ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 26, 2020-07-08 09:30

חיים כץ: בוקר טוב, היום, יום רביעי בשבוע, ה-8 ביולי 2020, ט"ז בתמוז התש"ף.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

חיים כץ: הנושא: טיפול וסיוע לנפגעי הלם קרב.

חיים כץ: אני חייב להגיד בפתיחה מספר מלים.

חיים כץ: אין לי שום צל של ספק ביכולתם, ובהחלטות של הייעוץ המשפטי.

חיים כץ: אני, לאחרונה עברתי פה ישיבת ועדת חסינות על ניגוד עניינים.

חיים כץ: היום, רצינו לעשות ועדת משנה, ואנחנו לא נמנה היום, בגלל חשש, לכאורה - ניגוד עניינים.

חיים כץ: חברי אופיר, היה צריך להתמנות היום, אז הוא הצטרך ללכת לוועדת האתיקה, לקבל אישור בגלל שהוא הלום קרוב, פן חלילה הוא ידאג לעצמו, אופיר סופר, וזה לא נעשה בוועדות אחרות.

חיים כץ: אז אם זה היה נעשה בין כל הוועדות, אז זה בסדר.

אורנה ברביבאי: אתה יכול להתנחם, בוועדות אחרות אין ועדות משנה.

אורנה ברביבאי: - - - למשל, עדיין לא הוקמו.

חיים כץ: פה הן יוכלו.

אורנה ברביבאי: אז תרגיש נוח.

אורנה ברביבאי: אני מציקה לי, לא לך.

חיים כץ: אורנה, את היית בעבר בוועדה הזאת.

חיים כץ: הוועדה הזאת תעבוד.

אורנה ברביבאי: אני משוכנעת.

אורנה ברביבאי: אני בטוחה.

חיים כץ: ויוקמו בה ועדות משנה להרבה נושאים, כי אני רוצה לקדם דברים, ואני לבד, לא אוכל לעשות את זה.

חיים כץ: אין פה בוועדה הזאת - לא אופוזיציה ולא קואליציה, באים מכל המקומות.

חיים כץ: תהיה פה ועדה לבטיחות בתאונות עבודה.

חיים כץ: יהיה פה נגישות - כל נושא שאני אוכל לחלק ולתת שיעשו עבודה בנוסף - נעשה.

אורנה ברביבאי: אני בטוחה.

חיים כץ: לצערי, היום זה לא יהיה.

חיים כץ: אנחנו נפנה לוועדת האתיקה, ואני מקווה שזה יהיה מהר.

חיים כץ: יחד עם זאת, עד שזה יקרה, אז אני בתדר גבוה אעשה פה דיונים.

חיים כץ: אני מקווה שוועדת האתיקה תתכנס במהרה.

חיים כץ: אני יעשה דיונים.

חיים כץ: אני בטוח שאני לא אהיה מספיק טוב כמוכה בעניין, אבל אני אשתדל.

חיים כץ: בוקר טוב, צר לי שהייתי צריך להגיד את מה שאמרתי, אבל זה נאמר.

חיים כץ: אחרי הדיון הראשון שעשינו, פנה אליי השר מיכל ביטון, אמר לי – תגיד, למה לא הזמנת אותי?

חיים כץ: פאוול שלי, והייתי צריך להזמין אותו.

חיים כץ: ואם הייתי צריך להזמין אותו והוא התעניין, ורוצה לעזור, אז נשמע אותו.

חיים כץ: יהיה ראשון הדוברים.

חיים כץ: יגיד את מה שעל ליבו.

חיים כץ: ברור לך, מיכאל, שאנחנו נתייחס למה שאתה אומר, ולא רק למה שאתה אומר, אלא לכל מי שאומר פה תהיה התייחסות.

חיים כץ: בבקשה, אדוני השר.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: בוקר טוב לכולם, תודה ליושב-ראש הוועדה, חברי חבר הכנסת חיים כץ, על הבחירה שלו למקד מאמץ כבר בחודשי העבודה הראשונים של הכנסת והממשלה.

חיים כץ: אני לא בטוח שיהיו לנו הרבה חודשים.

חיים כץ: הוועדה הזאת צריכה להספיק לעזור לאוכלוסיות המוחלשות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אנחנו צריכים לעבוד כאילו נשארו לנו ארבעה חודשים לעשות משהו טוב בעולם, בכל תחום.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אז נעבוד מהר על מה שאפשר.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני מודה לך, גם על מיקוד הנושא והעלאת חשיבותו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני מאמין בכלל בעבודה של כנסת וממשלה שקופה, מתואמת ודוחפת קדימה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: זכיתי עם חבר הכנסת ביטן, מוועדת עלייה וקליטה, לעשות מאמץ מהיר ולהעניק אלפי מענקים לחיילים בודדים, ולשחרר 320 - - -

חיים כץ: אתה רואה, זה היה צריך להיות פה בוועדה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני יודע.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אתה גונב את השורות, אדוני היושב-ראש.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: תן לי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: 320 אלף חיילים משוחררים שיוכלו ליהנות ממענק.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: בעבר, הסוגיה הזאת טופלה פה, בוועדת העבודה, והרווחה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: כל היופי שלנו - זה היכולת של כל מרכיבי הקואליציה, חברי כנסת ושרים לעבוד יחד.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לפעמים, אנחנו יכולים להביא את התשובה, ולפעמים הכנסת יכולה להביא את התשובה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ולפעמים מאבק משותף של הכנסת והממשלה, איפה שצריך בתהליכים של ביורוקרטיה משפטית, חקיקה מתקנת, או תקציבי אוצר, זה מהלך משותף שצריך לעשות אותו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני מרגיש כבוד גדול להיות פה בוועדה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אגב, זו ועדה הראשונה שאני מופיע בה כשר.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני גאה שזה הנושא וזה המקום.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני גם רוצה לברך את חבר הכנסת אופיר סופר, שהוא חבר קרוב שלי ושותף הרבה יותר ממה שנדמה בפערים בפוליטיקה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני רוצה להגיד משהו על ההסתייגות של ניגוד העניינים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לפעמים אני פועל למען דימונה וירוחם, אז בדימונה וירוחם יש 30 אלף איש.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אז אני בניגוד עניינים?

חיים כץ: לא יודע אם הקבוצה גדולה, או הקבוצה קטנה?

חיים כץ: אם יש גלישה, או אין גלישה.

חיים כץ: הפסקתי להבין.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עכשיו, יש נושא שהוא בדם ליבו ובנפשו של חבר הכנסת אופיר סופר, וזה ראוי שיוביל נושא שהוא מכיר אותו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: כמובן, יהיה הסדר ניגוד עניינים, וממה להיזהר וכו'.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אבל נושא שהוא בקיא בו?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: נושא שבדם ליבו, נושא שהקריב, שהלך ונלחם למעננו בלבנון, לא יוכל להיות פה ולשון של אלפי נפגעי פוסט טראומה?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: – ודאי שכן, וצריך למצוא את הנתיב שהוא יוביל את ועדת המשנה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני אעמוד לרשותו, ואעבוד אתו בשותפות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני מברך את כלל חברי הכנסת שבחרו להיות כאן, גם חברי ועדה, וגם כאלה שהנושא חשוב לליבם.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: נמצא אתנו עידן קליימן, יו"ר ארגון נכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: זה הארגון היחיד, הייצוגי בחוק של נכי צה"ל, ואתו אנחנו בונים קשר ועבודה מתואמת.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: נמצאים אתנו אנשי מקצוע.

חיים כץ: הוא הגיע לפה מבית-חולים, אחרי טיפול מחלת הסרטן.

חיים כץ: הוא בסיכון גבוה, והוא עושה דברים שלא ייעשו בתקופה הזאת.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הוא נחוש, מסור, אמיץ.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ולא מתפנק.

חיים כץ: ולא חכם – כי אסור לו לבוא לפה במצב כזה של הקורונה.

חיים כץ: הבן אדם יקר לנו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עידן, פעם הבאה אתה צריך לעשות את זה בזום, להיות על הדברים, אבל בזום.

עידן קלימן: אני צריך להרגיש אתכם.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: נמצאים אתנו אנשי משרד הביטחון.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: דן, שהוא סגן מנהל אגף השיקום, ופזית, מהייעוץ המשפטי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עשינו עבודת הכנה לוועדה הזאת.

חיים כץ: למה מנהל אגף השיקום לא נמצא פה?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אנחנו, בהודעה ציבורית ושקופה, אתמול פרסמנו שמנהל אגף השיקום החליט לסיים את תפקידו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הכניסה לתוקף של סיום התפקיד תהיה בחודשים הקרובים, והצטרף מנהל או מנהלת אגף חדשה לאגף השיקום.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ולכן, הוא לא נמצא פה.

חיים כץ: זה לא בגלל שהוא לא ידע לתת תשובות בפעם שעברה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לא.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אבל הוא מחויב לעבוד עד היום אחרון, כדי לקדם את הדברים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עכשיו, כמה דברים ספציפיים על נכי צה"ל בכלל, ועל נפגעי פוסט טראומה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: נכי צה"ל - זאת קבוצה שאנחנו חייבים לה את חיינו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אלה אנשים שהקריבו את גופם ונפשם, למען ביטחון מדינת ישראל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מדינה צריכה לדעת להוקיר, להעריך, לטפל וללוות באלה שבשעת מבחן ביטחוני ולאומי, שמו את גופם ונפשם למען המדינה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: האנשים האלה הם חבריי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אתה יודע, אולי אני בניגוד עניינים, יושב-ראש הוועדה, כי בתור גולנצ'יק, הסתערתי על איזה פיסטיל, ושברתי את כל השיניים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אז טיפלו לי בשיניים, משרד הביטחון.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: זה נקרא – נכים קלים, 0%-9%.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אז אני בכלל נכה צה"ל, אז אסור לי להיות כאן לפי ניגוד העניינים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אז אני כאן, אין ניגוד עניינים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: 100 אלף נכי צה"ל - מתוכם 37 אלף מוגדרים אחוז נכות של 0%-9%.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ועוד כ-16 אלף נכים של 10%-20%.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: בהחלטת חקיקה של הכנסת, הוגדר הטיפול בהם באמצעות הביטוח הלאומי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ליווי והכרה שלנו ובחינת הבקשות, אבל הטיפול והליווי של הנכים האלה על כל היבטיו, לא נעשה במשרד הביטחון.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: יש 52 אלף נכים שמטופלים ומוכרים על-ידי משרד הביטחון, בהיקף של 20% ומעלה נכות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מתוכם – 5,000 נכים, נפגעי טראומה, מה שמכנים בעגה המקצועית – PTSD.

חיים כץ: כמה כאלה שהם טוענים שהם פגועים ולא הוכרו?

חיים כץ: אלה שהוכרו, אז הם כבר מוכרים.

עידן רול: וכמה לא - - - מחשש מהתמודדות עם התהליך.

חיים כץ: מי אדוני?

חיים כץ: לא זוכר שהוא קיבל רשות דיבור.

חיים כץ: ...

עידן רול: בסדר.

עידן רול: אנחנו מנהלים שיחה פתוחה, זורמת.

חיים כץ: הבעיה, אלה שבאו בתוך המגרש, זה בסדר.

חיים כץ: אני מקווה שהם מקבלים את הטיפול, ואת היחס - ואם לא, אז נדון.

חיים כץ: השאלה על אלה שהתעוררו אחרי 10 שנים, ו-15 שנים פתאום זה הופיע, וזה לא בשעה הראשונה, וזה לא פגוע ברגל, וזה יכול להתעורר.

חיים כץ: למה הם לא בפנים?

חיים כץ: או מה אנחנו עושים שאלה שבאמת, והם לא מתחזים יהיו בפנים?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אתה אמרת כמה דברים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הכנתי לך את הנתונים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני אשלח לך לוועדה את המספרים הללו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אבל לפעמים זה יכול להיות פי שתיים בקשות מול אלה שמקבלים הכרה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אבל הנתון היותר דרמטי, זה שלאורך השנים, נניח בעשור הראשון של מדינת ישראל, אולי אדם בשנה, או שני אנשים בשנה, פנו להיות מוכרים בפוסט טראומה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: בעשור השני, השלישי והרביעי, זה היה יכול להיות 20, 30 איש.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: באירועים כמו "צוק איתן" פונים אלינו מאות ואלפי אנשים להכרה בפוסט טראומה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לא כולם רמאים, אלא מה קורה בעולם המקצועי הזה?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: העולם למד להבין שהפגיעה בנפש היא לא פחות גדולה מהפגיעה בגוף, היא רק לא נראית.

חיים כץ: היא לא מתעוררת מיד.

חיים כץ: בגוף אתה רואה מיד.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לא, היא מתעוררת, אבל מודחקת.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הבן-אדם לא ישן בלילה, והוא לא מבין מה קורה לו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לא אוכל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: קופץ, לחוץ ועצבני.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: והוא בכלל פוחד להודות שקרה לו משהו בנפש.

חיים כץ: הוא מרגיש כאילו הוא לא גבר.

חיים כץ: הוא מרגש, הנה, מה אני, לא רוצה להודות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אז הסוגיה שאתה מעלה – אל"ף, מה קרה מהרגע שהאדם פנה אלינו, עד לרגע שנכיר בו, אנחנו נציג את זה עכשיו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מהרגע שהוא פנה אלינו הוא מקבל טיפול רפואי בלי קשר אם הכרנו בו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אדם בא ואמר לנו – יש לי פוסט טראומה, מה אתה צריך – פסיכולוג?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: פסיכיאטר?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אתה תטופל מידית.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עכשיו אנחנו נבדוק את ההשפעה ארוכת טווח ואת אחוזי נכות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הטיפול הרפואי ניתן מידית.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: האתגר שלנו, זה שמשך בדיקת ההכרה בו יקוצר, ויהיה פשוט, וידידותי ואנושי – תהליך בחינת ההכרה בו, ושיהיה דיגיטלי, ושיהיה פשוט, ולא מסורבל, ולא בפקס, ודברים שאנחנו חייבים לגמור אותם, דבר שאנחנו עוסקים בו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ולדעת להפריד בין טפל לעיקר.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: איפה שיש מקרים קשים, להיות גמישים, להיות מהירים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: בכנסת הקודמת, אני קיימתי כנס על נכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: למה קיימתי אותו?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: כי קיבלתי מאות פניות של נכי צה"ל, וגם של עידן, כחבר כנסת מן השורה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אמר לי יש בעיות, אז עשינו כנס.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הכוונה לעידן קליימן, ונתי שקד ואחרים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הם אמרו לי – צריך לדון ולקדם את הנושא.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אז עשיתי כנס לנכי צה"ל בכנסת, עם קרוב ל-100 אנשים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הזמנתי את משרד הביטחון לכנס, הם לא הגיעו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני מתחייב שהאנשים שלי ואני עצמי, אגיע לכל דבר שקשור לנכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אם אני בודק במבט מערכתי את הסיפור - - -

חיים כץ: לא תגיע.

חיים כץ: אתה מתחייב לעשות הכול על מנת לשפר את איכות חייהם של נכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ואת הפתרונות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: המשרד ראה את הנולד.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: כשאני מסתכל למשל, במבט מערכתי במשרד הביטחון, אני יכול להגיד לך את הדבר הבא.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: משפחות השכולות שלנו, שאני גם חלק מהמשפחות השכולות, הן מטופלות טוב, ותמיד יש מה לשפר.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אבל במבט שנתי, אני מקבל רק שש תלונות שנתיות על משפחה שכולה שלא טופלה כראוי, או שיש לה טענות כלפינו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: שש תלונות בשנה בלבד.

חיים כץ: שש תלונות - הרבה יותר מדיי.

חיים כץ: אני אוהב אותך, אני אומר לך, אתה לא מבין כמה אני מעריך אותך.

חיים כץ: זה לפרוטוקול, אתה לא מבין.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אדוני היושב-ראש, תשמע את הנתון הכואב.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: בסוגיות של נכי צה"ל – מעל 1,000 תלונות ובעיות בשנה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני רוצה להקטין את זה לחצי ולשליש.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני רוצה לטפל בכל תלונה, אני רוצה לבדוק מאיפה היא באה, באיזה קצב.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הרבה מהתלונות האלה מתגלות כאמתיות, חלקן לא אמתיות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אבל אם הן אמתיות, סימן שמישהו בשרשרת הטיפול היה יכול למנוע את התלונה הזאת.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אז אנחנו מבינים כמשרד הביטחון, שיש לנו מהלך מערכתי לשפר את הטיפול בנכי צה"ל, ואת המענים לנכי צה"ל בכללי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ואת המענים לפוסט טראומה באופן מיוחד וממוקד.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הקמנו ועדה, לפני שהגעתי לתפקיד, על-ידי האלוף אייל בן ראובן.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הוועדה הזאת יושבת על המדוכה, בתוך חודשיים, שלושה, תציג מסקנות סופיות למשרד הביטחון, המלצות כיצד לשפר את התהליכים של הטיפול בנכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: המסקנות יעסקו גם באמון עם הארגונים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: גם במשך הזמן של הבקשה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: גם בדיגיטציה ובפשטות וביורוקרטיה, וגם במענים נוספים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: באשר לתקצוב ההשקעות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני אמרתי למשרד הביטחון, אין פתרון שאין לו סעיף תקציבי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אין שיפור שהוא בחינם.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: פה, בסיפור הזה, אנחנו משקיעים המון מיליארדים ואת המיליארדים האלה אנחנו צריכים לעשות נכון וטוב.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עכשיו אנחנו בימים של קורונה, במשבר כלכלי, ועדיין אמרתי שאנחנו בתכנית רב שנתית נתחיל לאתר כמה עשרות מיליונים לבעיות החמורות ביותר בסוגיה של נכי צהל בכלל, ופוסט טראומה בפרט.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לסיכום, נביא לפה מסקנות של ועדה חיצונית והמלצות שלה שיאושרו במשרד הביטחון בתוך שלושה חודשים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: המסקנות האלה יהפכו לתכנית עבודה שלי עם ארגון נכי צה"ל ושל הכנסת.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מרכיבים ראשונים ודחופים יתוקצבו בה, ובמבט רב שנתי, יהיה שיפור שאני מחויב אליו בתכנית עבודה רב שנתית.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חברת הכנסת האלופה בדימוס.

חיים כץ: בבקשה.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: היוזמה לקיים את הדיון הזה חשובה.

אורנה ברביבאי: אנחנו מצויים באתגרים בריאותיים – גם כלכליים, גם בריאותיים, ובכל זאת, בתוך זה להקדיש ועדה לדיון בתחום הזה, בעיניי חשוב, נכון וקולע.

אורנה ברביבאי: אני מזהה פער בין המוטיבציה של משרד הביטחון, הרצון, ההצהרות, לבין המצב בפועל.

אורנה ברביבאי: זאת אומרת, אין לי עניין עכשיו לבוא ולנגח את משרד הביטחון, ולהגיד – הם לא עושים בכוונה.

אורנה ברביבאי: אני מכירה את האנשים, את ראשי אגפי השיקום לאורך השנים, אני יודעת שהרצון שלהם לטפל בבעיה היה גדול.

אורנה ברביבאי: צר לי לשמוע שראש אגף שיקום מסיים את תפקידו, התעדכנתי רק עכשיו.

אורנה ברביבאי: אבל עניינית, יש פער עצום, עד כדי בלתי נתפס, בין האופן שבו משרד הביטחון לאורך שנים אומר – אנחנו מטפלים בבעיה, אנחנו נותנים מענה, אפילו השתפרנו לאורך שנים.

אורנה ברביבאי: ובקצה, אלפי אנשים שאומרים – אלה שמטופלים, או טופלו והוכרו אומרים – הוציאו לנו את הנשמה.

אורנה ברביבאי: ואלה שלא הוכרו אומרים – בכלל לא הגענו לרף של ההכרה בגלל אותה דרך.

אורנה ברביבאי: כמי שהייתה בצבא כל כך הרבה שנים, יש איזה דיסוננס פנימי בעובדה שאנחנו שולחים חיילים לשדה הקרב, והם חוזרים אלינו, או לצבא, ואומרים – אתם שלחתם אותנו.

אורנה ברביבאי: ואנחנו, כצבא, אומרים להם – זה לא בתחום טיפולנו.

אורנה ברביבאי: הצבא לא עוסק בהכרה בתחום הזה.

אורנה ברביבאי: ואנחנו אומרים למשרד הביטחון - יש חשיבות מאוד גדולה שאתם תיקחו את המקל מכאן, ותכירו בזה.

אורנה ברביבאי: אני גם יודעת שנעשה מאמץ, באמת, אני לא אומרת סתם.

אורנה ברביבאי: נעשה מאמץ, אבל התוצאה היא תוצאה לא מספקת לאורך שנים.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שהצלקת הנפשית – אני לא רוצה לעשות איזה סרגל בהשוואה בין נפשית לפיזית, כי זאת צרה וזאת צרורה.

אורנה ברביבאי: אבל הרבה פעמים, בטעות, אנחנו מניחים, שאם אין לבן-אדם צלקת פיזית נראית לעין, מצבו יותר טוב וזו טעות.

אורנה ברביבאי: ראיתי אנשים שחייהם נהרסו, באמת, רק בגלל שהם נראים ונשמעים, ומתנהלים אולי בשגרת החיים שלהם כאנשים נורמטיביים, כאילו אין להם פגיעה פיזית, אבל הקושי שלהם להתמודד עם החיים הוא כל כך גדול, שבעיניי, ההתייחסות המדורגת הזאת בין צלקות פיזיות לנפשיות חייבת לעבור מעולם.

אורנה ברביבאי: אנחנו יודעים שיש אנשים רבים וטובים שאפשר לסייע להם מבחינה נפשית ולהחזיר אותם, גם למעגל וגם למעגל החיים.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שצריך לעסוק בסוגיה של מי שמלווה את הנפגעים נפשית, גם בהיבטים של חקיקה, גם בהיבטים של תגמול, גם בהיבטים של טיפול פסיכולוגי.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שלא פחות חשוב מזה, זה לראות כמשימה איך מחזירים את האנשים האלה למעגל העבודה.

אורנה ברביבאי: יש פה אתגר עצום, והוא אתגר לכולנו.

אורנה ברביבאי: תחשבו מה המשמעות של אדם כזה שיצא מטעם המדינה, בשליחות המדינה, והיה מוכן להקדיש את חייו למען הכלל, ומוצא את עצמו לא מועסק, בפערים מאוד גדולים שלא בין עצמו לבין הסביבה.

אורנה ברביבאי: צריך לעשות מאמץ.

אורנה ברביבאי: יש לנו חובה ערכית ומוסרית כלפי מי שנפגע בכל דרך שהיא, וצריך לעשות כל מאמץ לצמצם את הפער.

אורנה ברביבאי: יושב פה השר ביטון, אני מאמינה לו כשהוא אומר שהוא רוצה לצמצם את הפער.

אורנה ברביבאי: צריך לעסוק בזה בסדר עדיפות מהיר, נכון ומקצועי כדי לקדם את זה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חברת הכנסת קטי שטרית.

חיים כץ: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: קודם כל, אני מברכת על הדיון הזה, אני חושבת שהוא חשוב מאוד.

קטי קטרין שטרית: בכלל, כל מה שקשור לנפשם של בני אדם מגיל הרך ועד בוגרים.

קטי קטרין שטרית: זה נושא שאני אתמקד בו, בעזרת השם, בקדנציה הזאת, כולל הרצון העז.

קטי קטרין שטרית: אני מקווה שגם תעזור לי, אדוני היושב-ראש, באמת, סוף סוף, להגשים את החלום הזה לפתיחת רשות למניעת אובדנות, שכל הדברים האלה מתרכזים גם בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: גם לנושא הזה יש חלק.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לדבר על סוג נוסף של טראומות.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על הלם קרב.

קטי קטרין שטרית: יש גם הלם גיוס לצבא.

קטי קטרין שטרית: יש הלם גיוס בשרות.

קטי קטרין שטרית: ויש הלם גיוס במערכת הביטחון שמטפלת.

קטי קטרין שטרית: ומי שלצערי הרב, לא מוכר – אומרת, משמע, תגמול כספי לחבר'ה צעירים שמתגייסים לצבא, וקורה להם תקרית כזאת קטנה עם איזשהו מישהו מהפיקוד בתוך הבסיס, ואז הם נשלחים – תקשיב טוב לנתון, ל-70 ימים של מחבוש, ויוצאים משם ישר למחלקות סגורות בבתי-חולים.

קטי קטרין שטרית: זו טראומה, וזה הלם שבעיניי לא פחות קשה מהלם קרב, כי זה הלם מתוך המערכת עצמה, ועליהם לא נותנים את הדעת.

קטי קטרין שטרית: שלחתי עשרות פניות ומכתבים.

קטי קטרין שטרית: לצערי הרב, חברי היקר מיכאל ביטון, שהוא אוזן קשבת היום במערכת הביטחון, זה לא היה עד עכשיו.

קטי קטרין שטרית: לא קיבלתי שום תגובה משום גורם ממערכת הביטחון.

קטי קטרין שטרית: זלזול משווע שאין כדוגמתו.

קטי קטרין שטרית: זה המשרד היחיד שהפקידים שם פשוט מורמים מהעם – לא עונים.

קטי קטרין שטרית: רק מאז שהגיע מיכאל ביטון, פתאום אני מקבלת תשובות.

קטי קטרין שטרית: אבל כמובן שהתשובות הן תשובות של מריחה, לא בגלל מיכאל, בגלל אותם גורמים שלא טרחו אפילו להשיב לי מלכתחילה.

קטי קטרין שטרית: אני, אדוני היושב-ראש, מבקשת דיון דחוף בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: ביקשתי דיון בוועדה לחוץ וביטחון, אבל כנראה ששם הדברים צריכים להיות רק ברומו של עולם, ונפשם הצעירה של אותם אנשים - - -

חיים כץ: את יודעת כמה נכי צה"ל נלחמו שכל הדיונים שלהם יהיו בוועדת העבודה והרווחה, ולא בוועדת חוץ וביטחון?

חיים כץ: כשבסוף הם משכו, כי פה הם פתאום התחילו לקבל תוצאות, הם משכו חזרה לוועדת חוץ וביטחון, הנכים הפגינו פה במסדרונות הכנסת, ואז החזירו את הדיונים לוועדה הזאת.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכוונת להעביר את כל הבקשות שלי מוועדת חוץ וביטחון לוועדה הזו, כולל הנגשה של מערכת המכפלה שנערכו עשרות דיונים.

חיים כץ: אנחנו לא נטפל בשום נושא שלא שייך לוועדה.

חיים כץ: כמו שלא ניתן לשום נושא שלנו, ללכת לוועדה אחרת.

קטי קטרין שטרית: טראומות של חיילים שנכנסו כל כך עם מוטיבציה לצבא, ויצאו פגועים בצורה כל כך קשה - זה לא פחות מהלם קרב.

קטי קטרין שטרית: חלילה, אני לא פוסלת, לא פוגעת, לא מערערת, לא כלום, בחיילים האדירים שלנו שנמצאים בטראומות ממערכות ביטחוניות כאלה ואחרות.

קטי קטרין שטרית: אבל גם פה יש גם מערכת פנימית, גם חיצונית, וגם פנימית.

קטי קטרין שטרית: חיצונית – זה כל מערכות ישראל.

קטי קטרין שטרית: פנימית – זה גם לתוך המערכת עצמה של משרד הביטחון, שפשוט מה הוא עושה?

קטי קטרין שטרית: - מתנער, זורק אותם, מוציא אותם מהצבא.

קטי קטרין שטרית: ברגע שהוא חש שחס וחלילה משהו פה הולך לקרות, מוציא אותם מהצבא.

קטי קטרין שטרית: ואתה רואה משפחות שלמות שהרוסות כתוצאה מהטראומות.

קטי קטרין שטרית: תודה.

אורנה ברביבאי: קטי, יש לי שיחה ארוכה אתך.

קטי קטרין שטרית: אני יכולה רק להבטיח, שאני לא ארפה מהנושא הזה.

חיים כץ: אורנה, תיפגשו, דברו חופשי.

חיים כץ: לצערי, לא הגיע משיטה.

חיים כץ: ד"ר דן שגב, נמצא פה.

חיים כץ: אדוני רוצה להגיב לנו על מה ששמענו פה.

חיים כץ: בפעם שעברה אני שמעתי טרוניה, אתה ד"ר, אני רחוק מזה.

חיים כץ: אז בטח רפואית מכיר הרבה יותר טוב ממני.

חיים כץ: אבל שמעתי טרוניה על זה שאנשים מתעוררים אחרי 10 שנים, ולא אהבתי את זה.

חיים כץ: למרות שאני לא בקיא, כנראה שיש השפעות רחוקות על אירועים שהיו.

חיים כץ: הגיעו לפה חסרי נתונים בכלל, כאילו מגיעים, אני לא יודע, למקום – הנה, חברי כנסת נבחרו, אין להם מושג, הם לא מבינים כלום.

חיים כץ: הם לא יודעים כלום.

חיים כץ: אנחנו נגיד להם – זה נראה רע.

חיים כץ: בפעם שעברה, מבחינת הייצוג של משרד הביטחון, זה נראה רע.

חיים כץ: פה יושבים כמה אנשים שנוגעים במספרים.

חיים כץ: מבינים, וגם לפעמים יוצא להם לשאול שאלה נכונה.

חיים כץ: אם יוצא להם לשאול שאלה נכונה, לפעמים, אז הם כבר מחכים לתשובה אמתית, ולא שימרחו אותם.

חיים כץ: אז אם יש לך מה להגיד על מה ששמעת פה, אז בבקשה, אדוני.

ד"ר דן שגב: ברשותך, אני אשמח לתת סקירה קצרה, וכמובן, להתייחס לשאלה שהעלית.

ד"ר דן שגב: ראשית, הייתי רוצה לפתוח ולומר, שיהיו הטענות קשות ככל שיהיו כנגד אגף שיקום, אני חושב שאנחנו כאגף, מחויבים להקשיב להם, ללמוד אותם, לתקן, איפה שצריכים לתקן, להשתפר, איפה שאנחנו צריכים להשתפר.

ד"ר דן שגב: ואני אומר בשמחה רבה, שלאורך השנים, אני חושב שאנחנו עושים עבודה שמשפרת לאורך כל הדרך את הטיפול ואת השיקום בנכי צה"ל, בכלל, ובפרט, באוכלוסייה המיוחדת הזו של נפגעי פוסט טראומה.

ד"ר דן שגב: הטיפול בנפגעי פוסט טראומה, שניתן באגף השיקום, הוא ניתן בהתאם לעקרונות התערבות מקובלים בעולם המערבי, לפי פרוטוקולים שמבוססי ראיות, ומובן הזה, אנחנו מיושרים עם גורמים טיפוליים בכל העולם המערבי, כשהאגף, כמו שאמרתי, מחויב לפעול למען השיקום של נכי צה"ל, שזאת העשייה שלנו בעצם.

ד"ר דן שגב: אני רוצה לומר שלאורך השנים התובנות סביב הנושא של פוסט טראומה מתפתחות כל הזה, וככאלה, תמיד התקיים איזשהו תהליך למידה.

ד"ר דן שגב: אני רק אזכיר פה לוועדה, שלראשונה ההבחנה שנקראת פוסט טראומה ניתנה בשנת 1982, למרות שבמשך כל השנים קדימה במלחמות העולם הקודמות, תמיד היו חיילים שחוזרים משדה הקרב עם איזושהי פגיעה, ולא ידעו להבין אותה עד הסוף.

ד"ר דן שגב: במובן הזה, זה כאילו פגיעה, ויחד עם זאת, נעשית עבודה מקיפה בכל העולם כדי להבין את המשמעויות שלה.

ד"ר דן שגב: כמו שאמר השר, אנחנו מטפלים מלמעלה מ-50 אלף נכי צה"ל, שמתוכם כ-10% הם נפגעי פוסט טראומה.

ד"ר דן שגב: זה 5,192.

חיים כץ: כמה פניות מאוחרות היו לכם, ומה אחוז ההכרה שהכרתם בפניות שפנו מאוחר?

חיים כץ: בוא נגיד, אחרי חמש שנים, שש שנים, כמה פנו, וכמה קיבלו תשובה חיובית, וכמה קיבלו תשובה שלילית?

ד"ר דן שגב: אנחנו נשמח להציג את הנתון הזה.

ד"ר דן שגב: אין לי אותו כרגע פרטנית, כי מה שאתה מבקש, אדוני היושב-ראש, זה להיכנס טיק, טיק, באופן פרטני ולבדוק.

חיים כץ: אתם יודעים אבל.

חיים כץ: הוותיקים גם אצלכם?

ד"ר דן שגב: חלק מהתהליכים ממוחשבים, אבל חלק הם לא ממוחשבים.

ד"ר דן שגב: אני לא יודע להגיד אם מישהו בחר לנסוע לחו"ל, וביקש להקפיא את הטיפול שלו למשך שנה או שנתיים.

ד"ר דן שגב: או שמסיבה כזו או אחרת, ביקש לדחות את הוועדה שלו פעם, פעמיים, שלוש.

ד"ר דן שגב: אני לא יכול להוציא נתון כזה בצורה ממוחשבת.

ד"ר דן שגב: נשמח לעשות איזשהו מדגם שאומר שצריך להיכנס - - -

חיים כץ: כמה זמן לוקח לעשות כזה מדגם?

ד"ר דן שגב: אני מעריך שאנחנו נוכל להציג נתונים כאלה תוך חודש.

חיים כץ: תוך חודש תביאו לפה, לוועדה תוצאות.

חיים כץ: בשליפה, אתה רואה את התשובה.

חיים כץ: כמה פעמים בכלל?

חיים כץ: היו פניות, ואנחנו לא יודעים תשובות.

חיים כץ: אם תגיד כמה התקבלו, אנחנו נדע כמה נדחו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני הכנתי לך טבלה כזאת.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני רוצה לטייב אותה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אבל השאלה הזאת על השולחן – כמה הגישו, כמה הוכרו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אנחנו רוצים לבדוק את עצמנו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אנחנו נשלח לך את זה מפורט ומסודר.

ד"ר דן שגב: ברשותך, אני רוצה לספר על התהליך השיקומי שעוברים נכי צה"ל.

ד"ר דן שגב: לאחר שאנחנו מסיימים את התהליך של הוועדה ונקבעים - - -

חיים כץ: ד"ר דן שגב, בוועדה הזאת, אנחנו בדרך כלל לא רוצים לשמוע מה הטעות.

חיים כץ: אנחנו רוצים לשמוע רק רע שנוכל לתקן.

חיים כץ: מה טוב, אנחנו יודעים שאתם עושים עבודת קודש, יודעים.

חיים כץ: אנחנו רק מה לא טוב.

חיים כץ: עם מה אנחנו מצליחים להביא תוצאות.

חיים כץ: מה אנחנו מצליחים לתקן.

חיים כץ: מה אנחנו מצליחים לשפר.

חיים כץ: מה שטוב – ברוך הבא, תודה רבה, מודים אנו.

ד"ר דן שגב: ברשותך, אני לא אגיד מה לא טוב, אני אקרא לזה אתגרים שיש לנו באגף.

ד"ר דן שגב: שאנחנו היינו רוצים לקדם עשייה בכיוון הזה.

ד"ר דן שגב: קודם כל, האגף סבור שצריכה לקום במדינת ישראל רשות לנפגעי פוסט טראומה.

ד"ר דן שגב: רשות שיישבו בה אנשי מקצוע שיוכלו להכתיב ולהתוות מדיניות, דרישות טיפוליות רלבנטיות מבוססות ראיות לטובת הנושא הזה.

ד"ר דן שגב: כי מה שקורה היום, שלא מעט – מבלי חלילה לפגוע באף אחד.

ד"ר דן שגב: לא מעט אנשים עם יוזמות כאלה ואחרות פונים ומקימים או חושבים שהם ממציאים – אני לא רוצה להגיד ממציאים, אני מסתבך עם המלים.

ד"ר דן שגב: מפתחים שיטות שהן לא בהכרח מבוססות ראיות, והם מאמינים שזה הדרך לטפל בהם.

ד"ר דן שגב: אז אנחנו חושבים שזה חייב להיות ברמה מקצועית, ארצית, וכן הלאה.

ד"ר דן שגב: אנחנו חושבים שאנחנו צריכים לשפר את המענה ההוליסטי לנפגעי פוסט טראומה.

ד"ר דן שגב: בהקשר הזה, חלק מהדברים כבר נעשו, כמו שינוי ארגוני ביחידת התביעות שאם בעבר התיק היה עובר מספר עובדים, היום יש עובד שמטפל בו מההתחלה ועד הסוף.

ד"ר דן שגב: היינו רוצים לצמצם, כמו שאמר השר, את משך הבדיקות עד לתהליך הקליטה.

ד"ר דן שגב: בוודאי שהיינו רוצים לצמצם את התלונות.

ד"ר דן שגב: אנחנו שמים דגש מיוחד על קליטת פצועי פוסט טראומה, שכמובן, זכאים לכל הסיוע שניתן לכלל נכי צה"ל, אבל יש לנו מספר דגשים – כמו למשל, שאנחנו מקיימים תכניות טרום שיקומיות עבור אותם פוסט טראומטיים, כדי להחזיר אותם לפעמים מהחשכה לתוך איזה חלקים נורמטיביים של החיים.

ד"ר דן שגב: אנחנו פועלים במרץ רב להקמת מרכז יום.

ד"ר דן שגב: אני חושב שזה משנה את כללי המשחק.

ד"ר דן שגב: זה מרכז שאמור לקום ולתת מענה בשתי דלתות לצורך העניין.

ד"ר דן שגב: דלת אחת – יהיה מרכז יום שבה יוכלו להגיע מדי יום פוסט טראומטיים, ולקבל שם טיפול במגוון מאוד רחב של תחומים לאורך תקופה מוגדרת, כשהכיוון שלנו הוא תמיד שיקום.

ד"ר דן שגב: הדלת השנייה תהיה בית מאזן, שנוכל להלין שם עד 10 נפגעים כשהבית המאזן אמור לשמש כחלופת אשפוז.

ד"ר דן שגב: היום, במדינת ישראל, נכי פוסט טראומה, מי שסובל מפוסט טראומה, ונזקק לאשפוז פסיכיאטרי, הוא נאלץ לעשות את זה במחלקות פסיכיאטריות בבתי חולים פסיכיאטריים רגילים.

ד"ר דן שגב: אנחנו חושבים שזה לא נכון.

ד"ר דן שגב: זה מוסיף על הפציעה.

ד"ר דן שגב: המפגש הזה הוא לא מפגש נכון.

ד"ר דן שגב: התכנים שבהם מוצפים הסובלים מפוסט טראומה, אינם דומים לתחלואה נפשית אחרת.

ד"ר דן שגב: זה באשר לבית המאזן שזה באמת פרויקט גדול שאנחנו עובדים עליו.

משה אבוטבול: יש מיקום?

ד"ר דן שגב: במרחב של חדרה.

ד"ר דן שגב: חדרה, גדרה.

ד"ר דן שגב: כמובן, שאם המודל הזה יצדיק את עצמו, אנחנו נשמח להרחיב אותו לפעילות לכל הארץ.

ד"ר דן שגב: גם השר הזכיר, הסתיימה העבודה של חבר הכנסת לשעבר אייל בן ראובן.

קריאה: היא לא הסתיימה.

ד"ר דן שגב: היא הסתיימה.

חיים כץ: אופס, פה הוא יגיד מה שהוא רוצה.

חיים כץ: אתה תקבל רשות דיבור, אתה תגיד את מה שאתה רוצה, וגם לך לא יפריעו.

ד"ר דן שגב: אבל ההערה הייתה נכונה.

ד"ר דן שגב: אני דיברתי על טיוטה, אבל החלקים הפורמליים, נראה לי שהם הסתיימו, אבל זה באמת בטיוטה.

ד"ר דן שגב: אנחנו פועלים להגדיל ולחזק את מערך המטפלים שלנו.

ד"ר דן שגב: אני שמח שד"ר בלוך יושבת פה לצדי.

ד"ר דן שגב: אנחנו עובדים איתה גם על בניית תכניות ייחודיות לפוסט טראומטיים.

ד"ר דן שגב: אנחנו פועלים גם מול כל האוניברסיטאות והמכללות להקמת מערך תומך שייתן מענה לנפגעי פוסט טראומה, כי לפעמים, המצב הנפשי שלהם הוא תנודתי, וככאלה, הם לא מצליחים לעמוד תמיד בכל המשימות שהם נדרשים לעמוד בתכנית הלימודים.

ד"ר דן שגב: גם במקרים האלה נתפרת חליפה אישית, מותאמת לכל אחד ואחד על מנת שבסוף אנחנו נרצה לראות אותו משתלב באופן מיטבי ואופטימלי בחברה.

ד"ר דן שגב: לשאלתך, נכון, אנחנו יודעים להגיד היום שרוב המקרים של התפתחות פוסט טראומה, או סימפטומים של פוסט טראומה, מתרחשים ב-24, 48 שעות הראשונות, וכעבור חודש אם הם נמשכים, אז ניתנת הבחנה של PPSD.

ד"ר דן שגב: יש ערוץ אחר שבאמת, כעבור 5 שנים, 10 שנים, ולפעמים כעבור גם 20 שנה, בעקבות איזה טריגר שיכול להיות איזושהי תכנית טלוויזיה שעוסקת במלחמת "יום כיפור", זה מציף הרבה דברים.

ד"ר דן שגב: אנחנו רואים שחלק מהאנשים באמת מתמוטטים בעקבות זה.

ד"ר דן שגב: גם במקרה הזה ששם זה קצת יותר מסובך לייצר את כל התשתית העובדתית, גם במקרים האלה, האגף פועל, אני חושב בתום לב וברצון טוב לסייע לאותם אנשים ולהכיר בהם.

ד"ר דן שגב: תודה רבה.

חיים כץ: בבקשה, עידן קלימן.

עידן קלימן: בוקר טוב, אדוני יושב-ראש הוועדה, כבוד השר, חברי הוועדה, למי שלא מכיר אותי, אני עידן קלימן, יושב-ראש ארגון נכי צה"ל.

עידן קלימן: ב-1992, נפצעתי בהתקלות עם מחבלים מטווח קרוב בחאן יונס, עזה.

עידן קלימן: חטפתי כדור בחזה, ואני משותק מהחזה ומטה.

עידן קלימן: צדק אדוני, שאמר – שאני מסכן את חיי אחרי לוקמיה, לבוא לפה.

עידן קלימן: אכן, מסכן את חיי, אבל לאור דוח מבקר המדינה שבו נקבע שהטיפול של אגף שיקום מסכן את חיי נכי צה"ל, אז אני מוצא לנכון כיו"ר ארגון, שהוא אחד שלא מאמין במפקדי פלזמות, אלא בשטח, להגיע לפה ולומר את דבריי.

עידן קלימן: לפני שאני פותח, אני רק רוצה להגיד לחבר הכנסת אופיר סופר, שמחזק את ידיך.

עידן קלימן: לדעתי, מי שלא מבין מה זו המילה פוליטיקה – פוליטיקאי, למעשה זה שליח ציבור.

עידן קלימן: נשלחת על ידינו, ואנחנו סומכים ידינו עליך.

עידן קלימן: צר לי שאתה צריך לעבור את התהליך הזה.

עידן קלימן: יש לי, אדוני יושב-ראש הוועדה 12 נקודות פה, שמדברות על הטיפול היום של אגף שיקום.

חיים כץ: בנושא המדובר?

חיים כץ: אנחנו לא פותחים עכשיו את כלל הנושא של נכי צה"ל.

עידן קלימן: פוסט טראומטיים בלבד.

עידן קלימן: אבל קודם כל, להערתו של דן שגב, שהיה עובד שיקום שלי בעבר.

עידן קלימן: לא מטפלים ב-50 אלף נכי צה"ל, כ-25% מתוכם לפחות הם באחוזים נמוכים.

עידן קלימן: מטפלים בפחות מ-15 אלף, מתוכם כמה אלפים אקוטי, כל היתר זה בכלל כרוני.

עידן קלימן: לגבי עורכי דין ששאלת בוועדות.

עידן קלימן: אני מבקש להאיר את עיניך, ולחדד שאולי יתנו לנו תשובה.

עידן קלימן: כמה הוכרו כ-50%.

עידן קלימן: כמה קיבלו 40% נכות פלוס כסעיף ביניים.

עידן קלימן: כמה קיבלו 40% פלוס 10% נפש, כדי שהם לא יגיעו ל-50% כדי שיהיה משוקלל.

עידן קלימן: וכמה מתוכם קיבלו על חשבון הבית ועל חשבון השרות.

עידן קלימן: אלה השאלות הנכונות כדי להראות לך את התמונה העגומה של ההתעללות.

חיים כץ: זה אתה רומז שאני לא שאלתי את השאלות הנכונות.

חיים כץ: עידן, אני מקבל את זה באהבה.

עידן קלימן: לא.

עידן קלימן: מתפקידי לעזור לוועדה, לא להכשיל אותה.

עידן קלימן: אתה יודע, יש פה שאלות שאם תשאל את השאלות הנכונות, אז גם תדע את התמונה הנכונה.

עידן קלימן: במיוחד לאור העובדה שרק בכמה שבועות האחרונים באופן שיטתי נשלחים עורכי דין מטעם המדינה, להופיע בוועדות רפואיות ולהלך אימים על הרופאים, כאשר אותה מדינה טוענת ושואלת למה צריכים עורכי דין להופיע בוועדות.

חיים כץ: אתה יודע שזה דיי נגמר בביטוח הלאומי.

יאיר גולן: אתה יודע שיותר קל להתמודד עם ביטוח לאומי מאשר עם אגף השיקום?

חיים כץ: אני יודע שזה דיי נגמר בביטוח הלאומי כי עשיתי סדר.

עידן קלימן: אני חושב שהגיע הזמן גם לגבי התחלואה שמדובר פה, זה מאוד מרגש אותי לשמוע את סגן ראש אגף שיקום מדבר על התחלואה, כי אז אולי סוף כל סוף יכירו בהלומי קרב או מחלות הנלוות - של סכרת, לחץ דם, אירועי לב וכדומה.

עידן קלימן: בעיות כלי דם, שברור לחלוטין, שאנשים שנמצאים בהתקפי חרדה קבועים סובלים מהמחלות האלה.

עידן קלימן: לגבי אשפוז היום, גם פה נעשה מהלך לא נכון, כרגיל, בהתעלם מארגון נכי צה"ל והמתקנים שלו.

עידן קלימן: אפשר לפתוח את אשפוז יום הזה מחר.

עידן קלימן: ארגון נכי צה"ל מחזיק בבית קיי, ומוכן לשרת את משרד הביטחון, ובטח, את חבריו הלומי הקרב ולשים אותם שם.

עידן קלימן: לא צריך ללכת עכשיו להקים מההתחלה מרכז שייקח שנים להקים אותו, לבוא לבקש תרומות מה-FIVF שיביא.

חיים כץ: הוא אמר ליד חדרה, אולי הוא התכוון.

עידן קלימן: כן, היה חשוב לי להתחיל בלענות על האמת, כי אתם יודעים, חייבים להפסיק את הסיפורים, אי אפשר להמשיך ככה.

עידן קלימן: יש פה עשרות דיונים שנעשו אצלך, אדוני, בוועדות.

עידן קלימן: אני אתך כבר 15 שנה, פה, קבוע, מרים את היד, אומר לך אדוני ומספר לך את הסיפורים.

עידן קלימן: אני יודע כמה פעמים אתה באופן אישי עצרת את מדינת ישראל מלפגוע בנכי צה"ל.

עידן קלימן: היה צוות עבודה מקצועי בראשות ד"ר גד לובין, ראש בריאות נפש במשרד הבריאות, שעשה דוח מאוד גדול.

עידן קלימן: אגף שיקום לא יישם אף אחת מההמלצות שלו.

עידן קלימן: אגף שיקום פועל, לטעמי, כעורך דין, גם בישראל, בניגוד לחוק כשהוא נוקט בגישה דווקנית ופוגענית בנכי צה"ל בכלל, ו-PTSD בפרט, בניגוד לרוח הצעת החוק של דוד בן גוריון, ובטח פסקי הדין שלו יהיה בבית משפט.

עידן קלימן: יש קשיים רבים, ביורוקרטיים להלומי הקרב בכל דבר ועניין, מתוך הבנה שקשיים ביורוקרטיים מפילים אותם בדרך - שיטת מצליח שעובדת טוב מאוד.

עידן קלימן: יש לך, כמו שאמרתי דוח של סעיפי מבחן ביניים שהם היחידים שעושים להם את זה.

עידן קלימן: להלומי הקרוב, יש בעיה חמורה מאוד בהשמה מקצועית, שלדעתי זה חלק בלתי נפרד משיקום של נכים.

עידן קלימן: אני מאוד מאמין בעבודה כדבר משקם.

עידן קלימן: הם גורמים להלומי הקרב לפחד להגיע לוועדות רפואיות.

עידן קלימן: הם גורמים להלומי הקרב לפחד לבקש ליווי.

עידן קלימן: הם היחידים שהולכים לבתי ספר, ושואלים – מה היה מצבו הנפשי של התלמיד?

עידן קלימן: כלומר, זה בסדר לשייך אותו לגולני או לצנחנים, אבל פתאום צריך ללכת אחורה, ולשאול במשרד החינוך.

עידן קלימן: הם לא מטפלים כמו שצריך במשפחות.

עידן קלימן: ויש פה עוד כהנה וכהנה.

עידן קלימן: באמת, סתם לדוגמה.

עידן קלימן: דיברו פה על אמצעים מתקדמים – רכישת קנביס רפואי.

עידן קלימן: הדבר שבאמת, אני אומר לך, עוזר לפוסט טראומטיים.

עידן קלימן: בתור מי שקלט את פצועי מלחמת לבנון השנייה, וצוק איתן, ועופרת יצוקה, זה דבר שעוזר להם, וגורם להם להשתקם.

עידן קלימן: הם לא מקבלים תרופות כימיקליות שהופכים להיות זומבי.

עידן קלימן: הדבר הפשוט ביותר – החזר כספי של ביטוח לאומי מקבלים תוך שלושה ימים.

עידן קלימן: שלושה ימים נכנס לנוהל – פה מחכים לקנביס ולטיפולי שיניים החזרים מסכנים מעל חצי שנה, שנה.

עידן קלימן: מי שאחראי לדברים האלה זה גם הרופאים.

עידן קלימן: אני בא ואומר, מההיכרות שלי אתך, אדוני יושב-ראש הוועדה, ואני קרוב לסיים, אני יודע שאתה רוצה לדבר קצר.

עידן קלימן: אם אני נכנס לרוח שלך, אני לא רוצה לדבר יותר על בעיות של הלומי קרב.

עידן קלימן: אני רוצה לפתור את הבעיות של הלומי קרב.

עידן קלימן: אתה, הרבה זמן עבדתי אתך.

עידן קלימן: אתה לא אוהב לדבר על בעיות, אתה אוהב לפתור בעיות.

עידן קלימן: אני חושב שמההיכרות שלי עם השר ביטון, שטרח והגיע לביתי, איך שהשתחררתי מבית החולים, כי באמת היה אסור לי לצאת, ולא הרבה שרים עושים דבר כזה.

עידן קלימן: אני חושב, שלאור העובדה שבדצמבר 2019, מנכ"ל משרד הביטחון לבחינת המענה של מערכת הביטחון לצרכי נכי צה"ל.

עידן קלימן: אני נכנסתי לתפקיד ביולי 2019, ולאור בקשתי, ומספר דברים שהצגתי, אודי אדם, מנכ"ל משרד הביטחון דאז, החליט להקים ועדה לבחינת המענה של מערכת הביטחון, תוך שהוא עושה דבר תקדימי מעבר לשיתוף הפעולה בין ארגון נכי צה"ל למשרד הביטחון.

עידן קלימן: לא אגף שיקום, משרד הביטחון.

עידן קלימן: הוא גם הכניס לראשונה את צה"ל לתוך המערכת לאור בקשתי.

עידן קלימן: אני חושב שגם תשמע את נציגי צה"ל, חבל שהם לא פה בדיון, אז גם תשמע דברים קשים.

עידן קלימן: אבל ועדת בן-ראובן, לצערי הרב, לא סיימה את תפקידה בגלל הקורונה.

עידן קלימן: הוקמו שמונה תת צוותים, מתוכם צוות ייעודי וייחודי להלומי קרב, והנכה המתבגר.

עידן קלימן: יש לנו שני שליש מכלל נכי צה"ל מעל גיל 65.

עידן קלימן: אני חושב שלאור האמון האישי שלי בשר ביטון, ובנוכחות שלך, כיושב-ראש הוועדה, פה שמגבה את זה.

עידן קלימן: וביושב-ראש השדולה עוזי דיין, באמת, יש פה הזדמנות.

עידן קלימן: אני רואה את חברי הכנסת אתנו.

חיים כץ: גילוי נאות – הוא רצה לבוא להיות יו"ר תת ועדה.

חיים כץ: אמרתי לו – אתה לא יכול, כי אתה לא חבר בוועדה.

עידן קלימן: הלוואי שנגיע ליום שכל חבר כנסת רוצה להיות יושב-ראש ועדה.

חיים כץ: הוא לא יכול להיות חבר בוועדה.

חיים כץ: בטח הוא לא יהיה יו"ר תת הוועדה.

חיים כץ: אבל אנחנו ניתן לו אחריך לדבר בזום.

עידן קלימן: עוד דקה, ברשותך.

עידן קלימן: קטונתי, אני לא בנהלים ולא חבר כנסת, אני פטור מהנהלים האלה.

עידן קלימן: אני רק מתפקידי לייצג ולפתור את הבעיות לנכי צה"ל.

עידן קלימן: אני חושב שלאור ההזדמנות האדירה שיש פה, באמת, להפסיק לדבר בוועדה הזאת על הבעיות של נכי צה"ל, להתחיל לפתור אותן.

חיים כץ: משפט אדיר לסיום.

עידן קלימן: ואם השר ביטון, כמו שהוא אמר, מוכן להמשיך את ועדת אייל בן ראובן, להשלים את מה שנקטע בגלל הקורונה, ותוך חודשיים, שלושה, להגיע לפני אדוני, להציג את הנתונים, תוך כדי שהוא עושה את זה ביחד אתנו – אני מברך על כך, ואפילו מבקש את אישורך על הדבר הזה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: בבקשה, חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: ללא ספק, אני חושב שזה דיון מאוד מבורך.

משה אבוטבול: אני חושב שהקורונה הביאה עלינו כל מיני דברים ודילמות שאולי בעבר לא שמנו אותן מספיק על השולחן, או לא הבנו כמה שחשוב מאוד לטפל בבעיות.

משה אבוטבול: אבל היום, אנחנו יותר ויותר מגלים דברים חשובים שצריך לטפל בהם, בין היתר, הנושא הזה של אותם אנשים שנפגעו מתוך קרב, מתוך הלם קרב.

משה אבוטבול: שתוך כדי זה, שבעצם, הם תרמו את תרומתם למדינה היקרה שלנו.

משה אבוטבול: לכן אני חושב, שזה צריך להיות אינטרס לאומי שלנו, שיושב-ראש הוועדה היקר, חיים כץ, ימשיך הלאה כמו הרבה דברים טובים שהוא עשה – להוביל גם את הנושא הזה, ולקחת את אותם אנשים שבעצם – הבעיה הכי גדולה שהם נראים, לצערנו, אותם אנשים נורמטיביים לחלוטין, לא רואים את הפגיעה בהתנהלות היומיומית, אבל החרדות קיימות.

משה אבוטבול: הדברים הם קיימים.

משה אבוטבול: לכן אני באמת חושב, שהמקום שהם רוצים להקים בחדרה, זה דבר מצוין, כי חייבים להפריד אותם משאר האנשים.

משה אבוטבול: חייבים גם לחזק את המגמה הזאת מטעם משרד הביטחון, או כל גורם אחר שיכול לתת כתף בנושא הזה.

משה אבוטבול: אבל אני חושב שצריך להיות גם כן עוד מקום מהסוג הזה, לחשוב גם כן על הקצאת שטח גם באזור הדרום לנושא הזה.

משה אבוטבול: באמת, אנחנו מכירים את כל המשפחות שהם באים מכל גווני האוכלוסייה, ומצד שני, מכל מרכזי הארץ – החלוקה הגיאוגרפית.

משה אבוטבול: לכן אני באמת טוען, לצד זה שאנחנו נכתוב ונעשה את כל המאמצים, יחד עם היושב-ראש היקר שלנו, לפתור את הבעיה שאתם מעלים אותם פה, ויש פה ועדות, זה לא דבר כזה מאוד פשוט.

משה אבוטבול: במקביל, גם אני קורא לכם, לחשוב גם על אלה שנמצאים דרומית, כי בסופו של דבר, אותם משפחות שיבואו לבקר את אותם הלומי קרב הללו, צריכים גם עליהם לחשוב שלא יצטרכו להגיע עד למרחקים – כדאי לפתור את הבעיה גם כן בנושא הזה.

משה אבוטבול: אני מעריך את זה שפה, בוועדה הזאת, מביאים את הדברים הכי חשובים לעם ישראל.

משה אבוטבול: תודה רבה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: בבקשה, חבר הכנסת יאיר גולן.

יאיר גולן: אני רוצה להתחיל בשני סיפורים קצרים.

יאיר גולן: לפני פחות מחודשיים, היה אירוע בתל-אביב – צעדה לציון 20 שנה לנסיגה מלבנון.

יאיר גולן: התחיל ברחבת העירייה, והסתיים ברחבת מוזיאון תל-אביב.

יאיר גולן: אני קצת איחרתי, הגעתי ישר למוזיאון תל אביב.

יאיר גולן: סוף האירוע, ניגשים אליי עשרה חבר'ה.

יאיר גולן: רובם היו חיילים שלי, הייתי במזרחית.

יאיר גולן: ניגשו אליי, אמרו – הייתי אצלך בגיזרה, נפצעתי פה, הייתי שם - שמונה מעשרה עם תגובות קרב, עם הלם קרב.

יאיר גולן: אצל אחד זה התפרץ חמש שנים אחרי.

יאיר גולן: אצל אחד התפרץ 14 שנים אחרי השחרור - אין להם מענה.

יאיר גולן: מה זה אין להם מענה?

יאיר גולן: הם נסמכים על עמותות.

יאיר גולן: אני אומר פה למשרד הביטחון.

יאיר גולן: אני לא בא לתקוף את משרד הביטחון.

יאיר גולן: אני בא מתוך המערכת.

יאיר גולן: התחושה היא שאין עם מי לדבר.

יאיר גולן: כשהם פונים למשרד הביטחון, מה שהם מקבלים – זה חשדנות, התייחסות אליהם כתחמנים פוטנציאליים, במקום להבין שאלה היו תחת אש.

יאיר גולן: לא יכול להיות שאדם שהיה תחת אש, ירגיש כפושע.

יאיר גולן: אדם שהיה תחת אש, המדינה צריכה לחבק אותו, בקריטריונים של איך לבחון את האנשים.

יאיר גולן: מי באמת הלום קרב, ומי לא הלום קרב.

יאיר גולן: מי שהיה תחת אש, הגישה צריכה להיות - איך אנחנו נותנים לך עזרה.

יאיר גולן: סיפור שני.

יאיר גולן: יש לי שני בנים – "בצוק איתן" – אחד באגוז, אחד במגלן.

יאיר גולן: אני יכול להגיד, שרוב אלה שסיימו את הלחימה באגוז, לא רוב, אבל לא מעט מהם יצאו עם הלם קרב.

יאיר גולן: צריכה להיות פה גישה פרו-אקטיבית.

יאיר גולן: זה לא רק לבוא ולטפל בהם שנים אחרי.

יאיר גולן: זה להגיד גם, יש היערכות שברגע שזה קורה, יחד עם מערך בריאות הנפש של צה"ל, מתנפלים על יחידות כאלה, ועושים גם מעקב.

יאיר גולן: ונותנים מענה לא כמי שקפאו שד, אלא נותנים מענה בחפץ לב.

יאיר גולן: הרי באמת, על כל פצוע בגוף, יש גם פצוע בנפש.

יאיר גולן: בטוח.

יאיר גולן: אני אומר את זה מניסיוני, זה ככה.

יאיר גולן: אז צריך להיערך מראש, ולבנות את המערכת מראש.

יאיר גולן: אני מקבל פה את מה שאמר יושב-ראש ארגון נכי צה"ל.

יאיר גולן: צריך להפסיק לדבר פה, ולהתחיל לעבוד.

יאיר גולן: אני משוכנע שאפשר למצוא את הפתרונות.

יאיר גולן: אני אגיד יותר מזה - גם לא פתרונות יקרים.

יאיר גולן: זה לא איזה תקציבי עתק.

יאיר גולן: ראינו פה כספים יוצאים לדברים פחות דרמטיים.

יאיר גולן: אלה האנשים שתרמו הכי הרבה למדינה.

יאיר גולן: אנחנו צריכים לראות שאנחנו לא מחכים שהם יבואו אלינו.

יאיר גולן: ולא, מה שנקרא, מסתירים איך מגיעים אלינו, כי חלק גדול מהאנשים שפגשתי אותם, אין להם מושג בכלל למי לפנות.

יאיר גולן: אלא, אנחנו בכלל באים בגישה פרו-אקטיבית, ואומרים - היה פה אירוע קרבי, אנחנו יודעים להשתתף באירוע הקרבי הזה.

יאיר גולן: אנחנו מציעים את עצמנו לאלה שלא נפגעו בגוף, כי אין מה לעשות, אתה לא מפנה אותם לבית חולים.

יאיר גולן: אתה לא צריך לחבוש אותם.

יאיר גולן: אתה מציע להם עזרה, ואתה לא רק מציע להם עזרה ביום שזה קרה, כי חלק גדול מתבייש – איך חייל באגוז יגיד – אני, פתאום יש לי סיוטים בלילה - אין דבר כזה.

יאיר גולן: זה יצוץ לו אחרי השחרור.

יאיר גולן: אתה יודע מה, זה גם לא יצוץ לו אחרי השחרור.

יאיר גולן: אם הוא יילך ישר לעבודה או לטיול בהודו, וכן הלאה, זה התפרץ אצלו כשהוא נפרד מהחברה שלו שלוש שנים אחרי – למי הוא פונה?

יאיר גולן: למי הוא מדבר?

יאיר גולן: הרבה פעמים הם לא יודעים בכלל.

יאיר גולן: הם לא יודעים שזו תגובת הלם קרב.

יאיר גולן: ולכן, אנחנו חייבים להיות פרו-אקטיביים.

יאיר גולן: לנהל מעקב אחר האנשים, ולומר לעצמנו – האנשים שלחמו, האנשים שנתנו את הכי יקר להם למדינה, אנחנו חייבים להיות זמינים להם, להציע את עצמנו.

יאיר גולן: להיות פרו-אקטיביים.

יאיר גולן: להיות יוזמים.

יאיר גולן: לתת להם מענה, כי אנחנו רוצים לתת מענה.

יאיר גולן: כי אנחנו רוצים שהם יהיו אזרחים מועילים ונורמליים, ושיקימו משפחות, ויחיו חיים נורמליים פה במדינת ישראל.

חיים כץ: בבקשה.

חיים כץ: איילה בלוך.

איילה בלוך: תודה רבה, לאופיר שהזמין אותי.

איילה בלוך: אני פסיכולוגית שיקומית ונוירו-פסיכולוגית.

איילה בלוך: אני מנהלת את המכון הלאומי לשיקום נפגעי ראש.

איילה בלוך: זו עמותה שעוסקת בשיקום בקהילה.

איילה בלוך: חוץ מזה, אני יושבת-ראש הוועדה המקצועית לפסיכולוגיה שיקומית במשרד הבריאות, ומרצה באוניברסיטת אריאל – זה כל הכובעים שלי.

איילה בלוך: יש לי שלוש נקודות שחשבתי עליהן לתרום לדיון.

איילה בלוך: הנקודה הראשונה היא סמנטית, אבל היא מאוד משמעותית.

איילה בלוך: אנחנו עוסקים באבחון ובשיקום של תגובות נפשיות ושל פגיעה מוחית.

איילה בלוך: משום מה, התקבע המושג PTSD, השימוש הבלבדי במושג הזה, הוא גורם נזק לדעתי, לנכי צה"ל, בגלל שהמושג היותר נכון שיש להשתמש בו זה תגובות נפשיות לאירוע טראומטי.

איילה בלוך: יש הרבה שלא עומדים בקריטריונים.

איילה בלוך: מה זה פוסט טראומטי – הפרעת בתא חבלתי, כשהדגש הוא חרדה.

איילה בלוך: אבל יש אנשים שהתגובה שלהם היא דווקא דיכאון.

איילה בלוך: או יש אנשים שהתגובה שלהם היא פסיכוזה.

איילה בלוך: יש הרבה תגובות נפשיות, חלקן קשות ביותר שלא עומדות בקריטריונים של PTSD והשימוש במונח PTSD, אני חושבת שהוא מקטין, הוא מצמצם.

איילה בלוך: ולכן, אני מציעה לכם כוועדה, וגם בוועדה שתקימו, לא להשתמש במונח PTSD, אלא לבחור במונח – תגובות נפשיות לטראומה.

איילה בלוך: הערה שנייה.

איילה בלוך: אני רוצה להתחבר למה שאמר חבר הכנסת גולן, בנוגע לפעולות האקטיביות.

איילה בלוך: אנחנו מטפלים, עוסקים בשיקום של כ-500 בשנה, ש-30% מהם מופנים על-ידי אגף שיקום של משרד הביטחון, כל השאר אזרחים.

איילה בלוך: מתוכם כ-10% מאלה שמופנים אלינו, הם עם תגובות לקרב, או לפעילות מבצעית, או אפילו אימונים.

איילה בלוך: הרוב זה תאונות דרכים ומחלות.

איילה בלוך: כדאי לחשוב על הנקודה הזאת.

איילה בלוך: בכל מקרה, אני חושבת שאם החוק מתייחס באופן שווה ללוחמים עם הלם קרב ולנכים אחרים שלא נפגעו בקרב, אולי מה שצריך לעשות, זה באמת פעילות פרו-אקטיבית כלפי הלוחמים.

איילה בלוך: כיוון שאנחנו יודעים מי נלחם, אז הייתי מציעה שתי הצעות.

איילה בלוך: הצעה אחת – לייצר סקר שנתי, פעם בשנה, או פעם בשנתיים, אפילו על ידי שאלון, זה לא צריך להיות משהו מאוד מסובך, שבעצם עושה סקירה למצבו הנפשי של האדם.

איילה בלוך: הסיבה שזה מתפרץ מאוחר, זו לא התפרצות מאוחרת, זו הבושה.

איילה בלוך: הרבה מהם במשך שנים מאוד מתביישים, כי זה לא להיות גבר, אם אני פונה ומדווח על הקשיים שלי.

איילה בלוך: בסקר הזה חשוב להגיע באופן אקטיבי אל האנשים שאנחנו יודעים שהם נלחמו באופן סדיר.

איילה בלוך: גם אם שנה שעברה הוא אמר שהכול בסדר אתו, ואין בעיה, אפשר לפנות אליו עוד, וחשוב מאוד לעשות הבחנה מבדלת, כי זה משהו מאוד חזק בתחום שלי.

איילה בלוך: הרבה אנשים מבקשים ומקבלים הכרה בתגובה נפשית לטראומה, אבל בעצם יש להם פגיעה מוחית מאותו אירוע, שהיא גם פגיעה שקופה שלא נראית.

איילה בלוך: אני חושבת שאנשי מקצוע צריכים להיות אמונים על ההבחנה המבדלת, וסקר כזה מדי שנה יכול מאוד לעזור.

איילה בלוך: הדבר השני שאנחנו רואים אצל הנכים שמטופלים אצלנו, זה תסכול מאוד גדול מתהליך התביעה וההכרה.

איילה בלוך: ולכן אני חושבת שאפשר להציע דווקא ללוחמים שאותם אנחנו יודעים, מכירים אותם, להציע להם הליך גישור בתביעה הזאת שיבוצע על-ידי איש מקצוע שיוכשר לכך.

איילה בלוך: פשוט להכשיר אנשי טיפול.

איילה בלוך: לעשות הליך גישור בתביעה הזאת מטעם המדינה, ולא לשלוח אותם, לשכור עורכי דין, ולקבל מהצד השני עורכי דין למאבק משפטי בהכרה שהרבה פעמים התהליך הזה יגיע למסקנה, שמה שהם צריכים זה את ההכרה ופחות התגמולים מעניינים אותם.

איילה בלוך: ואם אני בתהליך כזה שהוא גישור טיפולי מגלה מה האדם רוצה, לפעמים אפשר בקלות לתת לו את מה שהוא צריך בלי לערב הליכים משפטיים בבתי משפט.

איילה בלוך: הנושא השלישי והאחרון – זה באמת הדגש המאוד גדול בעיניי שצריך לשים התהליך של שיקום.

איילה בלוך: אנחנו עוסקים המון בשיקום טרום תעסוקתי בהחזרה של אנשים לתעסוקה.

איילה בלוך: באמת, זה יותר קשה עם נכי צה"ל, כי יש להם מה להפסיד.

איילה בלוך: אני חושבת שצריך לחשוב היטב איך מחזירים אנשים לפעילות ולתעסוקה, אגב, לאו דווקא תעסוקה ששכר בצידה, לא חייבים לחזור לשוק החופשי.

איילה בלוך: אפשר לייצר אפיקי תעסוקה שלא יאיימו על התגמולים שאנשים מקבלים, כי באמת מגיע להם התגמול, ולייצר בעצם הפרדה בין מערכת התגמולים, לבין מערכת השיקום והטיפול.

איילה בלוך: במובן הזה, צריך לדעתי לחבר בין מערכת השיקום הפסיכו-סוציאלי שדן מנהל אותה, לבין מערכת השיקום הרפואית שמנוהלת במחלקה אחרת.

איילה בלוך: המשפט האחרון שלי – לחזור לסמנטיקה.

איילה בלוך: תקראו לזה במלים הנכונות.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חבר הכנסת אופיר סופר.

אופיר סופר: אני אדבר קצר מאוד.

נתי שקד: אגיד מספר מלים קצרות.

נתי שקד: תראה, אני נכה צה"ל הלום קרב.

נתי שקד: אני השתתפתי בכל הוועדות שהיו בכנסת הקודמת.

נתי שקד: אני מרגיש שחסר לי מלה אחת פה וזה - משפחה.

נתי שקד: כל הדברים שדיברו פה, הם דברים ב-20 אלף רגל.

נתי שקד: בסוף, בסוף, אנחנו צריכים להסתכל לא על גטאות ומקומות לשלוח את הפצועים, אלא על מה שאדוני כבר עשה בכנסת הקודמת פה בתיקון מס' 8, לחוק שירותי הסעד.

נתי שקד: וכל הראייה שכבר קיימת בביטוח הלאומי, וזה - הסתכלות על התא המשפחתי.

חיים כץ: פעם היו מקללים את הביטוח הלאומי.

חיים כץ: עכשיו, בכל מקום באים ואומרים – תסתכל על הביטוח הלאומי.

חיים כץ: אתה מבין כבוד השר מה נעשה שם.

נתי שקד: כל הדברים מסביב, אדוני, לא חשובים.

נתי שקד: זה הפינטס.

נתי שקד: אם אתה מסתכל בספקטרום, אז כמה כבר אנשים מאושפזים – 2%.

נתי שקד: אבל אני רוצה להקריא את מה שאמר אלי אלאלוף בישיבה האחרונה, ב-31 בדצמבר 2008.

נתי שקד: אחרי סיום הכנסת, כאשר באו הלומי קרב, התחננו אליו – תציל אותנו.

נתי שקד: הוא אמר ככה: "אני מצטער להגיד לכם, חברים.

נתי שקד: קודם כול, ליבי אתכם.

נתי שקד: זה אפילו מרגיש רע שאני אומר את המשפט, וזה נראה טבעי.

נתי שקד: אני יודע מה זה סבל, ראיתי פה סבל, ראיתי סבל שלא טופל.

נתי שקד: המערכת כשלה, ואני לא מתבייש להגיד, ואמרתי את זה לאורך הדיונים שקיימנו בנושא הזה.

נתי שקד: אני לא מחפש מחמאות ותודות.

נתי שקד: אני נכשלתי.

נתי שקד: התחננתי שנעשה הכול.

נתי שקד: חשבתי שתפסתי את הנושא והייתי יכול לקדם אותו טוב יותר.

נתי שקד: נכשלתי בזה.

נתי שקד: נכשלתי, ואסור היה לי להיכשל.

נתי שקד: ההערות שלכם כל כך נכונות, קשה לי להתווכח, אני אפילו לא אנסה לנחם אתכם.

נתי שקד: המערכת לקויה, המערכת של משרד הביטחון שמטפלת בפצועי צה"ל טעתה וטועה.

נתי שקד: היא טעתה, היא חייבת לעשות חשבון נפש מינהלי, ארגוני, טיפולי.

נתי שקד: לא יכול להיות שהחבר הבדואי אומר לנו על המשפחות הבדואיות במיוחד, אתם יודעים במה זה עולה להם לעומת המשפחות היהודיות?".

נתי שקד: אדוני, אני יכול להמשיך גם לסיכום הדברים שאמר סגן השר באותו יום.

נתי שקד: "בתפקידי כסגן שר הביטחון, ניהלתי מאבקים רבים למענם של הפצועים וביחס אליהם, ובמנגנונים המטפלים בהם.

נתי שקד: לא תמיד הצלחתי! לא תמיד נעניתי בשיתוף פעולה מצד אלו שהיו אמונים על הטיפול בפצועי צה"ל.

נתי שקד: אבל הקו שלי, יישאר אותו קו ואותו הכיוון – הדאגה לגיבורי ישראל שנתנו מעצמם למען ביטחונה של מדינת ישראל ולמען עם ישראל.

נתי שקד: " ואני רוצה להגיד משהו אחד.

נתי שקד: תראה, אדוני, אני באתי היום, ויש לי מלא דברים להגיד.

נתי שקד: אבל אני רוצה להתמקד דווקא בדברים שאדוני מכיר.

נתי שקד: אחת השערוריות המטורפות שקרו בכנסת הקודמת, זה שעבר חוק סיוע משפטי לנפגעי פעולות איבה ללא נכי צה"ל.

נתי שקד: אנחנו הסברנו, חבר'ה, הלומי הקרב מתקשים בלמשש את הזכויות שלהם עקב מצבם.

נתי שקד: אדוני, ודאי מכיר את חוק שירותי סעד שעליו הוא חתום, שעשה חסד.

נתי שקד: אתה יודע, אשתי עובדת סוציאלית, היא אומרת – הם לא קוראים להם בכלל לשכת סעד, הם לקוחות.

נתי שקד: אתה יודע, אני כל כך מתרעם על ההטמעה שאמר ראש האגף בדיון הקודם קבל עם ועדה, ונכי צה"ל – איך יכול להיות שמונח נכי צה"ל נהפך לעג?

נתי שקד: מדובר בגיבורי ישראל.

נתי שקד: ואני רוצה לבקש מהוועדה, הדבר הכי חשוב שפונים אליי כל הנכים, ואני אומר להם – חבר'ה, אני לא יכול לעזור לכם, אני לא מדינת ישראל.

נתי שקד: אומרים לי, תעזור לנו במיצוי זכויות.

נתי שקד: ואנחנו מבקשים דבר אחד עכשיו שיקרה.

נתי שקד: שכבוד השר, מיכאל היקר, תנחה את זה – אני לא יודע למה השר הקודם שהיה אביגדור ליברמן התנגד.

נתי שקד: שמחר, בהוראת שעה, תיכנס אפשרות שכמו שאומר פה בפרוטוקול מס' 734, מישיבת ועדת החוקה, ב-17 בדצמבר 2018.

נתי שקד: אומר שלומי מור, מהמוסד לביטוח לאומי.

נתי שקד: סליחה שאני מתרגש.

נתי שקד: "יש לציין שנפגע פעולות איבה זכאי לסיוע משפטי חינם מהלשכה לסיוע משפטי בכל ההתנהלות המשפטית שלו ללא מבחן הכנסה.

נתי שקד: אינני יודע אם יש מקבילה לכך במשרד הביטחון.

נתי שקד: ענת גינצבורג עונה לו: אין.

נתי שקד: ואז אני שואל אותו, מה הוא זכאי לסיוע משפטי במיצוי הזכויות שלו?

נתי שקד: אז הוא אומר כמובן.

נתי שקד: היושב-ראש אורי מקלב שואל: כולל ייצוג?

נתי שקד: אז הוא אומר לו: כל מבוטח, בהתנהלות שלו מול הביטוח הלאומי, זכאי לייעוץ משפטי חינם, וזאת, מבלי לעבור מבחן הכנסות.

נתי שקד: ואז שואל אותו אורי מקלב, על מה שאתה שואל, על שלב ההכרה: אתה צודק, אבל אנחנו מבקשים לדעת על השלב הקודם.

נתי שקד: אז הוא אומר לו: גם בשלב הקודם יש לנו את היד המכוונת.

נתי שקד: בטח אדוני מכיר.

חיים כץ: קצת.

נתי שקד: זאת אומרת, הכלים קיימים.

נתי שקד: ואני יכול להגיד לך, שאחד הדברים שהכי כאבו לי, לשמוע את דן, זה שהוא מדבר על עוד פעם על הוסטלים.

נתי שקד: אתה יודע, אני מחזיק בידי פה מסמך של – הקווים המנחים לטיפול בהלומי הקרב ב-2009.

נתי שקד: עשו כבר ועדה רצינית מאוד, שלושה מיליון שקל עלותה – דחפו אותה למגירה.

נתי שקד: מה שאני מנסה להגיד בכל זה, שהיינו רוצים שההסתכלות – בזה אני אסיים.

נתי שקד: אתה יודע, גם כאשר מדבר על תעסוקה, אז בוא נגיד את האמת.

נתי שקד: מציעים לך שכר ב-2800 שקלים.

נתי שקד: זה לא רק השכר, זו התחושה שדוחפים לך סכין ומסובבים לך בלב.

נתי שקד: ואני אומר, הדבר הכי חשוב לנו פה.

נתי שקד: אנחנו הפצועים, זה לא לשלוח אותנו למרכזים.

נתי שקד: לא לשלוח אותנו לעמותות.

נתי שקד: לעזור לנו לשמור על המשפחות שלנו.

נתי שקד: כי המשפחות שלנו, הם השיקום, הם המעטפת.

נתי שקד: בזה אני בטוח שכל אחד ואחד מכם יסכים.

נתי שקד: כל אחד ואחד.

נתי שקד: דבר אחרון.

חיים כץ: יהיה המשך.

חיים כץ: אתה לא צריך לגמור הכול ביום אחד.

נתי שקד: לא, אבל רק לבקש מאדוני.

נתי שקד: יושבת פה לידי רינת.

חיים כץ: לא, אין זמן.

נתי שקד: לא, אבל היא כתבה את המכתב.

חיים כץ: זה לא חשוב.

חיים כץ: כי בעוד 14 דקות, השר מיכאל ביטון, צריך להיות שר תורן במליאה.

חיים כץ: אני, אסור לי לנהל פה דיונים מעבר ל-14 דקות.

חיים כץ: היום ידברו, בפעם הבאה צריך סבלנות, לאט, לאט.

חיים כץ: הבנו.

חיים כץ: בגדול, אנחנו מבינים.

חיים כץ: בבקשה, רינת.

חיים כץ: בבקשה.

רינת גולד גזית: כמו שביקשת אנשי עושה את זה בקצרה.

רינת גולד גזית: אני שלחתי לוועדה מכתב אחרי עיסוק של שנים רבות בתחום הזה, מסמך שכולל צעדים אופרטיביים שניתן לעשות כאן ועכשיו, במסגרת החוק.

רינת גולד גזית: המסמך הזה כולל דוגמאות.

רינת גולד גזית: כמו שביקשת, אני עושה את זה בקצרה.

רינת גולד גזית: שמענו כאן מאגף השיקום התייחסות להיבט הטיפולי.

חיים כץ: מתי שלחת את זה?

רינת גולד גזית: במוצאי שבת.

רינת גולד גזית: לא נורא.

רינת גולד גזית: דיברו כאן באגף השיקום על כל מיני תכניות טיפוליות כאלה ואחרות – קטונתי, אני לא איש מקצוע בתחום הטיפולי.

רינת גולד גזית: אבל יש צרכים, כמו שאמר נתי, לשיפור איכות החיים וטיוב התא המשפחתי של הלומי הקרב, שהתא המשפחתי נושא מחיר מאוד כבד בגלל הפגיעה.

רינת גולד גזית: אגף השיקום טוען – אני עובד במסגרת החוק – זה מה שאני - - -

חיים כץ: הבנו.

חיים כץ: את לא מחדשת לנו כלום.

חיים כץ: סליחה.

חיים כץ: אנחנו בסד זמנים.

חיים כץ: אני לא אחרוג מהכללים.

חיים כץ: לא ראיתי שאת מחדשת.

חיים כץ: נתי אמר את מה שאת אומרת, ברפרוף על המכתב, זה דיי דומה.

חיים כץ: חבר הכנסת אופיר סופר.

אופיר סופר: קודם כל, תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני שמח שגם התמזל, בקיצור, שמח שאנחנו שותפים בתהליך החשוב הזה, במשימה שהיא מאוד חשובה בעבורי.

אופיר סופר: אני שמח שאני בוועדה.

אופיר סופר: שמח שאנחנו פה בסיפור, בסדרה החשובה הזו.

אופיר סופר: אני מברך את חברי שישמור על עצמו, עידן קלימן, שמכניס רוח חדשה ובריאה לארגון נכי צה"ל.

אופיר סופר: אני רוצה להגיד לעידן, שאביב כוכבי, לימד אותנו מה שנקרא - תחשבו בגדול, תעשו בקטן.

אופיר סופר: בקטן, זה הפוסט טראומה.

אופיר סופר: אם אנחנו נייצר כאן שינוי, כאן בסוגיה של הפוסט טראומה, אני מקווה שזה יקרין על כלל ארגון נכי צה"ל.

אופיר סופר: אמר השר ביטון.

אופיר סופר: יש לנו ארבע חודשים.

אופיר סופר: אני שמח שהשר ביטון רואה שיש לנו ארבעה חודשים לעבוד, ובארבעה החודשים האלה, אנחנו צריכים כביכול להגיע הישגים.

אופיר סופר: אין ספק.

אופיר סופר: אני אמרתי בוועדה הראשונה – הכרה, תעסוקה, ומשפחה.

אופיר סופר: אלה שלושת הסוגיות.

אופיר סופר: דיבר על זה האלוף יאיר גולן, על ההכרה הפרו-אקטיבית.

אופיר סופר: דיברו פה על עוד רעיונות אחרים.

אופיר סופר: אנחנו מבינים שאם נתי היה חוזר להיות רואה חשבון בחצי משרה, אז יכול להיות שהיום הוא כבר היה רואה חשבון במשרה מלאה – זו המשמעות של תעסוקה.

אופיר סופר: על המשפחה הרחיבו מספיק.

אופיר סופר: תודה רבה, לשר מיכאל ביטון.

חיים כץ: תודה.

עוזי דיין: קודם כל, תודה רבה, חיים, לשר מיכאל ביטון, לכל חברי הוועדה, ולכל מי שהשתתף.

עוזי דיין: שלוש נקודות.

עוזי דיין: אחת – כל הטיפול בנכי צה"ל בכלל, או בהלומי קרב בפרט, זקוק לטיפול שורש.

עוזי דיין: נגיד בזהירות, שכל היחסים עם אגף השיקום זקוקים לשיקום יסודי.

עוזי דיין: יש היום את כל מי שיכול לעשות את זה.

עוזי דיין: ולכן, אני הקמתי שדולה לנכי צה"ל בכנסת.

עוזי דיין: אבל ברור שהעבודה העיקרית, היא תיעשה בוועדות, ובפרט, בוועדה הזאת, ועדת עבודה, רווחה ובריאות.

עוזי דיין: ביקשתי לסיום, להיות חבר בוועדה הזאת.

עוזי דיין: למרות שאני חבר בהרבה ועדות, כי אני רואה בזה חשיבות גדולה.

עוזי דיין: אני מקווה שהצירוף הזה התקבל, ואשמח להיות משולב, לשתף פעולה עם כל דבר שייעשה מעכשיו ובהמשך.

עוזי דיין: תודה.

חיים כץ: תודה רבה עוזי.

חיים כץ: כבוד השר.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: קודם כל, אני שמחתי להיות אתך, היושב-ראש, ולדעת שחבר הכנסת סופר, יוביל ועדת משנה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני אהיה זמין, כמו שאמרת, לפעול, לשפר ולהביא תוצאות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: המשימות שלי להמשך – אני כל שאלה של נתון שהוועדה רוצה, לכתוב לי שאלות מדויקות, קבלו מסמכים מדויקים בפחות מחודש.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: רק השאלות מדויקות עד הסוף.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: נשלח לכם את כל התשובות בשקיפות מלאה מראש.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: זו משימה אחת.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: שנית, אני מתחייב.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: יושב-ראש הוועדה לבדיקת הטיפול בנכי צה"ל, האלוף אייל בן ראובן, יגיש לנו את המסקנות עד שלושה חודשים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אנחנו ניקח לעצמנו חודש.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ננסה לצמצם זמנים, ונבוא עם המסקנות לכאן, להציג אותם.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: דבר שלישי, לא מחכים, עושים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מה הכוונה?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני בתור חבר כנסת, הבאתי הצעת חוק להגבלת שכר טרחה בטיפול בנכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אתה יודע שנכים של ביטוח לאומי, תאונות, יש הגבלת שכר טירחה.

חיים כץ: אתה יודע איזה קרב היה פה?

חיים כץ: זה חוק שלי.

חיים כץ: שלי, מיקי רוזנטל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: נכים של ניצולי שואה – יש הגבלה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: היחידים שלא הוגדר עבורם שכר טרחה זה נכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: חייל שלי ברח מהארץ – פוסט טראומטי, כתב לי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: איך התחלתי לטפל בזה?

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: חייל שלי מגולני ברח מהארץ, בגלל נושים, בגלל חובות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: זה שלקחו לו 20% מהתגמולים שלו, והוא עוד לא קיבל אותם.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: היוונו לו אותם מראש קדימה, לפני שקיבל את הכסף.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני מבקש שהוועדה הזאת תביא את החוק הזה מידית, משרד הביטחון תומך בו.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מידית - הגבלת שכר טרחה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ועוד משימות שאפשר לעשות מידית.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: היום, קיבלתי החלטה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: יש תשע אלמנות נכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: יש לנו בערך 100 בתים למקרים קשים ביותר של נכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מתוך ה-50 אלף.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: האלמנה, איבדה את בעלה נכה צה"ל, פתאום דרשו ממנו לשלם כסף.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: כל חייה, היא נושאת בנטל של טיפול בנכי צה"ל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הוא נפטר, אומרים לה – תשלמי על הבית, חלקית, מלא, לא משנה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: קיבלתי החלטה היום, שהיא תשלם 106 שקלים, כמו כל חייו עד 120.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: יש לנו תשע אלמנות כאלה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני אומר לכם, יש לנו משימות שנוכל לטפל מידית ביחד.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: חקיקה טובה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הגבלת שכר טרחה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: מעשים מסוימים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: חוק ההסדרים, כל מה שנוכל.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: לא נחכה לוועדה של אייל בן-ראובן.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: נעשה פעולות.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עבודה משותפת, גם מקרים פרטניים תביאו לי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: עוד הערה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: טיפול צופה פני העתיד בנפגעי נפש כתוצאה מאירוע קרב.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אנחנו נכנסנו לעניין.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: הצבא כבר עושה סדנאות ללוחמים לפני היציאה הביתה בעניין הנפשי.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: ואנחנו, עם כמה עמותות עושים הסעות בארץ, ובסוף הקורונה מסעות בחוץ-לארץ ולוחמים.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: גם אלה שנפגעו, גם אלה שלא נפגעו, בתהליך משותף של עיבוד החומר לפעמים זה מקטין את הפוסט טראומה.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: יש לנו משימות מידיות נעשה אותן.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: אני פה מתחייב להביא את המסקנות לדון בהן וליישם אותן ביחד.

השר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון: תודה רבה לכולם.

חיים כץ: באמירות כאלה, בזמן המתאים.

חיים כץ: נסיים את הדיון הזה.

חיים כץ: אנחנו נעקוב, ונדאג לממש.

חיים כץ: נעשה זאת ביחד.

חיים כץ: תודה רבה לכולם.