווירה של חלק מחברי הכנסת כאן ולהודות על העבודה המסורה של שוטרי משטרת ישראל שפועלים בסביבה - - -

אוסנת הילה מארק: גם לך אין פריימריז, אז מה אתה עכשיו מתחנף?

יוראי להב-הרצנו: סליחה?

יעקב אשר: אוסנת.

קארין אלהרר: אוסנת, זה לא ראוי, בחיי לא ראוי.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: יאיר לפיד סיפר כל כך הרבה כשעצרו את ההוא - - - ואמרו: תשתלח - - -

אלי אבידר: חבר'ה, לא הפריעו לכם.

אלי אבידר: מה אתם מפריעים לו עכשיו?

קארין אלהרר: לא השתלח.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש שתאפשר לי.

יוראי להב-הרצנו: אני לא הפרעתי לחברי הכנסת לדבר.

אלי אבידר: אתם רוצים שלא ניתן לכם לדבר גם כן?

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש שתשמור על זכותי להשמיע את דבריי.

יעקב אשר: אני שומר עליה כמה שאני יכול.

אלי אבידר: לא, הוא שומר רק על הזכות של הקואליציה.

יוראי להב-הרצנו: בקיצור, אני רוצה להודות לשוטרי משטרת ישראל שפועלים בתנאים לא פשוטים, בסביבה מורכבת.

יוראי להב-הרצנו: מובן שיהיו חריגות, ואותם אנחנו צריכים לתחקר, אבל מתוך נקודת מוצא שזאת משטרת ישראל, זאת המשטרה של מדינת ישראל, שתפקידה לשמור על הסדר האזרחי בהתאם להנחיות הממשלה, שאגב, דורשת עוד ועוד ועוד אכיפה.

יעקב אשר: אגב, לי מותר להפריע לך.

יעקב אשר: אני מבקש רק דבר אחד, אל תיתנו לנו שיעור באזרחות.

יעקב אשר: תשב פה בישיבות, תשמע איזה שיתוף פעולה יש לנו כל הזמן, אבל יש לנו ביקורת ומותר לנו.

אלי אבידר: אדוני, אני רוצה להגיד לאדוני שאני מנהל רישום, אתה לא נותן לחבר אופוזיציה לדבר 25 שניות בלי הפרעה.

יעקב אשר: אלי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

אלי אבידר: אתה תמיד יכול להוציא אותי.

אלי אבידר: אני רק אומר, אתה נותן לכל חבר אופוזיציה לדבר עד 25 שניות.

יעקב אשר: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

יעקב אשר: אל תביא אותי לזה.

אלי אבידר: צריך להביא כיפה לכנסת, יעקב, לא מוציאים אותי ככה.

יעקב אשר: אל תביא אותי לזה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אני חושב שבדיון שהתחיל בכך ששוטרים תוקפים אזרחים, אלו היו הדברים של חברת הכנסת מהליכוד, אי-אפשר שלא להתרשם שהביקורת היא לא רק לא עניינית, אלא נובעת - - -

יעקב אשר: אבל אני גם שמעתי ביקורת גדולה על אותו סגן אלוף שעצרו אז בהפגנה.

יוראי להב-הרצנו: אבל, אדוני, אתה לא יכול לתת לי רשות דיבור - - -

יעקב אשר: ביקורת קשה.

יוראי להב-הרצנו: אתה לא יכול לתת לי רשות דיבור ולהפריע לי.

יעקב אשר: אני יכול לדבר.

יעקב אשר: אני כיושב-ראש יכול.

אוסנת הילה מארק: מה זה, שוטרים תוקפים את האזרחים.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש ממך שאתה - - -

יעקב אשר: אתה מקבל עד הסוף

יוראי להב-הרצנו: לא מקובל עליי - - -

אוסנת הילה מארק: אנחנו ניזונים רק מהסרטונים של המשטרה.

יעקב אשר: אוסנת.

יוראי להב-הרצנו: לא מקובל עליי שחברת כנסת - -

קארין אלהרר: פתאום התקשורת סבבה?

יוראי להב-הרצנו: - - ממפלגת השלטון יושבת פה וטוענת ששוטרי ישראל תוקפים אזרחים.

יוראי להב-הרצנו: אי אפשר, אדוני היושב-ראש - - -

יעקב אשר: לא, לא יכול לקרות?

יוראי להב-הרצנו: אי-אפשר, אדוני - - -

יעקב אשר: לא יכול לקרות?

מיכאל מלכיאלי: אל תראי את זה, תפסיקי - - -

אוסנת הילה מארק: מה, אנחנו חיים באיזו פלנטה?

אוסנת הילה מארק: אנחנו לא רואים את הסרטונים?

יעקב אשר: ששש, חברים, חברים.

יעקב אשר: אוסנת, אוסנת.

אוסנת הילה מארק: יוראי, בחייך?

יוראי להב-הרצנו: חברת הכנסת - - -

אוסנת הילה מארק: אלא אם כן - - -

אלי אבידר: חברת הכנסת אוסנת הילה מארק - - -

יעקב אשר: אוסנת, אוסנת מארק, את חברת כנסת חדשה, יש פה יושב-ראש, אז תכבדי אותו.

אוסנת הילה מארק: סליחה, אני חדשה ישנה.

יעקב אשר: אני יודע, אני צוחק.

אלי אבידר: לא ישנה, ותיקה.

יעקב אשר: ותיקה, זה נכון.

יוראי להב-הרצנו: אי-אפשר שלא לחשוב שהביקורת של חברת הכנסת מהליכוד היא לא ביקורת עניינית, אלא נובעת מקמפיין מתוזמן.

אוסנת הילה מארק: איזה שטויות.

יעקב אשר: תתייחס לגופו של עניין.

יוראי להב-הרצנו: ראש הממשלה נגד מערכות אכיפת החוק ובראשם משטרת ישראל.

אוסנת הילה מארק: אז אתה בעד לתקוף את הילדים.

יוראי להב-הרצנו: ודאי שיש - - -

אוסנת הילה מארק: אתה בעד?

יעקב אשר: אוסנת, אל תעזרי לי.

יוראי להב-הרצנו: ודאי שיש מקרים חריגים, אבל הם היוצאים מן הכלל ואותם יש לתחקר.

יוראי להב-הרצנו: וכמו שחברי הכנסת פה לצידי אמרו: דרוש שההנחיות יחודדו.

יעקב אשר: או, זה מה שביקשנו.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה גם לגעת בעוד סוגיה שלי היא חשובה.

יעקב אשר: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: ואלו המקרים של ההתמודדות מול אנשים עם צרכים מיוחדים.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו נחשפים גם - - -

יעקב אשר: לא רק לך היא חשובה, יוראי, אני - - -

יוראי להב-הרצנו: אני מדבר על מה שחשוב בעיני.

יעקב אשר: אני רק אומר לך שלכולם זה חשוב.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז, אבל אני מדבר - - -

יעקב אשר: אני נותן לך לדבר עד תום, אל תפחד, לא אקח לך דקה מהזמן שלך.

קארין אלהרר: אבל למה?

קארין אלהרר: למה?

אלי אבידר: ואתה ממשיך לקחת.

יעקב אשר: בגלל שלא יכול להיות שאני מדבר על אוכלוסיית מיוחדות, והוא אומר: לי היא חשובה.

קארין אלהרר: יעקב, אבל זה מה שהוא רוצה להגיד, יעקב, תן לו להגיד.

יוראי להב-הרצנו: אני אומר את דעתי.

יעקב אשר: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: לדעתי, ההתמודדות עם מקרים שבהם השוטרים ניגשים לאנשים עם צרכים מיוחדים, בהם ילדים, נחשפנו לזה בשבוע שעבר בדימונה כשילד בן 17, השוטר או איש האכיפה לא הבין את הסיטואציה שבה הוא נמצא, ולפיכך הפעיל אלימות לא סבירה כלפיו.

יוראי להב-הרצנו: ואני תוהה, ואני רוצה לשאול אתכם, מהם ההכשרות וההדרכות שמועברות לשוטרי משטרת ישראל ביחס לזיהוי של אנשים עם צרכים מיוחדים ולהתמודדות מולם.

יוראי להב-הרצנו: שוחחתי עם אימא של ילד עם צרכים מיוחדים, לא ילד כבר, הוא אדם מבוגר, אבל היכולת שלו להבין את הסביבה מוגבלת, והוא לא מסוגל לשים מסכה כי היא מפריעה לו, לכן הוא הולך עם איזשהו מסך כזה.

יוראי להב-הרצנו: והיא טוענת שהיא חוששת שמא יגיע שוטר שיפעיל עליו אלימות או כוח לא סביר בגלל חוסר היכולת שלו להבין מי מולו ולהתמודד.

יוראי להב-הרצנו: ולפיכך, אני שואל מה ההכשרות שאתם נותנים?

יוראי להב-הרצנו: האם יש איזושהי העמקה בהכשרות האלו למול המצב שבו אנחנו נתונים?

יעקב אשר: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: והאם בחנתם איזשהם אמצעים כמו למשל צמיד, שחן עברון הבן של נאוה, ששוחחתי איתה, מסתובב איתו, "אני איש עם צרכים מיוחדים, אנא התקשרו לאימא שלי" ומס' הטלפון, כדי ששוטר יגיע ויזהה את אמצעי הזיהוי הזה, ויוכל להבין שמדובר באיש עם צרכים מיוחדים, ולהתנהל בהתאם.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: חבר הכנסת בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מברך את היושב-ראש על הדיון, כי לאחר ההפגנה שהייתה כאן בירושלים שנעצר תת-אלוף, תקפו, ישר התכנסה ועדה אחרת, אחת הוועדות האחרות, שזה מצד האופוזיציה, ותקפו שם גם כן את המשטרה, ובסוף גם - - -

קארין אלהרר: היא בקואליציה.

קארין אלהרר: אני רק רוצה להזכיר, מיקי חיימוביץ בקואליציה.

מיכאל מלכיאלי: החילופית.

אוריאל בוסו: הייתה ועדה לביקורת המדינה.

קארין אלהרר: החילופית אומנם, אבל הקואליציה.

קריאה: עדיין, עדיין.

אוריאל בוסו: הוועדה לביקורת המדינה דנה בדיון, אבל שם ממלא-מקום מפכ"ל המשטרה הוציא מהר התנצלות, אדוני היושב-ראש, ואמרו: נעשה בדק בית איך זה קרה.

אוריאל בוסו: אולי לא הוא, אבל אמרו: נעשה בדק בית איך קרה המעצר.

אוריאל בוסו: והחברים שרוצים לצייר את הדיון הזה כביכול נגד המשטרה, זה פשוט חסר משמעות ולא נכון.

אוריאל בוסו: ואתם רואים את הדיונים שהתנהלו פה של היושב-ראש עם הגוף, אתם מכירים אותי גם כן כשעבדנו, אבל השאלה היא אחת, שלא יהיה עוד הפעם כמו שהוא אמר:

אוריאל בוסו: סיבוב תקשורתי ולא יצאו מכאן דברים אופרטיביים.

אוריאל בוסו: הרי יש בית ספר להכשרת שוטרים בשפרעם, והם עוברים סדנאות.

אוריאל בוסו: יש שם גם מתקן שלם שמלמדים אותם איך להתנהג מול חיות וכו', אבל השאלה היא האם מלמדים אותם, כמו שאמרתם, הרי ברור לכם שהשוטרים בעצמם כשיראו את הסרטון עכשיו הם יתביישו ויגידו: אם תטשטש את הדמויות, הם יגידו: איך יכול להיות שאפשר להתנהג ככה לילדה ולאבד את האמון?

יעקב אשר: נכון.

אוריאל בוסו: היושב-ראש נלחם כאן על העלאת הסכום מ-200 ל-500, וראש המל"ל וראש הממשלה וכולם קראו לו וביקשו ממנו והסבירו לו שיש עניין הרתעתי מאוד.

אוריאל בוסו: אבל עניין הרתעתי, אף אחד לא קרא לו, משרד האוצר לא קרא לו ואמר לו: בנינו על אוצר המדינה כרגע להגדיל את הסכום בשביל להכניס את הכסף, אלא בשביל ההרתעה.

אוריאל בוסו: איך נייצר הרתעה אם הילדה הזאת איבדה את האמון, כפי שהאבא דיבר, שנגרם נזק לילדה הזאת.

אוריאל בוסו: אולי היושב-ראש לא מעודכן או שלא ראיתם, אבל היום יש לי הצעה לסדר שאמורה להיות במליאה דווקא נושא בעיות - - - .

אוריאל בוסו: לא מזהים אותם, אבל זה לא רק הם, כי גם הילדה הקטנה הזאת בעלת צרכים, כביכול, בידיעה שלה כרגע היא תראה שוטר והיא תיבהל.

אוריאל בוסו: ואני חושב שגם כן התנצלות זה לא העניין, אין עניין להתנצל.

אוריאל בוסו: השאלה היא הארגון, האם הארגון עושה משהו לחלחל?

אוריאל בוסו: כי ברור לכם שכשאתם תפגשו ילדה אתם לא תיגשו אליה ככה, אתם תיתנו לה לשתות מים, תגידו לה: ילדה, עכשיו חם, תשימי את המסכה אחרי שתשתי את הברד.

אוריאל בוסו: אבל לשוטרים האלה אין הכשרה, הם לא אשמים, אי-אפשר לבוא עוד פעם לש"ג ולחפש אותו, הוא לא יודע, לא לימדו אותו איך להתנהג עם ילדים, וגם לא לימדו אותו איך להתנהג עם אוכלוסייה חרדית, כי בסך הכול הוא מגיע לשם, הוא נתקל בדברים.

אוריאל בוסו: אני בעצמי גם כן, כמו שהיושב-ראש יודע, מגיע מהשלטון המקומי, הייתי אחראי על השיטור העירוני ועל הביטחון.

אוריאל בוסו: אתה מגייס שוטר או אפילו פקח, חוץ מ-12 שנות לימוד, ולפעמים זה משהו קצת יותר אז צריך את העבר הצבאי או רובאי שבע או - - - , ואף אחד לא העביר אותם איזו סדנה לפני כן איך להתנהג עם אנשים, עם בני אדם, עם ילדים, ואז אנחנו מגיעים לתמונות הקשות האלה.

אוריאל בוסו: במקום להגיע אחר כך למח"ש ולבדיקות – לפני שבוע שמענו שהילד הזה רוזנברג בעל הצרכים המיוחדים, השוטר ביקש לשנות את עילת סגירת התיק מחוסר ראיות לחוסר אשמה.

אוריאל בוסו: הילד הזה עדיין עם פצע מדמם, זה משהו ששנים ייקח לתקן אותו, ואני אספר את הסיפור גם כן היום במליאה על ילדה שביום חמישי תקפו אותה כשהיא לא תיקפה כרטיס באוטובוס, אבל זה לא קשור למשטרה.

אוריאל בוסו: לכן אני אומר שאי-אפשר להאשים את השוטרים האלה, אי-אפשר.

אוריאל בוסו: ברגע שהם לא קיבלו את הכלים ואת ההכשרה המסוימת איך להתנהג עם אוכלוסייה כזאת או אחרת זה לא יעזור, ואז עוד פעם נגיע למח"ש.

אוריאל בוסו: לא רוצים להגיע לא למח"ש ולא לכלום, אלא להגיע להבנה, ואז שלא נרגיש שיש כאן בעיה ארגונית שמשהו לא מחלחל למטה לשוטר שבסופו של דבר - - -

יעקב אשר: סליחה שאני מפריע, ברשות אלי, אני מפריע לו, אבל הוא מהקואליציה, אז הוא מרשה לי.

יעקב אשר: אני חושב שכן תפקיד של מח"ש לבדוק דברים כאלה.

יעקב אשר: לא בשביל שהשוטר - - -

אוריאל בוסו: ברור שצריך לבדוק.

יעקב אשר: אין לי עניין נקמה בשוטר, אבל אם אחרים לא יבינו שממצים את הדין עם מי שטעה ושגה - - -

אוסנת הילה מארק: ברור.

יעקב אשר: הרתעה זה לא רק מול תושבים, הרתעה היא גם מול - - -

אוריאל בוסו: זה ברור, אבל אני אומר לנסות לקיים את הדיון כרגע בשביל שלא נגיע לעוד בעיות מח"ש, אלא לנסות לתקן את הבעיה מהשורש.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על הדיון החשוב הזה.

ינון אזולאי: אני בטוח שהדיון שאתה עושה הוא לאו דווקא על הציבור החרדי, כמו שכולם מנסים לייצר.

יעקב אשר: נכון, אמרתי בהתחלה.

ינון אזולאי: היית ראש עיר, והיה לך שיתוף פעולה יפה עם המשטרה, ולא פעם אמרת את זה.

יעקב אשר: נכון.

ינון אזולאי: משטרת ישראל, קודם כול אנחנו באמת מודים על העבודה שאתם עושים.

ינון אזולאי: אתם עובדים מסביב לשעון, אנחנו לא ממעיטים בכהו זה מהדבר הזה.

ינון אזולאי: אבל יחד עם זאת, לא יכול להיות שכל פעם אחרי אירוע עד שיוצאת תגובה, התגובה יוצאת שהיא נטו מגבה את המשטרה.

ינון אזולאי: התפקיד שלכם לגבות את המשטרה, את השוטר, זה נכון, אבל אל תשכחו שאחרי השוטר הזה הוא תפס אזרח, ולאו דווקא בקורונה.

ינון אזולאי: הזכיר לך חברי את ינקי רוזנברג, אני הגשתי אז תלונה במח"ש.

ינון אזולאי: מח"ש זה מחלקה לחיפוי שוטרים.

ינון אזולאי: יושבים שם שלושה ניצבים ומחפים על החברים שלהם השוטרים.

ינון אזולאי: מח"ש זאת מחלקה לחיפוי שוטרים, כן.

ינון אזולאי: לפני שבועיים בוועדת הפנים נשאלה השאלה אם היו שם שוטרים, אם יש ניצבים שם.

ינון אזולאי: אמר שר המשפטים, ממשרד המשפטים אמרו שכן.

ינון אזולאי: אז זה שותפים.

ינון אזולאי: ואנחנו רואים את ינקי רוזנברג, את אותו אחד שהיכו אותו עד זוב דם והמשטרה עדיין לא מצאה לנכון להתנצל.

ינון אזולאי: על הילדה הזאת אומר האבא שהמשטרה אפילו טלפון לא מרימים אליו.

ינון אזולאי: שבוע שעבר עומרי פרץ בדימונה בגיל 16, שהשוטר שכן שלו, הוא מכיר אותו שהוא ילד מיוחד.

אוסנת הילה מארק: ואלו רק המקרים שהצלחנו לקבל.

יעקב אשר: אוסנת, האמיני לי, הוא יודע להתבטאות יפה לבד.

ינון אזולאי: הוא מכיר אותו, ומה הוא אמר לו לפני זה?

ינון אזולאי: תלך הביתה תשים מסכה.

ינון אזולאי: הלך הביתה.

ינון אזולאי: בדרך הביתה תפסו אותו בסיבוב השני עוד פעם והיכו אותו, השפילו אותו על הרצפה, היכו אותו.

ינון אזולאי: מה, הוא רוצח?

ינון אזולאי: אם היו תופסים אותו ואומרים לו: לך הביתה, מה היה קורה?

ינון אזולאי: אני גר בשכונה חרדית באשדוד, אמר חברי מלכיאלי, זה נכון, המשטרה עומדת שם מכבה את האורות הכול, ומחכה לרגע לקפוץ על הטרף.

ינון אזולאי: מה יקרה אם תסבירו קצת פנים?

ינון אזולאי: הרי גם התגובה שלכם, של הדוברות על אותה ילדה התפתלה והתפתלה והכול, ושום דבר, לא אשמים.

ינון אזולאי: היום אמר לי חן – לא יודע בדיוק אם הוא ניצב, תת, ללא יודע בדיוק מהו – אבל הוא אמר שהמשטרה כנראה שבמקום הזה טעתה.

ינון אזולאי: ניסו להגיד לו: מה, כי הרי בתגובה שלכם שיש גורמים פופוליסטים שרוצים להכתים את המשטרה.

ינון אזולאי: מי אלו הגורמים האלו?

ינון אזולאי: תספרו לנו עליהם.

ינון אזולאי: אין שום גורם שרוצה להכפיש את המשטרה.

ינון אזולאי: ההפך, אנחנו רוצים ללכת בטוחים, אנחנו רוצים להאמין בכם.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים את העבודה שלכם, אבל תכירו אותנו האזרחים, זה לא משנה אם אנחנו ציבור חרדי, זה לא משנה אם אנחנו ציבור עם מוגבלויות, זה לא משנה אם אנחנו אתיופים.

ינון אזולאי: מסכן אותו חרדי שהוא אתיופי עם מוגבלויות מה יקרה לו.

ינון אזולאי: מסכן.

ינון אזולאי: מה היה קורה לו?

ינון אזולאי: אם אתיופי אחד נרצח כבר בהפגנה, מה היה קורה לאותו חרדי אתיופי?

ינון אזולאי: גם היה נשרף אחרי שהוא נרצח.

ינון אזולאי: תפקחו את העיניים, שהלב - - -

יעקב אשר: תודה רבה.

ינון אזולאי: אני מבין אתכם, אני יודע, אבל אני רק אומר לכם לסיום, יש לי איזה רעיון אולי תיקחו אותו.

ינון אזולאי: היום צריך 5% אנשים עם מוגבלויות בכל הנציבות, המשטרה לא כפופה לזה.

ינון אזולאי: הנציבות לא יכולה לפקח על זה.

ינון אזולאי: הייתי שמח לשמוע עד כמה אצלכם נמצאים אנשים עם מוגבלויות, אנשים חרדים, בתוך המערכת, עולים מאתיופיה, כל אלה שנמצאים בחוק.

ינון אזולאי: כמה אחוזים מהם באמת עומדים באחוזים של החלטת הממשלה, ורק ככה נוכל להגיע שתבינו בנוסף להסברה.

ינון אזולאי: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: ואני מוסיף ואומר שלא רק הנושא של כמה שוטרים יש כאלה או אחרים, בגלל שגם אם יהיו לך 5% שוטרים זה יכול לעזור, אבל זה לא יעשה את השינוי.

יעקב אשר: השינוי צריך להיות בזה – ואני יודע שבמשטרה קיים דבר כזה שנקרא מינהלת משטרה של המשרד לביטחון פנים או של המשטרה, מינהלת לערבים, מינהלת לאוכלוסיית עולי אתיופיה.

יעקב אשר: אני דורש ומבקש, מבקש, אני לא יכול להחליט את זה, כי אין לנו סמכות להחליט את זה, אבל אני מבקש, וזה יהיה חלק מההחלטות של הסיכום, גם הדברים שאמרת, חבר הכנסת אזולאי, לגבי הטמעה של אנשים בעלי מוגבלויות וכו'.

ינון אזולאי: שיבינו אותם, שיהיו איתם באינטראקציה.

יעקב אשר: כי זה תורם למערכת, אבל גם להקים מינהלת כזו שהתפקיד שלה יהיה לכבות את השרפות האלה ולמנוע אותן.

יעקב אשר: אם יעשו סדנאות לשוטרים, אם יכנסו איתם לדברים הללו – ותכף נשמע מכם את כל הסקירה, ואני יודע שיש לכם מה לומר בעניין הזה, ועוד נשמע אתכם בקשב רב – אבל אני אומר שזה צריך להיות משהו בפיקוד, לא רק בתוך המשטרה, אלא גם משהו בפיקוד כדוגמה, כמו שיש היום מחלקה כזאת לאוכלוסייה הערבית, שהיא גם אוכלוסייה שונה, כמו אוכלוסיות שונות אחרות.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, רק בקצרה.

ינון אזולאי: מה שאמרת זה נכון, אבל אתה יודע איפה הבעיה, כשאמרו אכיפה בררנית.

ינון אזולאי: שבוע שעבר, אתה בטח מכיר את הסיפור עם מנחם קולדצקי ממודיעין עילית, שאישתו רק יצאה לשים את מסכה, הילד בוכה באוטו, יוצאת אל הילד להרגיע אותו, נותנים לה דוח.

ינון אזולאי: אין הבנה.

ינון אזולאי: אין הבנה.

ינון אזולאי: אתה יודע, זה פשוט מטמטם אותנו שאין הבנה, לא מבינים, וזה לאו דווקא נגד הציבור, זה כאילו שהם באים ועושים אותם ככה.

ינון אזולאי: כן, יש סרח עודף במשטרה, אין מה לעשות.

יעקב אשר: חברת הכסת מיכל וונש.

מיכל וונש: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה על דיון בנושא חשוב כל כך.

מיכל וונש: אדוני היושב-ראש, התייחסת לשלושת הדברים שאנחנו עושים פה בחדר בדרך כלל בדיונים ארוכים, ושמים את הדעת הרבה מאוד זמן לפרטים כשאנחנו מנסים להעביר את נושאי הסבירות, המידתיות והחמלה בצורה של חוק יבש.

מיכל וונש: ואדוני היושב-ראש, אני רק רוצה אולי בסדר שנתת מה המטרה של כל הנושא שאנחנו מדברים עליו, והייתי שמה את ההסברתי, ואחר כך את ההרתעתי, ורק בסוף את האכיפתי.

מיכל וונש: כך אני לפחות רואה את זה.

מיכל וונש: אנחנו מדברים על זה כל הזמן.

מיכל וונש: הכרח באמון הציבור - - -

יעקב אשר: ברור שכיוונתי לדעת חברת הכנסת.

מיכל וונש: ההסברתי, הדיונים פה, פשוט, חבר הכנסת שלמה קרעי, עוסקים כל הזמן בהכרח לשמר את אמון הציבור באירוע מתגלגל, מתמשך, אירוע חירומי.

מיכל וונש: וברור לנו שאתם השותפים בביצוע החוק שאנחנו יושבים פה שעות ומתפלפלים על הדיוק במילה כדי לנסות להעביר לכם את ההכרח בחמלה, את ההכרח בשימור של אמון הציבור, כדי שנוכל לבוא ולבקש ממנו לקחת אחריות אישית, כדי שנוכל לצלוח את האירוע הזה שהוא באמת חירומי באופיו, אבל מתגלגל, מתמשך.

מיכל וונש: בניגוד למה שאנחנו רגילים זבנג וגמרנו, הדבר הזה מאתגר אותנו והוא פה להישאר, וללא אמון הציבור לא נצלח את הדבר הזה.

מיכל וונש: אתם המוציאים לפועל של מה שאנחנו עוסקים פה שעות.

מיכל וונש: יעידו כל חברי הוועדה והיועצים המשפטיים, ונותנים את הדעת על בחירת מילה כזאת או אחרת כדי לנסות לשקף את הדבר הזה שאנחנו מדברים עליו.

יעקב אשר: ביחד איתם, ביחד עם נציגות שלה.

מיכל וונש: כמובן, כמובן.

מיכל וונש: בסוף בסוף אבל זה תמיד תמיד תהיה השותפות של השוטר בשטח, אדוני היושב-ראש, שמצליח לתת את הפרשנות הנכונה לחמלה שאנחנו מנסים להנגיש לציבור.

מיכל וונש: וההכרח הזה, ההנגשה למידע והשקיפות כלפי האזרח, וגם לפעמים לנראות יש חשיבות הרבה יותר גדולה.

מיכל וונש: המהות בצד והנראות היא ענקית.

מיכל וונש: ואם אין עקביות בהחלת הוראות החוק כפי שאנחנו בעצם מנסחים אותן פה, ובאכיפה שלהן בשטח, אפילו אם יש נראות לחוסר עקביות כי לאחד יש עשרה ילדים ולאחד יש ילד אחד, אז הדוח של זה הוא 500 שקל והדוח של זה הוא 500 כפול עשר, הנראות של הדבר הזה מחייבת אקסטרה שימת לב והבנה של מטרת החוק, ומה עומד מאחורי הבחירה במילים.

מיכל וונש: ושוב, אני כל הזמן אומרת את זה, יש לנו משבר בפנינו, אבל הוא גם הזדמנות.

מיכל וונש: זאת הזדמנות גדולה מאוד באופן כללי לשקם, לשמר את אמון הציבור, לשים את הזרקור מתוך האירוע המתמשך הזה על הדברים שבהם – במשטרה הרבה פעמים אירוע אחד מקעקע את ההצלחות של 10,000 אירועים מוצלחים ומדהימים שאף אחד לא רואה אותם, אף אחד לא מדווח עליהם.

מיכל וונש: אז ההזדמנות הזאת היא באמת לפתחם של כולנו, ופה אנחנו השותפים שלכם גם בניסיון להעביר את זה בצורה הנכונה ביותר, וגם זקוקים לכם לבצע את הדברים האלה בשום שכל.

מיכל וונש: תודה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: אני מקדם בברכה את חבר הכנסת החדש ישן, חבר הכנסת אריאל קלנר, שהוא גם חלק מהוועדה, מחברי הוועדה.

אלי אבידר: ותיק.

אלי אבידר: חדש ותיק.

יעקב אשר: ותיק חדש.

אלי אבידר: ישן זה לא נשמע טוב.

יעקב אשר: ישן לא טוב, אתה צודק.

יעקב אשר: ברוכים הבאים, אתן לך זכות דיבור אחר כך בהמשך במעלה הדרך.

יעקב אשר: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

ינון אזולאי: אבידר, אתה לא האחרון, לקחו לך את הבכורה.

אלי אבידר: זה לא טוב.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מצטרף לרוב הדברים שאמרנו חבריי קודם.

שלמה קרעי: אני, בשונה מחברת הכנסת אלהרר, לא חושב שמדובר כאן שיצאה תקלה.

שלמה קרעי: אני חושב שזה יותר שוגג שקרוב למזיד.

שלמה קרעי: זאת מדיניות שקטה כזאת, שכשמדובר באוכלוסייה שאין לה פה, שאם אין סרטון שמראה את הדברים בצורה מאוד מאוד ברורה, אין לאותה אוכלוסייה פה לבוא ולומר עשו לנו ככה, פגעו בנו ככה, בין אם מדובר בחרדים, בין אם מדובר באתיופים, בערבים, באוכלוסיות מיוחדות, הכול יהיה בסדר.

קארין אלהרר: כן, הם קמים בבוקר ואומרים: רגע, למי נהרוס את החיים היום?

שלמה קרעי: חברת הכנסת אלהרר, לא הפרעתי לך, תני לי לסיים את דבריי, בבקשה.

אוסנת הילה מארק: לא, זה לא רגע.

יעקב אשר: לא, אבל יש תחושות לא טובות של אנשים.

קארין אלהרר: די, נו, רציני?

יעקב אשר: לא זה, אבל תחושות לא טובות.

יעקב אשר: רציני.

יעקב אשר: תבואי לסיור ותראי.

יעקב אשר: הלאה.

קארין אלהרר: אני אומרת שנפלו טעויות, צריך לתקן אותן.

שלמה קרעי: אני חושב שבהחלט מדובר במדיניות שקטה כזאת.

יעקב אשר: עכשיו מדבר שלמה קרעי.

שלמה קרעי: יש סרטונים שמסתובבים בכל רחבי הרשת כשמדובר בהפגנה ליד הבית של ראש הממשלה, וניידת שעומדת בצד, ועשרות מפגינים בלי מסכות, צוחקים, מתחבקים, שותים בירה, הכול בסדר, השוטר לא יוצא ונותן דוח.

שלמה קרעי: כי שם יודעים שברגע שיעשו משהו מייד זה יעלה לתקשורת, מייד יעשו רעש.

שלמה קרעי: כשאוכלוסיות עם כוח ויש להן פה נזהרים ומפחדים שבעתיים לא לעשות משהו כמו שראינו שעשו לאותה ילדה כשהיא ממררת בבכי, ממש זה.

שלמה קרעי: אני לא יודע, זה פשוט - - -

קארין אלהרר: באמת איך נעביר דיון בלי להזכיר את ההפגנות של ראש הממשלה.

יעקב אשר: קארין.

קארין אלהרר: איך?

יעקב אשר: לא, זה קצת - - - , אבל את יכולה להבין את זה.

אוסנת הילה מארק: אבל למה.

אוסנת הילה מארק: מה?

אוסנת הילה מארק: זה לא נכון?

אוסנת הילה מארק: אנשים מתגודדים מחוץ לבלפור, אנשים בלי מסכות.

קארין אלהרר: אוי, אוי, אוי.

יעקב אשר: לא בלפור, מה זה משנה איפה?

אוסנת הילה מארק: מתחבקים, מתנשקים.

קארין אלהרר: אוי, אוי, אוי, אנשים מתחבקים.

אוסנת הילה מארק: אף שוטר לא מגיע לשם, אין שם שום אכיפה, זה בסדר.

שלמה קרעי: מגיע.

שלמה קרעי: מגיע שוטר, יש ניידת שעומדת בצד, אבל לא נותנת דוחות ולא מתנפלת עליהם ולא גורמת להם למרר בבכי.

שלמה קרעי: וזה לא רק שם, אנחנו רואים בכל מקום, גם בתל אביב, גם במקומות אחרים, יש מקומות שהאכיפה יותר קשה.

אלי אבידר: יעקב, אתה לא - - -

יעקב אשר: אלי, אתה יכול ללכת.

יעקב אשר: אם אתה רוצה אתה יכול ללכת.

יעקב אשר: אתה ממהר?

יעקב אשר: אתה יכול ללכת.

אלי אבידר: אני כבר הולך.

יעקב אשר: אני מת לשמוע אותך, אבל אתה לא יכול להפריע כל הזמן.

אלי אבידר: אני כבר אלך.

אלי אבידר: אני אסיים ואלך, אני לא רוצה להפריע לשלמה.

יעקב אשר: אז זה הכול, לאף אחד אתה לא רוצה להפריע.

שלמה קרעי: אני לא אומר שזה מזיד, אני אומר שזאת מדיניות שקטה כזאת.

שלמה קרעי: זאת אפילו לא מדיניות אולי, זאת הרגשה כזאת שכשזאת אוכלוסייה שאין לה פה אז לא יקרה כלום.

שלמה קרעי: אני גם לא יודע אם יש כאן איזשהו עידוד של דוחות בנושא הזה, אם יש איזושהי מכסה של דוחות או עידוד של דוחות שמבקשים מהשוטרים להביא, כמו שאנחנו יודעים שקורה לפעמים בדוחות תנועה ובדברים כאלה.

שלמה קרעי: אני חושב שכאן זה שונה מאשר דוחות על עבירות, שברור וידוע לכולם שלא חוצים קו לבן, שלא עוברים שלא במעבר חציה, שלא עוברים באדום, אלו דברים שאנשים יודעים.

שלמה קרעי: אי-אפשר להגיד שהאדם עשה את זה בלי כוונה או שהוא לא ידע שזה אסור.

שלמה קרעי: בנושא של המסכות, אנחנו בתקופה חדשה עם הנושא הזה, יש אנשים ששוכחים.

שלמה קרעי: גם אנחנו לפעמים יוצאים החוצה, והמסכה, וחוזרים להביא.

שלמה קרעי: זה קורה.

שלמה קרעי: זה משהו שהוא לא ידוע וצפוי לכולם.

שלמה קרעי: ולכן ההסברה וההרתעה לפני האכיפה.

שלמה קרעי: למה לבוא ולעמוד עם ניידת מוחשכת?

שלמה קרעי: אלא עם ניידת עם אורות כחולים ברחוב שכולם יזכרו, יש ניידת אז נשים את המסכה.

שלמה קרעי: המטרה כאן היא לשמור על בריאות הציבור.

אוסנת הילה מארק: שלמה, תתעדכן, מאתמול יש גם סמויים.

שלמה קרעי: אז אני חושב שהסמויים האלה כאן בנושא הזה לא כל כך רלוונטיים לסיפור של האכיפה של המסכות.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים הרתעה, אנחנו רוצים שאנשים יזכרו ויעשו את זה, ולא במטרה להוציא מהם דוחות, במיוחד עכשיו כשהקנס עלה, בניגוד למה שאנחנו חשבנו כאן בוועדה, ל-500 שקלים.

קארין אלהרר: והצבעת בעד.

שלמה קרעי: אני חושב שבקנס כזה גבוה - - -

קארין אלהרר: הצבעת בעד להעלות את הקנס, תעמוד מאחורי הדברים שלך.

שלמה קרעי: נכון, נכון.

אוסנת הילה מארק: חייבים לשמור על הקואליציה.

שלמה קרעי: נכון, יש לנו משמעת קואליציונית, ואנחנו מקבלים בסוף את העמדה המקצועית.

קארין אלהרר: אז אל תבלבל את המוח.

שלמה קרעי: אבל חשבנו שזה - - -

אוסנת הילה מארק: אלי, זה היה בשבילך.

שלמה קרעי: יחד עם העלאת הקנס הזה גם אמרנו שיהיה שיקול דעת לאוכף, שיקול דעת לשוטר, שלא ייתן את הקנס - - -

יעקב אשר: לא יש, הוא חייב להפעיל אותו.

שלמה קרעי: בדיוק, שחייב להזהיר, חייב להרתיע.

שלמה קרעי: הקנס זה רק למפירי חוק במזיד, לא ילדה שיושבת בצד ושכחה לשים את המכסה או שלא שכחה, אבל היא ילדה קטנה.

שלמה קרעי: ודיברו כאן על כל מיני דוגמאות שהיו בעבר.

שלמה קרעי: לפני חודשיים-שלושה גם ביקשנו דיון על הילדה הזאת במאה שערים, על התינוקת בעגלה גם שזרקו רימון והיא נפגעה.

שלמה קרעי: בצורה כזאת, אני לא יודע, גם שם זה משהו – אנחנו לא ועדת חקירה כאן – אבל גם שם היו טענות לכאן ולכאן כאילו מדובר באכיפה מוגזמת כשמדובר בציבור הזה במאה שערים.

יעקב אשר: תודה רבה.

שלמה קרעי: רגע, סליחה, אדוני.

שלמה קרעי: אני חושב שאין מזרזין אלא למזורזים.

שלמה קרעי: אני חושב שהמשטרה נמצאת כאן והמטרה שלה כמונו היא להשיב את אמון הציבור, שהאנשים ישמחו לראות שוטרים בשכונה שלהם ששומרים עליהם.

שלמה קרעי: המטרה של המשטרה היא לשמור על הסדר, לשמור על האזרחים מפני מפירי החוק ולא להוות גורם מאיים.

שלמה קרעי: ולכן, החשיבות של הדיון הזה, אדוני היושב-ראש, היא שבמשטרה ידעו גם בנוסף שאנחנו כאן עם האצבע על הדופק.

יעקב אשר: תודה רבה.

שלמה קרעי: אנחנו כאן עוקבים אחרי הדברים האלה.

שלמה קרעי: ואני רוצה רק לסיים, שאם יש צורך בהחלטה כזאת שרק שוטרי סיור מסוימים, רק שוטרי סיור למשל, יוכלו לתת דוחות, אנשים שידעו איך לפנות לילדים.

שלמה קרעי: בכלל לתת דוח לילד מתחת לגיל 18 צריך שיהיו רק אנשים מסוימים, שוטרים שיוסמכו לכך.

שלמה קרעי: לא כל שוטר שעומד מול עבריינים יבוא וייתן גם דוח לילדים קטנים.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב אשר: נשמע אחר כך מהמשטרה גם את פעולות ההסמכה.

יעקב אשר: אגב, המשטרה גם קיבלה על עצמה, כמו שאמרתי מקודם, במסגרת אותה חקיקה שהייתה, שהם גם יהיו אחראים על הפקחים העירוניים שמצטרפים כרגע לעניין הזה.

שלמה קרעי: אני לא יודע מי צריך להיות אחראי על מי, יכול להיות שדווקא להפך.

יעקב אשר: לא, האחריות שלהם היא להבהיר מה הסמכויות ומה הדברים.

יעקב אשר: ואני עוד פעם אומר, אני עושה הבדלה בין האנשים שעברו קרוב למזיד, אני מסכים איתך בהגדרה הזאת, לבין המדיניות.

יעקב אשר: אבל מדיניות לבד לא יכולה להיות, היא חייבת להיות אכיפתית בתוך המשטרה.

יעקב אשר: ותכף נשמע את הדברים, נגיע לזה.

יעקב אשר: אני עושה סבב של כל הגורמים, ובסוף אתן לכם את הזמן שלכם, של המשטרה, לשמוע אתכם בקשב רב.

יעקב אשר: ואני כרגע מדלג לאלי אבידר, ולו מסיבה אחת, שאתם הגעתם יותר מאוחר ממנו.

יעקב אשר: השאר היינו קודם.

יעקב אשר: אלי אבידר, בבקשה.

יעקב אשר: לאחר מכן חברת הכנסת עינב קאבלה; לאחר מכן – חבר הכנסת ברוכי; ואחרון חביב – חבר הכנסת אריאל קלנר.

יעקב אשר: בבקשה, אלי.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

אלי אבידר: א'.

אלי אבידר: חשבתי שאני מברך על הדיון הזה, אבל אני מצטער עליו צער רב, ואני אגיד לך למה.

מיכאל מלכיאלי: אין חובת נוכחות.

אלי אבידר: אני אומר לך למה.

אלי אבידר: כיוון שאני אפילו מתבייש היום, ואני רוצה לבקש סליחה מאנשי המשטרה שנמצאים פה.

אוסנת הילה מארק: די, אל תהיה פופוליסט.

אוסנת הילה מארק: די, אבידר.

אוסנת הילה מארק: די.

אלי אבידר: והדבר הוא מאוד מאוד פשוט.

יעקב אשר: אם הוא לא יהיה, אז מה עוד?

יעקב אשר: צריך קצת.

אוסנת הילה מארק: קצת.

יעקב אשר: 20%, 30%.

אוסנת הילה מארק: טוב, ליברמן רואה את זה, נו.

אלי אבידר: תעמוד במילה שלך פעם, ותדאג שלא יפריעו לי.

יעקב אשר: חברים.

אלי אבידר: בן אדם צריך שתהיה לו מילה.

יעקב אשר: מאה אחוז, הנה, שמתי את המיקרופון רחוק.

אוסנת הילה מארק: כי מילה זו מילה.

יעקב אשר: מילה זו מילה.

יעקב אשר: זה שלכם, לא שלנו.

אוסנת הילה מארק: כי מילה זו מילה.

אלי אבידר: אוסנת, אני - - -

יעקב אשר: אוסנת, אני אגן בחירוף נפש על זכות הדיבור של אלי.

אלי אבידר: אתה תגן בחירוף נפש.

אלי אבידר: א'.

אלי אבידר: אני רוצה לבקש סליחה מאנשי המשטרה שנמצאים פה, אבל בעיקר מאנשי המשטרה - - -

שלמה קרעי: מהילדה אתה גם מבקש סליחה?

יעקב אשר: שלמה, הוא לא הפריע לך.

אלי אבידר: אני רוצה להגיד לאנשי הקואליציה פעם אחת, עוד מישהו מפריע לי, אחרי זה אל תתחילו לבכות שאני מפריע לכם, בסדר?

אלי אבידר: כיבדתי אתכם, בואו נמשיך.

יעקב אשר: המסר הועבר.

אלי אבידר: אני רוצה לבקש סליחה מאנשי המשטרה, ולא מאלה שיושבים פה, אלא מאלה שמרגישים מותקפים.

אלי אבידר: לי הייתה ביקורת על המשטרה כמה פעמים בחודשים האחרונים, אבל לעשות את מה שעושים עכשיו זה לא הגיוני.

אלי אבידר: על מי אתם מלינים?

אלי אבידר: תלינו על עצמכם.

אלי אבידר: הרי כשרצו להעלות פה את החוק ל-500 שקלים אמרנו אל תעלו, אמרנו אל תגבירו את האכיפה.

אוסנת הילה מארק: מה זה רלוונטי לאלימות?

אלי אבידר: אל תפריעי לי.

יעקב אשר: מה הקשר?

מיכאל מלכיאלי: זה לא קשור.

אלי אבידר: אל תפריעי לי.

אוסנת הילה מארק: מה זה רלוונטי לאלימות?

אוסנת הילה מארק: מה זה רלוונטי?

אלי אבידר: אל תפריעי לי.

אלי אבידר: בואי תלמדי לכבד דיון.

אלי אבידר: נראה אותך בוועדה - - -

אוסנת הילה מארק: מה זה רלוונטי לאלימות?

אלי אבידר: נראה אותך בוועדה לבחירת שופטים שתפריעי להם שם, יוציאו אותך מהדיון בשנייה.

אלי אבידר: ועכשיו בוא נמשיך.

אלי אבידר: אתם תלינו על עצמכם.

אלי אבידר: אנחנו אמרנו לכם שמי שיסבול זה אנשי – מי יסבול?

אלי אבידר: העדה החרדית - - -

אוסנת הילה מארק: למה?

אלי אבידר: אנשי עיירות הפיתוח.

אלי אבידר: למה?

אלי אבידר: ככה.

אוסנת הילה מארק: למה?

אלי אבידר: עכשיו, הדבר המרכזי הוא - - -

שלמה קרעי: אבל למה אתה חושב שהם יסבלו?

אלי אבידר: אתם עכשיו מה תעשו?

מיכאל מלכיאלי: אתה מדבר סרה במשטרה, זה לא יפה.

אלי אבידר: אדוני יושב-הראש שלא שולט בדיון, יעקב, בבקשה, תן לדבר פה.

יעקב אשר: כן.

אלי אבידר: אני מציע להזמין מחר גם את נציגי השב"כ, בוא נכעס עליהם למה הם שולחים סתם לעשרות אלפי אנשים שלא היו במקום.

יעקב אשר: אני בעד.

אלי אבידר: בוא, יאללה.

יעקב אשר: אני בעד, אני בעד, מה הבעיה?

אלי אבידר: אתם עושים אכיפה בררנית בתוך החוקים המטורפים שאתם מביאים, ואתם מצביעים בעד, ואחרי זה אתם באים להתלונן.

אלי אבידר: מה אתם רוצים מהם?

אלי אבידר: מה אתם רוצים מהם?

אוסנת הילה מארק: מה, בגלל ה-500 זה נהיה אלים יותר?

אלי אבידר: לא, בגלל עצם העובדה של להכניס את העם לחרדה ולשלוח את המשטרה בכל סט של חוקים.

אלי אבידר: עכשיו מה תעשו עם השב"כ?

אלי אבידר: השב"כ הכניסו עד עכשיו 50,000 אנשים לבידוד.

אוסנת הילה מארק: אני לא מאמינה שאתה אומר את זה.

אלי אבידר: הכניסו 50,000 אנשים לבידוד, חלק גדול לא מדויק.

אלי אבידר: למה לא תביאו אותם פה למשפט שדה?

אלי אבידר: אנחנו אמרנו לכם אל תעשו את זה.

מיכאל מלכיאלי: זה לא משפט שדה.

אלי אבידר: אמרנו שזה לא מדויק.

אלי אבידר: עכשיו מה תעשו?

אלי אבידר: תביאו אותם לדיון ותנזפו בהם?

אלי אבידר: אני רוצה להגיד לכם משהו, תפסיקו להיות פופוליסטים.

מיכאל מלכיאלי: לא קנס, דבר אחר ודאי שכן, למה - - -

אלי אבידר: תתחילו להיות עם עמוד שדרה, וכשבנימין נתניהו ומאיר בן שבת המתכלל מביאים חוק להעלות קנס ולהגביר את האכיפה ולשגע את האוכלוסייה תצביעו נגד.

אלי אבידר: תצביעו נגד.

אוסנת הילה מארק: אבל, רגע, אלי, בין 200 ל-500 מה זה קשור?

אלי אבידר: תצביעו נגד, אנחנו נתמוך בכם.

אלי אבידר: תצביעו נגד.

יעקב אשר: מה זה קשור?

אוסנת הילה מארק: אבל מה זה קשור?

קריאות: - - -

יעקב אשר: אתה רוצה - - -

אלי אבידר: אל תפריע לי עכשיו.

יעקב אשר: אתה רוצה שיפריעו לך.

אלי אבידר: ואתם עומדים בלחץ של הציבור שלכם בעדה החרדית, אז תצביעו נגד, תהיו גברים.

אוסנת הילה מארק: אלי, בין 200 ל-500, 500 מעלה את היקף האלימות?

אלי אבידר: ואני אומר לש"ס, כי אצלכם אין נשים, תהיו גברים.

יעקב אשר: אל תענו לו.

שלמה קרעי: למה אתה חושב שרק החרדים יסבלו מזה?

שלמה קרעי: אתה גם מודה שיש אכיפה?

אלי אבידר: תהיו גברים, תצביעו נגד.

אלי אבידר: אבל אל תבואו לבלבל פה את המוח ולתקוף אנשים טובים.

יעקב אשר: תודה רבה.

אלי אבידר: וכן, אדוני, הגיע הזמן שתתנצל על המילה "סרחו".

אלי אבידר: שוטרים לא סרחו, אדוני, הם לא לקחו שוחד, הם לא גנבו, הם נתנו.

מיכאל מלכיאלי: אתה לא תטיף מוסר ליושב-ראש.

אלי אבידר: הם אולי עברו על תקנה.

יעקב אשר: אדוני יעבור - - -

אלי אבידר: בדוק במושג ותתנצל.

אלי אבידר: חשוב שתעשה את זה.

יעקב אשר: אז אני רוצה שתבדוק את ההתבטאויות שלך.

אלי אבידר: תבדוק "סרחו", בבקשה, אדוני.

יעקב אשר: אתה לא תפריע לי.

אלי אבידר: אני אומר לך תבדוק.

יעקב אשר: שאלת, אז גמרת לדבר.

אלי אבידר: אמרת שלא.

אלי אבידר: תבדוק.

אלי אבידר: תתנצל בפניהם.

יעקב אשר: סיימת לדבר.

אלי אבידר: לא.

יעקב אשר: עכשיו סיימת לדבר.

אלי אבידר: לא.

יעקב אשר: חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

יעקב אשר: אני גם לא אענה לך על דברים שאתה שואל.

אלי אבידר: מצוין.

יעקב אשר: מצוין.

אלי אבידר: אבל היה ראוי שאם אמרת מילה, לחזור בה.

יעקב אשר: היה מן הראוי שלא תדבר בלי רשות.

יעקב אשר: אני לא אענה לך.

אלי אבידר: אדם גדול יודע להגיד טעיתי.

יעקב אשר: אני לא אענה לך.

אלי אבידר: לא קרה כלום.

יעקב אשר: תבדוק את ההתבטאויות שלך נגד הפקידים ונגד אנשי מקצוע.

אלי אבידר: אבל אני אומר לך "סרחו", אמרת לי לא אמרתי.

אלי אבידר: יש לך פה, תבדוק את הפרוטוקול.

יעקב אשר: אל תהיה דמגוג, וגם דבר שקר, כי זה לא היה.

יעקב אשר: אתה תבדוק את זה.

אלי אבידר: יעקב, אני אקח אותך לוועדת אתיקה, אמרת לי שקרן עכשיו.

יעקב אשר: מה שאמרתי עכשיו זה "דבר שקר".

אלי אבידר: אני אקח אותך לוועדת אתיקה שעדיין לא הצלחתם להקים.

יעקב אשר: אתה לא יכול לקחת אותי, אתה יכול להזמין אותי, במקרה הטוב.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: אלי, למה?

יעקב אשר: מיכאלי, עזוב.

יעקב אשר: תאמינו לי, יש לי תואר - - -

אלי אבידר: "סרח" אמרת, תתנצל, מה קרה?

אלי אבידר: לא קרה כלום.

יעקב אשר: אנחנו חברים טובים.

יעקב אשר: הוא צריך עכשיו את הזה שלו, בסדר.

אלי אבידר: בדיוק.

אלי אבידר: ליברמן התקשר ביקש שאני אעשה בלגן.

אלי אבידר: אצלנו זה עובד לפי הוראות.

יעקב אשר: לא, דווקא עכשיו הוא לא ביקש ממך.

יעקב אשר: חבר הכנסת אליהו ברוכי, ולא להפריע לו, זו הופעה ראשונה כאן אצלנו בוועדה.

קארין אלהרר: ברכות.

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, אני גם מודה על הדיון, אבל אני מתבייש בדיון הזה.

אליהו ברוכי: אלי, אני רוצה לומר לך דבר אחד, אני עשרה ימים במשכן, משהו כזה, עד לרגע זה כל הדיון על הנושא הזה היה חזית אחידה כשכל חברי סיעות הבית הבינו שהמשטרה שגתה, לא יודע, סרחה אני לא רוצה להגיד, לא יודע מה המונחים בהגדרות שלך.

אלי אבידר: אני אגיד לך.

אליהו ברוכי: עזוב, אבל ברור שיש פה אכיפה בררנית, ברור שכל המקרים הקשים יוצאים רק מהאזורים החרדיים.

אליהו ברוכי: זאת עובדה.

אליהו ברוכי: עכשיו, אל תלין עלינו שאנחנו מעבירים חוקים כשאנחנו צריכים לדעת שהמשטרה תיקח את הקושי שלהם ואת העול שלהם רק לאזורים החרדיים, ממש לא.

אליהו ברוכי: זאת לא הכוונה בחוק במדינת ישראל.

אלי אבידר: אבל אמרנו לכם לפני זה, אליהו.

אליהו ברוכי: לא, ממש לא.

אלי אבידר: אמרנו לכם לפני זה.

אליהו ברוכי: כל סיעות הבית הציגו פה חזית אחידה על השגגה שיצאה מהמשטרה.

אליהו ברוכי: ממש לא.

אליהו ברוכי: אתה פה לוקח את זה למחוזות אחרים.

יעקב אשר: נכון.

אליהו ברוכי: ואנחנו מצפים מהמשטרה שתתנצל ותעניש את השוטרים.

יעקב אשר: נכון.

אליהו ברוכי: לא בשביל נקמה, ממש לא.

אליהו ברוכי: בשביל להחזיר את האמון, בשביל ההרתעה.

אליהו ברוכי: ממש לא בשביל נקמה.

אליהו ברוכי: אתה משום מה מנסה לקחת את זה למקומות מאוד לא נעימים.

אליהו ברוכי: ממש לא.

אלי אבידר: כך אתה מרגיש.

אליהו ברוכי: לגמרי.

אליהו ברוכי: עד שבאתי לפה, אני אומר לך, עד שבאתי לפה החזית הייתה אחידה עם כל סיעות הבית.

אלי אבידר: החלטתם עכשיו לעשות אכיפה בתוך המשטרה.

יעקב אשר: לא, לא, אלי.

אליהו ברוכי: אלי מושך את זה לכיוונים לא נכונים, מאוד לא נכונים.

יעקב אשר: אלי, אתה עושה דבר שלא היה צריך לעשות, אבל לא חשוב, אף אחד לא קונה את זה.

אלי אבידר: אתה התחלת את הדיון ברגע שהבאת אבא.

יעקב אשר: אף אחד לא קונה את זה.

יעקב אשר: לא קונים את זה.

אלי אבידר: את שלך לא קונים.

אלי אבידר: הבאת אבא של ילדה כדי - - - את הדיון על התחלה בהתחלה?

יעקב אשר: מאה אחוז.

יעקב אשר: הרב ברוכי, תסיים.

אליהו ברוכי: אני רוצה עוד שלב אחד.

אליהו ברוכי: גם חבר הכנסת מלכיאלי עמד במליאה, הציג עבודה שעשו אנשי תקשורת.

אליהו ברוכי: כל הכתבות בתקשורת, לא יודע אם כל, הציג רשימה של כתבות עם חזית, כל פעם התמונה שמוצגת היא תמונה של חרדים.

אלי אבידר: לא התנגדנו.

אליהו ברוכי: אבל אתה פה מושך את הדיון עכשיו למקום שזה כאילו - - -

אלי אבידר: אתם עשיתם את זה.

אליהו ברוכי: תשמע, כשמביאים חוק במדינה אף אחד לא מצפה מאנשי המשטרה שייקחו את זה רק לאזורים חרדיים, ממש לא.

אליהו ברוכי: אבל שים לב שכל ההתקפות, כל המקרים הקשים יוצאים מאזורים חרדיים.

אליהו ברוכי: ממש לא.

אלי אבידר: א'.

אלי אבידר: זה מה שמצטלם היום.

יעקב אשר: אליהו, סיימת?

אליהו ברוכי: סיימתי, כן.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קלנר, בבקשה.

אריאל קלנר: שלום, תודה, אדוני היושב-ראש.

אריאל קלנר: קודם כול אני מצטרף לחבריי, למרביתם, אני חושב שזה צריך להיות באמת דבר שכולם צריכים להסכים עליו, שלא יכול להיות ששוטרים יבואו ויתנפלו על ילדה בצורה כזאת.

אריאל קלנר: הרי אין בזה שום היגיון, שום היגיון שבעולם.

אריאל קלנר: והטענה פה, הטענה שגם אני חש אותה, יש פה איזושהי לגיטימיות כביכול, לא לגיטימיות, זה לא כתוב, זה לא מונחה, זה לא רשום, אבל יש איזשהו פרופיילינג, החרדים הם קבוצה שמפרה הוראות, הם לא שומרים על התקנות, ולכן צריכים לאכוף נגדם בכל העוצמה.

אריאל קלנר: זה נכון, אמר את זה חבר הכנסת קרעי לפניי, אין להם את המגפון החזק.

אריאל קלנר: יש קבוצות שיש להן מגפון חזק, שם אתה עושה טעות קטנה, שעתיים זה יהיה בחדשות, ושבועיים ידברו על זה, ו-1,001 גורמים מאוד מאוד חזקים שיש להם את אותם מגפונים, ווליום חזק, יבוא וידברו בלי הפסקה על הדברים האלה.

אריאל קלנר: אז גם אני רוצה קודם כול להוריד את הלהבות.

אריאל קלנר: אני לא בעד לעשות דה-לגיטימציה למשטרה.

אריאל קלנר: למשטרה יש תפקיד חשוב ביותר בתקופה הזאת, אבל עם זאת, היא לא יכולה לבוא ולהתנהל בצורה של פרופיילינג, היא צריכה לבדוק את עצמה טוב טוב.

אריאל קלנר: לא יכול להיות, וזו התחושה שלי, דרך אגב, התחושה הזאת מתחילה ממה שקורה בעיתונות, ממה שקורה באיזושהי אווירה ציבורית כזאת שנוצרת, שיש ציבור שמולו אפשר לבוא ולהיכנס בו.

אריאל קלנר: למה?

אריאל קלנר: כי הוא עבריין מועד.

אריאל קלנר: התפקיד שלכם הוא להוריד את הדבר הזה למטה.

אריאל קלנר: זה לא יכול להימשך ככה.

אריאל קלנר: אנחנו צריכים שהילדים פה יגדלו עם אמון במשטרה.

יעקב אשר: נכון.

אריאל קלנר: אנחנו צריכים שהאזרחים פה יגלו אמון במשטרה.

אריאל קלנר: לא יכול להיות שהאזרחים ירגישו שהמשטרה היא האויב שלהם.

אריאל קלנר: ובכל הנושא הזה של סמויים, בוודאי שלא צריכים להיות, בטח לא במקרה כזה של אכיפה כשאנחנו רוצים בסך הכול לסייע לאזרחים לשמור על התקנות.

אריאל קלנר: לא מדובר פה בעבריינים.

אריאל קלנר: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: אני רוצה רק לומר בהמשך לדברים האלה, ושוב לספר טיפה אחורה, וחברכם גם בדימוס וגם של היום יודעים.

יעקב אשר: כשהייתי ראש עיריית בני ברק תמיד הייתה מסורת כזאת, רוב ראשי עיריית בני ברק תמיד התגאו שבבני ברק אין תחנת משטרה, כי באמת אחוזי הפשיעה היו הרבה יותר נמוכים מכל מקום אחר, וכו', והתגאו בזה.

יעקב אשר: ואני באתי, ראש עיר שגם קצת מכיר את המערכת, ואמרתי: אני כן רוצה תחנת משטרה בבני ברק.

יעקב אשר: והקמנו נקודת משטרה בבני ברק, ושיתוף הפעולה עם המשטרה בבני ברק היה מצוין.

יעקב אשר: היה מצוין ועלה על פסים מאוד טובים של הידברות, של הבנה.

יעקב אשר: הקמתי את השיטור העירוני בבני ברק ביחד עם המפקחים שלנו עם המשטרה.

יעקב אשר: אז שאף אחד לא ייקח אותי למקומות שאני לא שם.

יעקב אשר: אני לא שם.

יעקב אשר: מעשיי יוכיחו, לא דיבוריי בפייסבוק.

יעקב אשר: מעשיי יוכיחו.

יעקב אשר: רק אני אומר דבר אחד, ואמר את זה קלנר ואמרו את זה גם אחרים, וראיתם איך החברים מדברים על זה, ובטוח שאם היה פה מישהו מיוצאי אתיופיה הוא היה אומר את זה אותו דבר.

יעקב אשר: אנחנו כן רוצים שהאמון לא ייסדק, כי אמון הוא בסוף גם היכולת שלכם לאכוף, כי זה חלק מהחינוך.

יעקב אשר: ולכן אתם צריכים לשים – אתה יודע, כמו שעושים מבצע במקום שרוצים שבוע ניקיון, שבוע הסברה לא רק לחרדים, לכולם – בנושא המסכות, איך השוטר הופך את עצמו למסבירן, לאכוף בסוף כמו שאמרו.

יעקב אשר: מסבירן, מרתיען, הרתעה כמו שאנחנו עושים.

יעקב אשר: אתם יודעים, הרי גם בבטיחות בדרכים, הייתי יושב-ראש הוועדה בקדנציה הקודמת, היה שיתוף פעולה מקסים עם דורון ידיד שהוא היום מפקד המחוז.

יעקב אשר: החשיבות הייתה בנוכחות בשטח.

יעקב אשר: הנוכחות בשטח חשובה, היא חלק מהעניין, אבל אם הנוכחות הופכת לסיפורי זוועות כאלה זה יכול לסדוק את האמון.

יעקב אשר: אנחנו נשמע עוד שלושה גורמים, ולאחר מכן המשטרה מקבלת את כל הזמן הנדרש לה.

יעקב אשר: עורכת הדין ורד וינמן מנכ"לית המועצה לשלום הילד, תודה שהגעת.

ורד וינדמן: תודה רבה.

ורד וינדמן: תודה, אדוני יושב-הראש.

ורד וינדמן: אני רוצה, ברשותכם, לדבר על ילדים ורק על ילדים.

ורד וינדמן: זה לא מקרה בודד, המקרה שאיתו פתחת, אדוני היושב-ראש, את הדיון.

ורד וינדמן: יש פה צבר של מקרים, לפחות על שניים מהם הוצאנו מכתבים למשטרת ישראל, וזה צבר אירועים שמי שעומד במרכז שלהם הם ילדים.

ורד וינדמן: אסור להתעלם מזה שלא מדובר פה בעניין נקודתי.

ורד וינדמן: ומה שצריכה להיות כאן זאת התוויית דרך.

ורד וינדמן: התוויית דרך שמתחילה מלמעלה ויורדת עד לאחרון השוטרים.

ורד וינדמן: גם אנחנו היינו בדיון, נציגה שלנו, עורכת הדין לירון אשל הייתה בדיון - -

יעקב אשר: נכון.

ורד וינדמן: - - ועמדה על כך שכשעסקינן בקטינים צריך להתייחס באופן אחר.

ורד וינדמן: המשטרה יודעת את זה, אנחנו יודעים לעבוד עם מחלקת נוער של המשטרה, אלא שמי שמסתובב ברחובות האלה אלה לא שוטרים שעוברים הכשרה מיוחדת לעבודה עם נוער.

יעקב אשר: בדיוק, זאת הבעיה.

ורד וינדמן: וזאת גם לא עבודה רגילה של המשטרה, היא שונה.

ורד וינדמן: ויש ציפייה מהמשטרה כן – מבלי לצאת כנגד המשטרה כגוף – אבל יש ציפייה מהמשטרה לבוא ולומר: טעינו, ולומר: נפיק לקחים.

ורד וינדמן: זה לא המסר שעובר, לא בתגובות בתקשורת, לא באחת התשובות שקיבלנו, שאני מרשה לעצמי לומר שהיא הייתה תשובה מביכה לתלונות ולטענות שלנו.

ורד וינדמן: ואנחנו גוף שיודעים להעריך את עבודת המשטרה, ולא רוצים שהילדים יפחדו מהמשטרה.

ורד וינדמן: גם המשטרה לא רוצה שילדים יפחדו ממנה, לא ילדים ולא בני נוער.

ורד וינדמן: רוצים שיהיה גם כחברה, ובטח עבור ילדים, שיהיה אמון במשטרה.

ורד וינדמן: תגובות שמתגוננות, תגובות שמתחילות להתווכח על זווית צילום, תגובות שמדברות על "רואים רק חלק מהתמונה", הן תגובות שלא מעודדות אמון לא של הציבור בכלל ולא של ילדים ונוער.

ורד וינדמן: אז צריך לדעת לומר: טעינו, נפיק לקחים, נלמד ונראה איך אנחנו משפרים את ההתנהלות שלנו מול ילדים.

ורד וינדמן: עכשיו אני רוצה להיות קונקרטית כי אמר היושב-ראש שהדיון הזה אמור להיות קונקרטי, ובצדק.

ורד וינדמן: מה שהמשטרה צריכה לעשות מעבר להפקת לקחים וכן העברת מסר, צריכות לצאת הנחיות מאוד ברורות.

ורד וינדמן: אני מודה שהתלבטתי קצת על ההנחיות, כי כשרואים את הסרטון על אותה ילדה צעירה, אתה שואל את עצמך: צריך הנחיות בשביל זה?

ורד וינדמן: זה לא רק שכל ישר?

ורד וינדמן: רק היגיון בריא שאומר: לא ככה מתנהגים.

יעקב אשר: בדיוק.

ורד וינדמן: אבל יכול להיות שכן, אז צריך הנחיות מאוד ברורות, וצריך שהדברים יהיו ברורים, ושהמשטרה תבין שיש לה פה לפני הכול – ואני יודעת שאמרת את זה, אדוני, אני מסכימה עם זה ואני רוצה להחזיק להחרות אחריך – למשטרה יש כאן תפקיד קריטי של הסברה, זה התפקיד הגדול.

ורד וינדמן: הם באים במגע יומיומי עם הציבור, גם עם ציבור הקטינים שמסתובב מטבע הדברים ברחוב, יש לו תפקיד הסברתי.

ורד וינדמן: וכן, להסתובב עם תרמיל עם מסכות, כן, לתת למי שאין לו מסכה.

ורד וינדמן: זה התפקיד.

ורד וינדמן: המשטרה תשיג ככה גם את המטרה של שמירה על הבריאות, שהיא חשובה, וגם תשפר את אמון הציבור, שהוא חשוב לציבור בכלל, ולילדים.

ורד וינדמן: וזה צריך להיות התפקיד – לקחת אחריות, הנחיות, הסברה, וכן לסייע, לתת יד מושטת.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: ובהזדמנות זאת גם אני מודה לכם על שיתוף הפעולה בוועדה עם הנציגה שלך, כמו שהזכרת, שבהחלט האירה את עינינו בהרבה דברים.

יעקב אשר: יונית אפרתי, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, נמצאת איתנו?

יעקב אשר: שלום.

יונית אפרתי: תודה רבה.

יונית אפרתי: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות היא חלק ממשרד המשפטים.

יונית אפרתי: אלינו מגיעות פניות ציבור.

יונית אפרתי: כשאלינו הגיעו לא מעט פניות של אנשים עם מוגבלות ובני משפחתם במהלך הגל הראשון, וגם כעת.

יונית אפרתי: חשוב לי לציין קודם כול שהוצאה החרגה כלפי אנשים עם מוגבלות גם בעטיית מסכה וגם ביציאה בזמנו כשהייתה הגבלה של ה-100 מטר.

יונית אפרתי: ההחרגה בצו, כך שאנשים עם מוגבלות לא חייבים לעטות מסכה.

יונית אפרתי: והמקרים שהגיעו אלינו הם מקרים שבהם המשטרה או גורמי האכיפה לא הכירו את ההנחיות ופעלו אל מול האנשים.

יונית אפרתי: אם תיארתם כאן טראומות שילדים חווים, טראומות כאלה חוו גם אנשים עם מוגבלות נפשית, גם אנשים עם מוגבלות שכלית, גם אנשים עם אוטיזם.

יונית אפרתי: אם דיברתם על אנשים שלא יכולים לסנגר על עצמם, אז פגשנו את זה גם.

יונית אפרתי: גם קיבלו דוחות, גם חוו התנהלות שעוררה אצלם חרדות נוספות.

יונית אפרתי: כלומר, התנהלות ותגובות של המשטרה, שחלקן היו גם תגובות אלימות.

יעקב אשר: אלי, למה אתה לא מאשים אותה?

יעקב אשר: היא אומרת אלימות על המשטרה.

קארין אלהרר: די, נו, יעקב, זה לא אותו דבר.

אלי אבידר: התעייפתי.

אלי אבידר: התעייפתי - - -

יונית אפרתי: אנחנו בודקים כל תלונה ופנייה שמגיעה אלינו.

יונית אפרתי: פנינו למשטרה.

יונית אפרתי: מעבר לזה הוצאנו הנחיות למשטרה כיצד נכון לפעול.

יונית אפרתי: ומה שחשוב ומה שצריך להדגיש זה באמת שהמשטרה תכיר את ההחרגה בצו, כך שאנשים עם מוגבלות לא חייבים לעטות מסכה, והם אינם צריכים לשאת כרטיס שמזהה אותם כאנשים עם מוגבלות, בהמשך לאחת ההצעות שעלתה כאן במהלך הדיון.

יונית אפרתי: מספיק שאדם יגיד זאת, הוא לא צריך להראות כרטיס נכה, הוא לא צריך להוציא תעודת רופא.

יונית אפרתי: זה אחד.

יונית אפרתי: שתיים, אם חלילה נגיע למצב של סגר, שוב, ההחרגה של 100 מטר, יציאה מעבר ל-100 מטר תהיה רלוונטית, וגם כאן חשוב שיכירו את ההנחיה.

יונית אפרתי: אני מאוד מסכימה עם האמירה שהייתה בתחילת הדיון על שיקול דעת ועל ההסברה.

יונית אפרתי: כלומר, ברגע שמגיע שוטר או גורם האכיפה חשוב לפעול קודם כול בשיחה, קודם כול בירור, קודם כול לבדוק מה קרה, למה אתה לא עוטה מסכה, בוא תעטה מסכה, ואז לנהל איזשהו שיח ולראות באמת מיהו האדם שמולו מתנהלים, ואני בטוחה שמרבית מקרי האלימות לא היו מתרחשים.

יעקב אשר: תודה רבה.

יונית אפרתי: רק אני חייבת לציין פה - -

יעקב אשר: לסיום, בבקשה.

יונית אפרתי: - - חבר הכנסת, תסלחו לי שלא רשמתי את שמו, אני לא זוכרת כבר מי היה בדיון.

יעקב אשר: לא משנה.

יונית אפרתי: דיבר על ייצוג הולם בקרב המשטרה.

יונית אפרתי: אני מאוד מסכימה עם האמירה הזאת.

קארין אלהרר: ינון אזולאי.

יעקב אשר: חבר הכנסת אזולאי.

יונית אפרתי: ואכן, בקרב המשטרה רמת העמידה, ייצוג הולם, כלומר, העסקת אנשים עם מוגבלות בתוך המשטרה , המשטרה אינה עומדת ביעד שלה של 5%.

יונית אפרתי: הם נמצאים בעמידה בינונית.

יעקב אשר: חבל, משטרת ישראל, הם מדברים על היעד של 5% בהעסקת בעלי מוגבלויות, שלא עומדים בה במשטרה.

קארין אלהרר: - - - הם לא הבעלים.

קארין אלהרר: אם הייתה לי בעלות הייתי נותנת לך אותה.

יונית אפרתי: ואני מאוד מסכימה שלו במשטרה היו מועסקים יותר אנשים עם מוגבלות היו מכירים יותר את האוכלוסייה, היו יודעים לזהות מי הם האוכלוסייה של אנשים עם מוגבלות.

יונית אפרתי: שוב, אני מדברת על אנשים עם מוגבלות שלא רואים, אנשים עם מוגבלות נפשית, שכלית, אוטיזם.

יונית אפרתי: כלומר, אין פה סממן חיצוני בהכרח שמקל על הזיהוי, ולכן חשוב להכיר את האנשים ולכן חשובה ההתנהלות ושיקול הדעת.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: עורך דין ישי שרון, הסנגוריה הציבורית, אחרון; ולאחר מכן נשמע את דברי המשטרה.

יעקב אשר: בבקשה, ישי, קצר, אתה יודע לקצר, אני יודע.

ישי שרון: שלום לכולם, אני רוצה קודם כול לומר, להזכיר לכולנו שכאן מדברים על אכיפה לא רגילה, לא לנו ולא למשטרה.

ישי שרון: המשטרה לא מורגלת באכיפה של עבירה שהיא למעשה מינהלית ולא פלילית.

ישי שרון: ואנחנו הציבור לא מורגלים בסוג של אכיפה בוא נגיד הדוקה כזאת יומיום עם דרישות הזדהות, וכו'.

יעקב אשר: נכון.

ישי שרון: אני חושב ששני הצדדים צריכים להתרגל למציאות החדשה הזאת.

ישי שרון: ומכאן אני מתחבר להצעה של ורד, שהמשטרה תגבש הנחיות ונהלי אכיפה שהם drill down את סעיפי החוק, וגם תפרסם אותם לציבור.

ישי שרון: אני מניח שיש הנחיות אכיפה כאלה, ואני מקווה שהן גם מתייחסות לחלק מהבעיות שעלו כאן בוועדה, בין אם זה היחס לאוכלוסיות מיוחדות, אקט ההסברה לפני האכיפה.

ישי שרון: אני אוהב לקרוא לזה סוף מעשה במחשבה תחילה.

ישי שרון: אבל חשוב מאוד שההנחיות האלה גם יהיו מונגשות ויפורסמו לציבור.

ישי שרון: זאת נקודה אחת.

ישי שרון: נקודה שנייה שאני רוצה לציין היא בעקבות פנייה שלנו, של הסנגוריה הציבורית הארצית, לממלא-מקום מפכ"ל המשטרה, וזה בנושא שקשור לאכיפה.

ישי שרון: אנחנו מזהים בסנגוריה הציבורית אווירה מדאיגה במס' מקרים של אזרחים שנכנסו, שלא בטובתם, לעימות ישיר עם שוטרים רק בגלל שהם תיעדו פעולת אכיפה.

ישי שרון: על פי רוב החיכוך הזה מתחיל ומסלים בעקבות דרישה, לא חוקית אגב, של שוטר מהאזרח להפסיק את התיעוד.

ישי שרון: לפעמים זה גם ממשיך בחיפוש לא חוקי בטלפון, החרמה שלו, ולפעמים אפילו זה מגיע לעיכובים ולמעצרים.

ישי שרון: ביקשנו מממלא-מקום המפכ"ל גם בהקשר הזה להנחות את השוטרים בשטח שמדובר בפרקטיקה פסולה, וזה עוד משהו שצריכים לתת עליו את הדעת.

ישי שרון: כי אנחנו מעריכים שככל שלא ייתנו מענה לפרקטיקה הפסולה הזאת יהיו עוד ועוד חיכוכים גם על הרקע הזה.

ישי שרון: תודה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: ועכשיו משטרת ישראל, ניתן להם את הזמן הדרוש לצורך העניין.

יעקב אשר: תת-ניצב אילן פרץ סגן ראש אגף מבצעים, בבקשה.

אילן פרץ: שלום, בוקר טוב לכולם.

אילן פרץ: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודות לך על ההזדמנות לבוא ולהציג גם את הפעילות וגם את המדיניות של משטרת ישראל, לאור הפרסומים האחרונים ולאור המצב.

אילן פרץ: זו מציאות בהחלט מיוחדת, קשה מאוד, גם לציבור וגם למשטרת ישראל להתמודדות ולעבודה.

אילן פרץ: וציין הדובר הקודם שבאמת זה רחוק מאוד מעבודת משטרה קלסית, שבה אנחנו מורגלים, עבירות תנועה או פשיעה כאלה ואחרות.

אילן פרץ: אנחנו בעצם עוסקים בפעילות הזו.

אילן פרץ: מבחינתנו קיבלנו אתגר, ונתבקשנו לפעולת הפיקוח והאכיפה בארבעת החודשים האחרונים.

אילן פרץ: אנחנו עושים מאמץ גדול ביחד עם הציבור הישראלי, מאמץ לאומי למניעת התפשטות המגפה, ביחד עם ההתמודדות שלנו עם אירועי הפשיעה, הסדר, המחאות, התנועה, שבאות אלינו ביומיום.

אילן פרץ: גם אנחנו כמו כולם לומדים את הנושא הזה ולומדים את האירועים תוך כדי תנועה, גם בהתנהלות החוצה וגם בהתנהלות פנימה.

אילן פרץ: אנחנו מכירים את המציאות הקשה שהציבור נמצא בה, את חוסר הוודאות, את השינויים התכופים שיש גם בתקנות.

אילן פרץ: ואנחנו מגיבים מהר ככל שאנחנו יכולים, גם לנתח וגם להוריד את ההנחיות למטה לשוטרים בצורה ברורה, מהירה, וכזו שתאפשר לנו באמת לקחת חלק במאמץ הציבורי מבלי לפגוע במערכים נוספים.

אילן פרץ: אקפוץ ישירות לאירוע השני בעצם, אחרי הגל הראשון.

אילן פרץ: אחרי שהסתיימו והוסרו כל ההגבלות וכל הסגרים היה נדמה כאילו נשארה פעולת האכיפה כרגע כמוצא אחרון אל מול התפרצות שנייה.

אילן פרץ: והמשטרה נדרשה לפעולת אכיפה, כפי שאתם יודעים, ואנחנו חיים בתוך עמנו.

אילן פרץ: והיה ברור לנו שאנחנו נדרשים למדיניות ברורה שתנחה ותסייע גם לציבור עם המון רגישות והמון סבלנות.

אילן פרץ: זו משימה שנכנסנו אליה עם המון זהירות, עם הבנה ששיתוף הפעולה של הציבור וההסברה מאוד חשובים.

אילן פרץ: זאת אומרת שלא נכנסנו לפעולות אכיפה כדי לאכוף, אנחנו לא מענישים ציבור, אנחנו בעצם מסייעים לציבור לעמוד בתקנות.

אוסנת הילה מארק: אז איך עשו 54 מיליון?

יעקב אשר: רק על המסכות.

אילן פרץ: השוטרים נדרשו ונדרשים ביומיום להפעיל שיקול דעת בכל אחד מהצמתים שהם נמצאים בהם.

אילן פרץ: אני גם רוצה לומר שהמשטרה, ואני גאה בזה, נמצאת בפעילות עם מצלמות גוף.

אילן פרץ: זאת אומרת שאנחנו שקופים לגמרי, אנחנו מצלמים ומתעדים את כל המפגשים בין השוטרים לאזרחים.

אוסנת הילה מארק: אתמול לא רצו לתת את מצלמת הגוף.

יעקב אשר: אבל המפגש הזה עם אותה ילדה, למשל, יש - - -

אילן פרץ: הוא לא צולם.

אילן פרץ: על פי נוהל מצלמות הגוף, מתוך צניעות ובגלל שהיא קטינה, אנחנו לא מצלמים מפגשים עם קטינים.

אוסנת הילה מארק: במקרה הזה לא צולם, אבל במקרה של דימונה היה סרטון.

ינון אזולאי: בדימונה צולם.

אוסנת הילה מארק: אבל כשהצגתם את הסרטון הוא היה, בוא נגיד, אני לא רוצה להתבטא בצורה קיצונית - - -

ינון אזולאי: היה שם הכול.

יעקב אשר: גם לשוטר שם לא היה תג מזהה באירוע, אם שמתם לב.

יעקב אשר: אני רק רוצה לומר לך שאני יודע שהדברים שאמרת נכונים, זאת אומרת שאני לא בוחן אותך עכשיו.

אילן פרץ: תכף אגיע גם לתוכנית העבודה שלנו, אין שום בעיה.

יעקב אשר: בדיוק, אני רוצה שתחתור לאיך את מה שאמרת עכשיו בחמש דקות הראשונות כל שוטר אצלך יודע לשנן בעל פה.

יעקב אשר: זאת השאלה.

אילן פרץ: עד עתה מאז התקנות הראשונות, אפילו מתחילת פברואר, אם תרצה, מאירועי פורים או הבחירות, קצת לפני שתוקנו התקנות הראשונות, ב-19 במרץ ועד היום, במאות אלפי מפגשים של שוטר עם אזרחים עד היום חילקנו מעל רבע מיליון מסכות.

קארין אלהרר: בבקשה.

אילן פרץ: מעל 250,000 מסכות ששוטרים חילקו - - -

אליהו ברוכי: באיזה אזורים?

ינון אזולאי: גם לאזרחים או רק לשוטרים?

אלי אבידר: לא יפה.

אלי אבידר: חבר'ה.

יעקב אשר: אלי, אלי.

מיכאל מלכיאלי: אל תגיד שזה לא יפה.

ינון אזולאי: באזורים של חרדים לא ראיתי את זה, מה זה לא יפה?

יעקב אשר: ינון.

ינון אזולאי: אלי, מה זה לא יפה?

ינון אזולאי: רק במקום מסוים.

אוסנת הילה מארק: מחלקים מסכות, אין בעיה, בסדר, אבל לילדה של אתמול השוטר לא היה יכול לחלק מסכה?

קריאות: - - -

אוסנת הילה מארק: לילדה של אתמול.

יעקב אשר: אלי, חשבתי לתת לך לנהל את הדיון, לא נתתי לך בסוף.

אלי אבידר: אתה נותן להם - - -

יעקב אשר: לא, אני רוצה לעצור אותם ואתה מפריע לי.

אלי אבידר: אוקיי.

יעקב אשר: אני מבקש מחברי הכנסת לא להפריע.

יעקב אשר: גם אמרות שנונות.

יעקב אשר: והיא הייתה שנונה.

ינון אזולאי: תודה על הפרגון.

קארין אלהרר: מלכיאלי, אתה עומד בלי מסכה.

אילן פרץ: מדיניות האכיפה, אדוני היושב-ראש, נגעת במילה, כאילו עשית העתק-הדבק מתוך הדפים שלנו, של שוטר מסבירן.

אילן פרץ: נתנו התווייה של שיקול דעת: איפה זה נמצא, האם זה ברחוב, האם ברחוב הפתוח, האם לא נמצאים אנשים במדרכות, האם המסכה נמצאת על הסנטר, האם הוא נמצא בקהל?

אילן פרץ: אני רוצה להזכיר שחלק גדול מהציבור שלנו בארץ מרגיש אי-נוחות כשהוא נפגש עם אדם בלי מסכה.

יעקב אשר: נכון.

אילן פרץ: הוא מרגיש גם חוסר נעימות להעיר לו.

אילן פרץ: והרבה פעמים אתה רואה אנשים שמודים לשוטר שמגיע ויש אנחת רווחה – סוף סוף נכנס שוטר והאזרח שנמצא ליד, שלא הערת לו כרגע, עוטה על הפנים מסכה.

יעקב אשר: נכון, נכון.

אילן פרץ: לכן התקנות תוקנו גם לגבי ילדים קטנים וגם לגבי אנשים אחרים, כי המחלה הזאת לא מבדילה בין גיל לבין מוצא לבין הרבה תחומים אחרים.

אילן פרץ: ואני חושב שמאות אלפי מפגשים של שוטרים עם המון חמלה – והגב' פה, חברת הכנסת שיצאה, דיברה על המילה הזאת, על רגישות וחמלה והבנה.

אילן פרץ: אני רואה יותר שוטרים שפועלים ככה מאשר שוטרים שפועלים בצורה אחרת.

יעקב אשר: ודאי שזה יותר וודאי שזה הרוב גם כן.

מיכאל מלכיאלי: ציינו את זה, דרך אגב.

יעקב אשר: אבל איך עוצרים את המיעוט הקטן הזה?

יעקב אשר: איך עוצרים את זה?

אילן פרץ: כתבנו מדיניות מאוד ברורה, אנחנו מפרסמים אותה על בסיס יומי, אנחנו מוציאים לומדות לשוטרים, אנחנו מוציאים תרחישים ותגובות, אנחנו מתחקרים אירועים, אנחנו צופים במצלמות הגוף שלנו כדי ללמוד את האירועים, כדי ללמוד את המפגשים.

אילן פרץ: המפגשים האלה לא רגילים, ועבירות מינהליות נגעו בזה, ואנחנו מפיקים לקחים ולומדים את האירועים, ואנחנו מהירים מאוד גם בהורדה שלהם לשטח.

אילן פרץ: אני לא יכול להיכנס לכל אירוע ולכל שיקול דעת של שוטר.

אילן פרץ: אני גם חושב שכולנו רוצים, גם כציבור, כששוטר עובר ליד אדם בלי מסכה או עובר על אחת התקנות, שהשוטר לא יתעלם, שלא יראה כאילו – אוקיי, השוטר עכשיו עבר, לא משנה כרגע מי עובר לידו, והוא לא יעיר לו או לא - - -

יעקב אשר: ברור לחלוטין.

אוסנת הילה מארק: אנחנו לא מחפשים שתהיו אפתיים לאירוע, אנחנו רוצים שתאכפו.

יעקב אשר: אפילו אסור לו להתעלם.

מיכאל מלכיאלי: אתם משטרה, אנחנו מגבים אתכם.

יעקב אשר: השאלה מה הוא עושה לחילופין.

אילן פרץ: ולכן אנחנו מבקשים משוטרים שכן ייצרו קשר עם אותו אזרח, ויעירו לו, ויסבירו לו, וינחו אותו, ואם צריך גם לתת לו מסכה, לתת לו מסכה מתוך שיקול דעת.

אילן פרץ: אוכל להראות לכם אחר כך גם בפירוט את המדיניות הכתובה שלנו, בצורה כזו שהיא באמת נותנת לך את המנעד הרחב.

יעקב אשר: שאלה.

אוסנת הילה מארק: שתי שאלות אחרי שתתייחסו.

יעקב אשר: רגע, אתן גם לחברי הכנסת.

יעקב אשר: נעשה את זה תוך כדי, ואתן לכם את כל הזמן שנשאר לנו, 20 דקות, ואני חושב שזה הרבה במונחים של ועדה ביום רביעי.

יעקב אשר: השאלה היא אחת, לגבי הנושא הזה שקרה שהשוטר עשה את הטעות שלו, קרו מקרים, אחד, שניים, שלושה, ארבעה, עשרה – זה עדיין אחוז קטן מכל השוטרים בארץ, כל אחד מבין את זה – מה קורה אחרי זה?

יעקב אשר: איפה הפקת הלקחים אחרי זה?

יעקב אשר: איפה הענישה?

יעקב אשר: אנחנו לא חושבים על ענישה אישית, אבל ההרתעה לשאר השוטרים, לחשוב ולהחזיק.

יעקב אשר: זאת נקודה אחת.

יעקב אשר: אוסנת, רצית שאלה?

אוסנת הילה מארק: רציתי לשאול, האם המקרים האחרונים טופלו ברמת המטה שלכם?

אוסנת הילה מארק: ודבר נוסף, מה החשיבות של הסמויים בעניין?

יעקב אשר: צריך לדבר על הנושא של הסמויים.

אוסנת הילה מארק: אתמול נחשפנו בטלוויזיה לשוטרים סמויים שמסתובבים בתוך השווקים, הזיה.

אוסנת הילה מארק: פשוט הזוי.

יעקב אשר: קארין, שאלה קטנה.

יעקב אשר: תרשמו לכם, ונמשיך הלאה.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול לגבי אנשים עם מוגבלויות, במיוחד מוגבלויות שלא נראות לעין, איך אתם נערכים לדבר הזה?

קארין אלהרר: אם יש לכם דרך בכלל.

יעקב אשר: בבקשה.

אילן פרץ: תראו, חלק מהאירועים שציינתם, מבלי להיכנס לתוכם, הם אירועים מתוחקרים.

אילן פרץ: ואני נמצא גם בוויעודים ארציים שבהם ממלא-מקום המפכ"ל מנחה את מפקדי המחוזות.

אילן פרץ: אנחנו בציר המקצועי מייצרים ציר מקביל שיורד מייד לשטח עם הנחיות ברורות.

אילן פרץ: כל המדיניות שנגזרת כתוצאה מהאירועים האלה מורדת ישירות לשטח בהנחיות כתובות.

אילן פרץ: אוכל לתת דוגמה אחת לגבי משפחות, למשל.

אילן פרץ: הייתה טענה שעלתה פה בדיון הקודם לגבי משפחות, שאם זוג הורים מסתובב עם עשרה ילדים - - -

קארין אלהרר: נכון.

קארין אלהרר: - - -

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: אפילו לא עשרה, אפילו ארבעה.

אילן פרץ: לא משנה, דייקנו למשל הנחיות בתחום הזה.

אילן פרץ: אלו הנחיות שכבר ירדו לשוטרים.

יעקב אשר: שאומרות שמה?

אוסנת הילה מארק: שמה?

אילן פרץ: לתת להורים, ולהימנע מלתת לכל הילדים.

קארין אלהרר: יפה.

אילן פרץ: עוד פעם, נכון שיש לשוטרים שיקול דעת לראות איפה - - -

יעקב אשר: ואתה יודע מה, גם להורים, סתם ככה שאלה.

יעקב אשר: אם זה זוג הורים – אפשר לתת גם דוגמית לאחד?

אילן פרץ: רגע, לא.

אילן פרץ: אני אתקן.

אילן פרץ: תראה, השוטרים אמורים להפעיל שיקול דעת.

אילן פרץ: אם המשפחה נמצאת כקפסולה, נקרא לזה, במדרכה, והיא נמצאת בנפרד ואין אף אחד וזה ברחוב הפתוח, סביר להניח ששוטר לא ייתן להם דוח בכלל.

אילן פרץ: אבל אם הם נמצאים בקרבת - - -

יעקב אשר: אבל הוא יתרה בהם.

אוסנת הילה מארק: הוא אופטימי.

אילן פרץ: כן, הוא יסביר.

יעקב אשר: מצוין.

אוסנת הילה מארק: הוא אופטימי.

יעקב אשר: הלוואי.

יעקב אשר: לו יהי.

אילן פרץ: סביר להניח שאם הם יימצאו בחזית של סופרמרקט שבו יש קהל שנכנס ויוצא, שם אני מצפה מהשוטר שיפעל אחרת.

אילן פרץ: זאת אומרת שאנחנו כן לוקחים אירועים, שאת חלקם העליתם כאן, אנחנו מתרגמים אותם להנחיות ומדגישים אותם ומנחים אותם לשוטרים גם - - -

יעקב אשר: שאלה ליועץ המשפטי.

גור בליי: יש לכם, למשטרת ישראל, הנחיות ספציפיות שקיימות כבר לנושא?

גור בליי: הנחיות ספציפיות לנושא של אכיפה של מסכות?

גור בליי: בגלל שזה באמת לא סוג של אכיפה רגילה בהקשר הזה.

אילן פרץ: אני לא מבין את השאלה.

גור בליי: יש הנחיות ספציפיות לגבי אופן האכיפה?

אילן פרץ: כן, יש מדיניות אכיפה לגבי אי עטיית מסכה, ששם אנחנו נותנים שיקולים של מקום, של נסיבות, של גיל.

יעקב אשר: אפשר לקבל את זה?

יעקב אשר: אגב, דיברנו בוועדה, תמר, שליווית אותנו, דיברנו שתשלחו לוועדה את הנהלים בעניין הזה.

יעקב אשר: זה היה יותר באספקט של איך אתם מדריכים את הפיקוח, אבל ביקשנו גם לדעת מה הנהלים שלכם, וחידד את זה היועץ המשפטי, מה נהלי האכיפה?

יעקב אשר: זאת אומרת, מה ההדרכה הספציפית לנושא הזה?

תמר ליברטי: זכור לי מה שדובר על להעביר לוועדה.

תמר ליברטי: היו דווקא הנהלים הקודמים לא בעניין עטיית המסכה, אבל יש לנו הנחיות כתובות, יש לנו מדיניות, קבענו אותה בין היתר גם על סמך לקחים שהפקנו, גם הערות שעלו פה בוועדה, אגב הדיונים, כמו הדוגמה שציין סגן ראש אג"מ לגבי המשפחה.

תמר ליברטי: בהחלט קבענו כללים מידתיים שנועדו לתת מענה לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, לקטינים, כל נושא שחשבנו שיש מקום לחדד בו את שיקול הדעת אל מול העבירה הזו.

יעקב אשר: זאת אומרת שיש הנחיות ברורות על שיקול הדעת של השוטר?

קארין אלהרר: אבל אני רוצה להבין איך זה בא לידי ביטוי כשמדובר באנשים עם מוגבלויות שלא נראות לעין.

יעקב אשר: חברת הכנסת מארק, רוצה גם להוסיף את השאלה שלך?

יעקב אשר: והם יענו על שתיהן.

יעקב אשר: תענו על שתיהן.

אוסנת הילה מארק: האם בהנחיות האלה שהוצאתם לשוטרים יש גם הנחיה שבמפגש הראשון קודם כל אולי לתת את המסכה, לתת איזשהו הסבר לפני האכיפה?

תמר ליברטי: בהחלט, זה כתוב בתקנות.

יעקב אשר: אוסאמה סעדי, לא היית, אתה מבקש זכות דיבור?

יעקב אשר: תעשה את זה קצר, כי אני רוצה להמשיך עם המשטרה.

יעקב אשר: יש לנו עוד רבע שעה בלבד.

אוסאמה סעדי: בהמשך לשאלות, כמובן שכולנו היינו וראינו את הסרטים, חברי אפילו, אחמד טיבי העלה את זה במליאה.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו גם מקבלים תלונות על יחס כלפי אוכלוסיות של בעלי מוגבלות אבל גם בחברה הערבית, אנחנו כול הזמן מתריעים, אבל עכשיו זה ביתר שאת.

אוסאמה סעדי: רציתי לשאול את נציגי המשטרה, אדוני היושב-ראש, הרי בחוק שהעברנו והכנסנו את העניין הזה של הבניית שיקול הדעת במתן – יעקב, אתה לא שומע.

יעקב אשר: אני שומע כל מילה – במתן.

אלי אבידר: הכול, הכול הוא שומע.

אלי אבידר: כמו מנהל יפנים, גם כשהוא ישן הוא שומע.

אוסאמה סעדי: בחוק של האכיפה כשהעלו את זה מ-200 ל-500 שקל, אנחנו התנגדנו, הכנסנו סעיף שמבנה את שיקול הדעת, הבניית שיקול הדעת – השאלה אם זה מופנם, אם זה הוסבר לשוטרים.

יעקב אשר: כרגע ניתן הסבר בעניין הזה.

יעקב אשר: אבל אני עדיין מבקש – ואני בטוח שגם נקבל את זה, כי שיתוף הפעולה בוועדה מצוין עם אנשי המשטרה – לקבל את ההנחיות האלה, לשלוח אותן למנהל הוועדה, אליי.

יעקב אשר: ואנחנו רוצים לבחון את זה גם בהיבט שאצלכם, וגם בהיבט של מה יעבור עכשיו לאלה שאתם אמורים להדריך אותם בעניין הזה.

יעקב אשר: אבל עדיין מה שחסר לי באמת, אילן ותמר, אני מצפה מכם לאיזשהו שבוע הסברה בעניין הזה, איזשהו מהלך גדול שהמשטרה תעשה, שנדע שכל שוטר ושוטר קיבל לא רק בנייר, אלא היה באיזשהם כינוסים.

יעקב אשר: יש לכם מספיק אנשים חרדים בוגרי המשטרה שיכולים לבוא ולהסביר, יש רבנים של מחוזות שמכירים את האוכלוסייה הזאת, שיסבירו לאנשים, לאוכלוסייה הזאת, ואם אלו שוטרים או קצינים שהם מהאוכלוסייה הערבית.

יעקב אשר: איך עושים את המהפך הזה ואיך עושים, כן, את המשמעת הפנימית הזאת.

יעקב אשר: איך ינצנץ ששוטר שעשה את מה שעשה לא עברו על זה בשתיקה, זה חייב לבוא באיזושהי צורה, זה יעצור את כל הגל הזה, ונוכל להמשיך הלאה ולדבר על הדברים הנכונים.

קארין אלהרר: וגם תשובה לשאלתי.

יעקב אשר: וגם תשובה לשאלתה של קארין.

אילן פרץ: נכון, אני חייב לך תשובה.

יעקב אשר: ראיתי שהוא רשם את זה.

יעקב אשר: הוא רשם כל דבר.

יעקב אשר: בבקשה.

אילן פרץ: גם כי זה קרוב לליבי וגם כי אני יוזם עכשיו איזשהו מהלך, אני מקווה שהוא יצליח – לא יודע אם את מכירה את מודל ממפיס, שמדבר על אנשים עם מוגבלויות, במקרה הזה זה יותר - - -

אלי אבידר: מודל מצוין.

אילן פרץ: לשוטר אין כלים לזהות אדם עם מוגבלות ברגע שהוא פוגש אותו, אלא אם כן היא ניכרת לעין.

אילן פרץ: אלו יכולים להיות אנשים על הרצף, אנשים עם מוגבלות כזו או אחרת.

אילן פרץ: ואם השוטר בחושים שלו לא מצליח לזהות אותו, אז קשה לו מאוד לקבל החלטות גם לאיך לגשת אליו, ולפעמים האירוע הזה יכול להסלים.

יעקב אשר: ראה הסיפור של הילד על הרצף האוטיסטי.

אילן פרץ: לצערנו, לפעמים האירוע הזה יכול להסלים, ואולי היה אפשר למנוע את זה.

אילן פרץ: וזה נכון לא רק לדוחות מינהליים לקורונה, זה מעניין אותנו באופן כללי.

יעקב אשר: ביומיום.

ינון אזולאי: אגב, אנשים עם מוגבלויות בכלל לא באכיפה, אני לא מבין איך נותנים להם בכלל דוח, זה גם סיפור.

אילן פרץ: נכון, אבל אם השוטר לא ידע לזהות את זה - - -

קארין אלהרר: בסדר, אבל אם הוא לא מזהה, אז איך הוא יזהה?

ינון אזולאי: אלא במקרה שהוא מזהה את זה, גם היו לנו מקרים.

אילן פרץ: גברתי, אנחנו עכשיו בונים ביחד עם משרד הבריאות ועם אוניברסיטת חיפה את המודל, נבנה הכשרה לשוטרים, זו הכוונה, לעשות פיילוט כדי לתת כלים לשוטרים לזהות את האנשים עם המוגבלויות ולדעת לגשת אליהם.

אילן פרץ: אני מקווה שכל האירוע הזה יקבל איזשהו נופך אחר, וככל שנדע גם ללמוד מהאירוע הזה נדע איך להנגיש את זה לשאר השוטרים שלנו.

אילן פרץ: לא כאלה שיעברו בשלב הראשון.

יעקב אשר: מה לגבי הנושא של שוטרים סמויים?

עינב קאבלה: סליחה, שאלה, יש הערכה ללוח זמנים על זה?

אילן פרץ: לא.

אילן פרץ: זה כרגע בעבודה, אבל אשמח באופן כללי גם - - -

יעקב אשר: להציג את המודל הזה.

אילן פרץ: או להציג את המודל, אבל באופן עקרוני אם יש לכם עוד אירועים או סוגיות או מקרים שאתם חושבים שהם יכולים גם לערב אותנו בזה כדי שגם נתחקר וגם נלמד.

אילן פרץ: דיברה לפני כן בווידאו, לא זוכר את התפקיד שלה, אז אם יש מקרים שלא הובאו לידיעתנו נשמח גם שיובאו.

יעקב אשר: אז, הנה, הבאנו לידיעתכם את המקרים.

יעקב אשר: אני רוצה לחדד.

עינב קאבלה: רגע, רק מילה, ברשותך, היושב-ראש.

יעקב אשר: יש לך עוד את זכות הדיבור שלא מימשת.

עינב קאבלה: אז, הנה, אני רוצה לייחס את זה למה שאמרת.

עינב קאבלה: אם אפשר בכל זאת לאמץ איזשהו לוח זמנים לא ארוך בנושא הזה של אנשים עם מוגבלות.

עינב קאבלה: בהמשך לשאלה ששאלה חברתי חברת הכנסת אלהרר - - -

יעקב אשר: על כל הנושאים הללו.

עינב קאבלה: נורא חשוב, כדי שזה באמת ייושם בהקדם, זה לא משהו שהוא - - -

יעקב אשר: חברת הכנסת קאבלה, אנחנו מדברים על כל האוכלוסיות, זאת אומרת גם על ילדים, גם על בעלי מוגבלויות.

עינב קאבלה: נכון, אבל בגלל שהוא ציין שהם עושים עכשיו איזושהי תוכנית ולומדים, אני חושבת שאם לא מכניסים את זה ללוח זמנים אנחנו עלולים - - -

אילן פרץ: בגלל שזה שלי, נקרא לזה ככה, אז זה יהיה לא רציני - - -

יעקב אשר: נכון.

עינב קאבלה: ראיתי שזה חשוב לך ובגלל זה רציתי לשאול.

אילן פרץ: זה יהיה לא רציני לתת לך לו"ז, אבל אני יכול בפגישה הראשונה שתהיה גם לעדכן אותך באופן ישיר, אין לי בעיה עם זה.

יעקב אשר: אבל זה הולך לקרות.

יעקב אשר: זה משהו שהולך לקרות.

אילן פרץ: כן, זה משהו שאנחנו רוצים לקדם.

יעקב אשר: לגבי השוטרים הסמויים.

אילן פרץ: אני לא מכיר שוטרים סמויים.

יעקב אשר: לא מכיר זאת תשובה - - -

ינון אזולאי: כי הוא סמוי, בגלל זה אתה לא מכיר אותו.

יעקב אשר: אתה שנון היום, אזולאי.

מיכאל מלכיאלי: << דובר >> אה, זה תמיד, תמיד.

יעקב אשר: אה, תמיד?

יעקב אשר: לא יודע, אני מכיר ימים אחרים.

מיכאל מלכיאלי: זה סיעתי, דרך אגב.

אילן פרץ: אדוני היושב-ראש, יש מאות שוטרים שפועלים במשימת הקורונה בכל רחבי הארץ.

יעקב אשר: השאלה אם המדיניות של המשטרה – שבנושא אכיפת המסכות, לא דברים אחרים – מפעילים שוטר סמוי שבא מ-no way?

אילן פרץ: לא, אני לא מכיר דבר כזה.

יעקב אשר: אז אני רוצה שזה ייאמר לפרוטוקול.

אוסנת הילה מארק: אז שייאמר.

אילן פרץ: שמעתי את ממלא-מקום המפכ"ל בתדרוך רק לפני יומיים, קראתי את הדברים שלו אתמול.

אילן פרץ: אני לא מכיר שום הנחיה, גם אפרופו ניידת שמתחבאת כדי לתפוס, כל מיני אמירות כאלה.

אילן פרץ: אני אומר לכם, זאת לא המדיניות של משטרת ישראל.

ינון אזולאי: אבל זה קיים, אני ראיתי.

ינון אזולאי: אני ראיתי, זה קיים.

אילן פרץ: אנחנו לא מתחבאים מאחורי עצים כדי למצוא אדם שנמצא בלי מסכה, אני לא מכיר דבר כזה.

יעקב אשר: יפה.

יעקב אשר: אז אני רוצה שהמדיניות הזאת תחלחל שוב כלפי מטה.

יעקב אשר: אנחנו בחלחול.

אילן פרץ: אגע קצר בכמה פעולות, כי חשוב לך שאגע בפעולות שאנחנו מבצעים.

יעקב אשר: בבקשה.

יעקב אשר: נכון.

אילן פרץ: אחד, יש מינהלת ברשות הסמפכ"ל, סגן המפקח הכללי, שדווקא מתעסק באוכלוסייה החרדית.

אילן פרץ: אפרופו, באוכלוסייה החרדית הקמנו מדור שנקרא "מדור קהילות רב-תרבותיות", הוא נמצא תחת חטיבת הקהילה, מאוד מאוד מחובר גם אל מול רבני המשטרה, אל מפקדי תחנות המשטרה, אל מול ראשי הרשויות, הרבנים המובילים, הרבנים המקומיים.

אילן פרץ: אנחנו נמצאים בכלי התקשורת שם, אנחנו מוציאים כרוזים, אנחנו מאוד מאוד מחוברים.

יעקב אשר: לציבור הערבי יש מינהלת במשטרה, נכון?

אילן פרץ: כן, לציבור הערבי יש מינהלת.

יעקב אשר: אז בוא נעלה את המדור הזה לרמת מינהלת, נביא קצין בדימוס, אנשים שיהיו בתוך העניין הזה.

יעקב אשר: סגן המפקח הכללי הוא השוטר השני במשטרת ישראל בתחום - - -

ינון אזולאי: הוא לא מהמגזר.

יעקב אשר: כן, אבל הוא לא בא מהמגזר הזה.

יעקב אשר: אני לא יכול – הוא חייב - - -

מיכאל מלכיאלי: כמה חרדים יש לכם?

יעקב אשר: סליחה, כמו שידעתם להקים מינהלת כזאת למגזר הערבי, ואני שמח על זה, ולקחתם שם קצינים בדימוס שלכם שהם מהמגזר – זה לא בשביל לסדר ג'ובים, זה בשביל שאנשים מתוך המגזר ידעו איך לעבוד ולהנגיש אתכם בצורה הכי טובה.

יעקב אשר: זה יעזור לכם ולשוטרים שלכם וגם לסמפכ"ל.

אילן פרץ: אז זה משהו שאני לא יכול להשיב עליו, אדוני.

יעקב אשר: אז זאת בקשתנו, ואגיד את זה גם בסיכום הדיון.

יעקב אשר: בבקשה.

אילן פרץ: תראו, התייחסת לזה כמה פעמים, הזכרת את זה, בצדק רב, אנחנו גם קיבלנו את האחריות להנחות את המפקחים ואת הפקחים, ואנחנו רואים בזה אחריות גדולה.

אילן פרץ: אנחנו בונים גם להם דף הנחיות ברורות, זה נכון גם לקטינים, זה נכון גם לאנשים עם מוגבלויות, ובכלל לכל האוכלוסיות.

אילן פרץ: והמדיניות הזו שמשטרת ישראל, כמו שתיארתי אותה, מועברת ותועבר גם למפקחים ולפקחים כמו שהיא, עם כל המשמעויות, גם עם הרוח של הדברים שעולים פה וגם עם רוח ממלא-מקום מפכ"ל, רוח השר, אגב, שגם נתן הנחיות מאוד ברורות בנושא הזה.

אילן פרץ: אנחנו על בסיס יומי, קודם כול אנחנו עושים הכשרות, גם ערכיות וגם עיתיות, להעביר את כל הנושאים האלה בהכשרות.

אילן פרץ: אמרתי, אנחנו יוצרים קשר עם השוטרים באופן ישיר באמצעות אפליקציה משטרתית, שם הם מקבלים גם הנחיות ישירות, כך שהוא לא חייב לקבל את זה בכל מדרג השרשרת, והוא מקבל את זה בצורה ישירה.

אילן פרץ: אנחנו כן רואים את השוטרים שלנו כשוטרים מסבירנים לפני שוטרים אוכפים, ולצד שיקול הדעת המלא שיש, כי אנחנו צריכים לזכור, עוד פעם, שיש פה אחריות גדולה, יש פה צו בריאות ציבור.

אילן פרץ: אנחנו רואים את המגפה הזאת עם כל הסכנות שלה לעומק ולרוחב.

אילן פרץ: אנחנו מתחקרים את האירועים, וככל שאנחנו יכולים במיידי גם מוציאים הנחיות ברורות, כמו שעשינו אתמול ושלשום, ומטפלים בהם.

אילן פרץ: אנחנו גם לא מגלים, אדוני היושב-ראש, סלחנות במקומות שבהם אנחנו חושבים שהשוטר התנהג בצורה לא מכבדת או לא מידתית.

אילן פרץ: אנחנו עוד בתחקור של האירועים, כך שבאופן - - -

ינון אזולאי: במה זה מתבטא?

אילן פרץ: אנחנו שוקלים לפי אותו אירוע.

ינון אזולאי: יש לך אירוע, סתם להגיד לנו, מאירוע שעכשיו דיברנו - - - לכם משהו כזה?

אילן פרץ: אני יכול להגיד לכם שבחלק מהאירועים שהוזכרו פה מפקד המחוז באופן אישי התקשר ובדק עם השוטרים ושאל ודרש לקבל תשובות.

יעקב אשר: ומה קרה?

יעקב אשר: מה היה?

אוריאל בוסו: יצאה אמירה על האירוע הספציפי שלשמו התכנסנו?

יעקב אשר: הוא אמר את זה, לא היית כאן.

יעקב אשר: אנחנו לא מחפשים את התליין, אנחנו מחפשים את ההמשכיות של זה.

אילן פרץ: התייחסתי להמשכיות ולא לאירוע הספציפי.

יעקב אשר: אני רוצה להתחיל לסכם, אנחנו צריכים לסיים.

אילן פרץ: אני רוצה לומר משהו.

מיכאל מלכיאלי: אותה אימא עם דוח של 2,000 שקל - - -

יעקב אשר: הוא אמר את זה, הוא דיבר, שבמקרה כזה של אימא עם ילדים, הם לא יקבלו.

מיכאל מלכיאלי: זו אמירה חשובה מאוד.

אילן פרץ: אפשר משפט אחרון?

יעקב אשר: משפט אחרון שלך ואחר כך נסתכם, מה שנקרא.

אילן פרץ: אני חושב שהמשטרה באמת עושה מאמץ עילאי לקחת חלק במאמץ הלאומי הזה של מניעת התפשטות המגפה.

יעקב אשר: זה ברור.

אילן פרץ: ואני חושב שההתמודדות של השוטרים ביומיום היא התמודדות מאוד מורכבת וקשה.

אילן פרץ: אני לא יכול לתאר לכם במילים מה עובר על שוטר שנמצא בתוך האירוע הזה.

אילן פרץ: אני חושב שזה נכון שיצאו מהבית הזה גם מילים של גיבוי ותמיכה במשטרת ישראל - -

יעקב אשר: יוצאים כל הזמן, כל הזמן, האמן לי.

יעקב אשר: את זה כנראה לא מפרסמים.

אילן פרץ: - - שעושה את עבודתה למען הציבור וביחד עם הציבור.

יעקב אשר: חד-משמעית.

יעקב אשר: אבל אנחנו רוצים שזה יהיה "סולת נקייה" ככל האפשר.

יעקב אשר: אני רוצה לסכם.

יעקב אשר: לשאלה לא יהיה עכשיו זמן.

יעקב אשר: רק אם זה משפט.

אוריאל בוסו: אני רוצה להגיד משפט .

יעקב אשר: משפט אחד אחרון.

אוריאל בוסו: הרי יש לנו את ארבעת חלקי השולחן ערוך, ויש את החלק החמישי שלא כתוב אבל מחייב לא פחות.

יעקב אשר: נכון.

אוריאל בוסו: וכבודו שאל כמה פעמים לגבי הנהלים.

אוריאל בוסו: הרי דעתך גם לא נוחה ממה שהיה עם הילדה הזאת.

יעקב אשר: אמרנו בלי שאלות עכשיו, בוסו, תעשה לי טובה.

יעקב אשר: יש לנו שלוש דקות למליאה.

אוריאל בוסו: מה הייתה הבעיה שהמשטרה תגיד: זה לא היה נכון לעשות.

אוריאל בוסו: לא שמענו איזו התנצלות.

יעקב אשר: דיברנו על זה.

יעקב אשר: אני רוצה לסכם את הדברים הבאים: הוועדה קוראת למשטרה, שאת הדברים שנאמרו כאן על ידי נציגי המשטרה ידע כל שוטר לשנן הלוך חזור ושנן, כדי שבסופו של דבר החיכוך המיותר הזה עם האוכלוסייה לא יהיה.

יעקב אשר: להפעיל שיקול דעת, לעבוד לפי ההנחיות.

יעקב אשר: ואנחנו מצפים מהמשטרה ששוטר שלא עשה ככה יתוחקר בעניין הזה בצורה טובה, ובסופו של דבר גם יוסקו המסקנות.

יעקב אשר: דבר נוסף, הוועדה קוראת לשר לביטחון פנים, למשרד לביטחון פנים ולמשטרה להקים מינהלת של משטרה, מיעוטים – באותם מיעוטים שיש כבר לא צריך, לחרדים אנחנו יודעים שאין – להקים מינהלת משטרה שתהיה כצוות קהילה-משטרה-שלטון מקומי עם רגישות תרבותית, שיהיה נציג מהקהילה, עורך דין שמייצג את המגזר, נציג הסנגוריה, נציג משטרה קצין בכיר בדימוס שיכול להוות כגשר.

יעקב אשר: המינהלת הזאת תוכל לבצע הליך של הפקת לקחים ממקרים כאלה, היא תוכל להרגיע את האוכלוסייה, ולחנך או להסביר יותר נכון לשוטרים איפה הם טעו, גם אם הם טעו בשוגג.

יעקב אשר: בהפקת לקחים, כפי שמקובל, אפילו צורה סודית מסוימת כמו שמקובל בתחקיר פנימי, תחקיר צבאי ראשוני.

יעקב אשר: הדבר הזה חשוב.

יעקב אשר: גם דיברנו על כך שאכיפה, כמו שהיה בהחלטות הוועדה, תהיה: א'.

יעקב אשר: לפי אמות מידה שוויוניות; ב'.

יעקב אשר: יחס לאכיפה כלפי אוכלוסיות מיוחדות, ובכלל זה אנשים עם מוגבלויות וקטינים, תהיה כמובן בשום שכל.

יעקב אשר: דבר שני, נושא ההכשרות והקריטריונים שלכם.

יעקב אשר: נושא התגים, לחדד את העניין הזה שחייב להיות תג.

יעקב אשר: שוטר שיהיה בלי תג צריכים להבין שזה חמור מאוד.

יעקב אשר: הנושא הזה של הפעלת שוטרים סמויים, רשמנו את עמדת המשטרה, שלא ידוע לה על הנחיה בתחום המסכות.

אוסנת הילה מארק: לא שלא ידוע לה, שיגידו.

אוסנת הילה מארק: הוא אמר שלא ידוע לו דבר כזה, אז שתהיה הנחיה שלא יהיו שוטרים סמויים.

יעקב אשר: אני מנסה לדייק.

אלי אבידר: אני חושב שכדאי - - -

יעקב אשר: כדאי שלא אתה ולא היא תעזרו לי.

יעקב אשר: דקה, כי לא סיימתי את המשפט.

אלי אבידר: יש מליאה.

אוסנת הילה מארק: ויש דברים חשובים.

יעקב אשר: הוא ציטט מדברים של הסמפכ"ל, וששם הייתה התייחסות לעניין הזה, ולפחות דעתנו חד-משמעית, וכך הבנו שדעתכם, שבנושא הזה של אכיפת מסכות לא צריך להשתמש בכלי הזה.

יעקב אשר: ודבר אחרון, ביקשנו שיועברו לוועדה לעיון, גם לייעוץ המשפטי, ההנחיות הספציפיות לאכיפה עם המסכות, כולל ההסברה, נותנים מסכה, לא נותנים מסכה, מתי ההרתעה, אם זה למעלה או למטה, אם זה מבצבץ מכיס, וכו'.

יעקב אשר: ואני אומר לכם, חברים, הכוונה של כולנו היא אותה כוונה, ברגע שלכל הציבורים ולכל האנשים יהיה אמון במשטרה האכיפה תהיה פרודוקטיבית.

יעקב אשר: זה כמו מורה שאם אין לו סמכות ואף אחד לא מאמין בו הוא לא יכול לחנך תלמידים.

יעקב אשר: גם אתם לא יכולים לאכוף אם מקרים כאלה יפגעו באמון.

יעקב אשר: ואני מודה לכם על כל שיתוף הפעולה.

יעקב אשר: והייתה לי גם שיחה ארוכה עם השר בעניין הזה, והוא אף הוציא הודעה בעניין הזה.

יעקב אשר: ואני מצפה שתקימו את המינהלות האלו לפי סוגי אוכלוסיות, זה יהיה גשר מעולה ומצוין מול האנשים.

יעקב אשר: ובעזרת השם שנקיים רק דיונים איך לעזור למשטרה בתקציבים, בכוח אדם, ובדברים האלה, ולא שנצטרך לבוא עם תלונות, ושלא נצטרך לבכות כשאנחנו רואים דברים כאלה במהלך היום.

יעקב אשר: אני מודה לכולם, לחברי הוועדה ולצוות.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: הישיבה נעולה.