הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 23, פרוטוקול מספר 3, 2020-07-06 12:30

יוסף ג'בארין: סלאם עליכום.

יוסף ג'בארין: אני שמח לפתוח את הישיבה השנייה של הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

יוסף ג'בארין: היום יום שני, 6 ביולי.

יוסף ג'בארין: זו הישיבה השנייה, אבל היא ישיבה ראשונה בדיון מהיר, ויש לי הכבוד לכבד את חברי לסיעה, חבר הכנסת טיבי, אחד היוזמים, יחד עם בועז טופורובסקי.

יוסף ג'בארין: האמת היא שאם לא הייתם יוזמים, זה בטח אחד הנושאים שהיינו צריכים לחשוב עליו כנושא שצריך לעניין את הוועדה הזאת, במיוחד בכל מה שקשור לנפגעים שהם ילדים.

יוסף ג'בארין: אני מתייחס בעיקר לגילאים אפס עד 18.

יוסף ג'בארין: לפני שאני נותן לחברי הכנסת לדבר, אני רואה שהנתון של ה-OECD בעניין הזה אומר הרבה.

יוסף ג'בארין: הנתון מדבר על כך ששיעור הילדים ההרוגים בתאונות דרכים במדינה הוא באופן עקבי הגבוה ביותר בכל מדינות ה-OECD, וזה נתון שאומר דרשני.

יוסף ג'בארין: בטח נשמע גם מחברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: נתחיל עם בועז.

יוסף ג'בארין: בועז, שמחתי לשמוע שאתה מלווה את הנושא הזה הרבה שנים.

אחמד טיבי: הוא מלווה את נושא תאונות הדרכים בכנסת.

אחמד טיבי: הוא המוביל של העניין.

יוסף ג'בארין: אתה לא חבר ועדה, אבל אנחנו מזמינים אותך להיות שותף בעשייה בתחום הזה, כי זה מעניין אותנו, גם באופן כללי, אבל גם בייחוד שקיים בקרב הציבור הערבי, ובטח עכשיו נשמע עוד נתונים.

רחל טבת ויזל: חברי הרשימה המשותפת היו שותפים מאוד מאוד משמעותיים בוועדות הכנסת בכל מה שקשור לנפגעים בתאונות דרכים, עם קשב מאוד מאוד גבוה, יחסית יותר ממפלגות אחרות, אני חייבת לציין.

יוסף ג'בארין: ונמשיך להיות שותפים.

רחל טבת ויזל: בגלל זה אנחנו כאן.

בועז טופורובסקי: בהחלט.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש וגם חבר הכנסת טיבי, תודה רבה שנתתם לי את זכות הדיבור.

בועז טופורובסקי: מוות של כל ילד הוא מוות בלתי נתפס, והכי הרבה ילדים מתים במוות מתאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: מקום המדינה 5,150 ילדים ובני נוער מתו מתאונות דרכים, מוות מיותר שגדע חיים שלמים וגם הרס משפחות ומעגלים על גבי מעגלים של אנשים שחייהם השתנו לגמרי אחרי התאונה ואחרי המוות.

בועז טופורובסקי: מדינת ישראל נמצאת במקום הראשון והמפוקפק בשיעור הילדים ההרוגים בכבישים.

בועז טופורובסקי: 8% מכלל הילדים ההרוגים בכבישים הם ילדים, וזה נתון איום נורא.

בועז טופורובסקי: מתחילת השנה, לפי נתוני הרלב"ד 24 ילדים מתו בכבישים, מוות מיותר של משפחות, מוות שאי-אפשר לדמיין איך יוצאים ממנו.

יוסף ג'בארין: בועז, רק תדגיש עוד פעם את הנתונים.

בועז טופורובסקי: 5,150 ילדים ובני נוער מתו מקום המדינה.

בועז טופורובסקי: מדינת ישראל היא הראשונה ב-OECD בשיעור הילדים ההרוגים בכבישים, 8% מכלל ההרוגים.

בועז טופורובסקי: מתחילת השנה 24 ילדים מתו בכבישים, לפי נתוני הרלב"ד.

בועז טופורובסקי: ואלה נתונים מחרידים.

בועז טופורובסקי: עכשיו אנחנו נכנסים לחודשי הקיץ, ובחודשי הקיץ יש יותר סיכון וסכנה ויותר ילדים ובני נוער נפגשים בכבישים.

בועז טופורובסקי: יש להם יותר זמן פנוי והם מסתובבים.

בועז טופורובסקי: אנחנו צריכים לעשות כל מה שאנחנו יכולים כדי למנוע פגיעה מיותרת.

בועז טופורובסקי: בשנת 2019 בלבד, רק בחודשי הקיץ, יוני, יולי ואוגוסט, 26 ילדים מתו בכבישים.

בועז טופורובסקי: 26 בשלושה חודשים בשנה שעברה.

בועז טופורובסקי: 15,145 ילדים ובני נוער נפגעו בעשור האחרון בחודשי הקיץ.

בועז טופורובסקי: זה מוות מיותר, מוות שאפשר למנוע, אפשר למנוע אותו בחינוך, אפשר למנוע אותו בהסברה, אפשר למנוע אותו בבית.

בועז טופורובסקי: אם יש הורים ששומעים אותנו, אם יש הורים שצופים בנו, שיחזרו בפני הילדים על המנטרה של הסתכלות לפני שחוצים, לא להתפרץ לכביש, להבין, לצאת מנקודת הנחה ששום נהג לא רואה אותם.

בועז טופורובסקי: שום נהג לא רואה אותם, זו נקודת ההנחה שצריכה להיות.

בועז טופורובסקי: אין סיבה לא לחזור על זה עוד ועוד ועוד, ואין דבר כזה יותר מדי חזרה על הנושאים האלה.

בועז טופורובסקי: לצערי, בעשור האחרון, אנחנו נמצאים כל הזמן במלחמות מול הקיצוצים שיש במערכת החינוך בכל מה שקשור ללימודי תעבורה, במשמרות הזה"ב, לשוטרים בבתי ספר שמסבירים לילדים על החשיבות במניעת תאונות הדרכים, לבחינות.

בועז טופורובסקי: הרי עכשיו משרד החינוך גם אמר שהוא לא מוכן שתהיה בחינת בגרות, כי אין מספיק חומר לימודי או כל מיני דברים כאלה, אבל העובדה היא שבתוך שבועיים ילד בן 16 יכול לקבל רישיון ולעלות על אופנוע, לסכן את החיים שלו ואת החיים של הסובבים אותו, להרכיב אנשים.

בועז טופורובסקי: ראינו לצערי איך לפני שבועיים סטאר מרדכי, בגיל 16, שאחיה בן ה-19 הרכיב אותה והחליק, היא מתה, ונגמרו החיים שלה, אבל גם של אחיה, החיים שלו לא יהיו אותו דבר וגם של המשפחה שלה.

בועז טופורובסקי: אני זוכר שביקרתי את המשפחה, ראיתי את אימא שלה מפורקת וזה משהו שאי-אפשר לדמיין, ואני לא מאחל לאף אחד.

בועז טופורובסקי: בגלל זה צריך להבין, צריך להפנים, המוות בכבישים, הוא לא גזירת גורל, ילדים שמתים זה מוות מיותר שאפשר למנוע.

בועז טופורובסקי: והמשימה שלנו, של הרלב"ד, של העמותות השונות, גם של אור ירוק – יש כאן נתונים שלהם – של משרד החינוך, של המשרד לביטחון פנים ושל הכנסת הזאת, אנחנו צריכים להילחם ולוודא שאין ילד במדינת ישראל, לא משנה מאיזה מגזר ובאיזה גיל – אין ילד שלא מקבל חינוך לבטיחות בדרכים, שלא מקבל הסברה בבית לבטיחות בדרכים ושאנחנו לא מוודאים, חוזרים על זה, מוודאים וחוזרים על זה שהוא מבין או היא מבינה, שכאשר הם נכנסים ויוצאים לכביש – אני חוזר על זה עוד פעם, כי אמרתי, זה חשוב לחזור – ילדים צריכים להבין שלא רואים אותם.

בועז טופורובסקי: ברגע שהם יבינו שלא רואים אותם, הם ייזהרו, וייזהרו כפל כפליים ואפילו משולש, העיקר שלא ייפגעו בדרכים.

בועז טופורובסקי: תודה רבה לאדוני היושב-ראש על הדיון.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה, בועז.

יוסף ג'בארין: הנתונים קשים כמובן, בטח עכשיו גם נשמע התייחסות.

יוסף ג'בארין: חברי חבר הכנסת טיבי, עמלת קשה כדי שהמשותפת תהיה בראשות הוועדה וגם אני, אז תודה רבה.

אחמד טיבי: תוספת דקה.

אחמד טיבי: ..

יוסף ג'בארין: הינה, אנחנו מתחילים לעבוד.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מברך אותך, חברי יוסף ג'בארין, על תפקידך כיושב-ראש הוועדה למעמד הילד.

אחמד טיבי: זה נושא בעל חשיבות רבה.

אחמד טיבי: אכן היה חשוב לי להציע הצעה לדיון מהיר, בנושא תאונות דרכים וילדים ופגיעה של ילדים בתאונות דרכים, כי שיעור הילדים ההרוגים בתאונות דרכים בישראל הוא הגבוה ביותר מבין מדינות ה-OECD, נתון שנשמר לאורך השנים האחרונות.

אחמד טיבי: אגב, אני משתמש גם בנתונים מאור ירוק.

אחמד טיבי: לפי דוח אור ירוק אחת מנקודות התורפה המרכזיות בהיפגעותם של ילדים ובני נוער בתאונות דרכים היא חודשי הקיץ והחופש הגדול, אותם חודשים שבהם הילדים ובני הנוער אינם נמצאים במסגרת חינוכית.

אחמד טיבי: בחודשי הקיץ והחופש הגדול של שנת 2019 נהרגו 26 ילדים ובני נוער בתאונות דרכם.

אחמד טיבי: 15,145 ילדים ובני נוער נפגעו בתאונות דרכים בחודשי הקיץ והחופש הגדול בעשור האחרון.

אחמד טיבי: אני חוזר, 15,145 ילדים.

אחמד טיבי: 99 ילדים ובני נוער מהחברה הערבית נהרגו בעשור האחרון בתאונות דרכים בחודשי הקיץ והחופש הגדול.

אחמד טיבי: למרות שחלקם נאמד ב-25% מכלל הילדים במדינה הם נהרגים בשיעור של 58%, פי שניים ויותר מחלקם באוכלוסייה.

אחמד טיבי: 5,603 ילדים ובני נוער מהחברה הערבית נפגעו בחודשי הקיץ בעשור האחרון.

אחמד טיבי: 38%.

אחמד טיבי: מתחילת השנה נהרגו 24 ילדים עד כה.

אחמד טיבי: יש להניח כי היעדר תשתיות בטיחות בסיסיות ביישובים הערביים מהווה גורם תורם לשיעור מותם הגבוה של הילדים שלנו.

אחמד טיבי: בנוסף, יש הנושא של מוות בחצרות, בחצר הבית, שם שיעור הילדים הערבים מתאונות נדמה לי מעל 90% או אף יותר.

רחל טבת ויזל: פי 20.

רחל טבת ויזל: הסיכוי של ילד מהחברה הערבית הוא פי 20 מאשר ילד מהחברה הכללית - -

אחמד טיבי: הסיכוי הוא פי 20 לעומת ילד בחברה היהודית.

רחל טבת ויזל: - - למות בגילאים אפס עד שנה-שנתיים.

וליד טאהא: הסיכוי למות.

וליד טאהא: לא להיפגע.

אחמד טיבי: עמותת "בטרם", שהייתה לה תוכנית שהצליחה כמעט ב-100% בנגב, היא תוקצבה על ידי המדינה, והמדינה הפסיקה לתקצב את התוכנית הזאת.

אחמד טיבי: חצרות בתים, פחונים, בנגב, סעיד.

אחמד טיבי: בטרם עבדה בנגב, הפסקת המימון והפסקת מעורבות המדינה, יש לה השפעה ותוצאה קטלנית.

אחמד טיבי: למה להפסיק מימון של תוכנית שהצליחה?

אחמד טיבי: לכן, אדוני היושב-ראש, יש להגביר את האכיפה, הגברת חינוך והסברה והקצאת משאבים לשיפור התשתיות ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: זאת הסיבה שיזמתי יחד עם חברי בועז את הדיון המהיר.

אחמד טיבי: אני מקבל תוך כדי נתונים ממקבולה נסאר, שהיא אחראית במשרד.

רחל טבת ויזל: ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

יוסף ג'בארין: נבדוק אם היא קיבלה הזמנה.

רחל טבת ויזל: מקובלה היא ראש אגף הסברה ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, היא אצלנו.

רחל טבת ויזל: הנתונים פה אצלי, זה אותם נתונים.

רחל טבת ויזל: אנחנו כבר נציג את הנתונים.

אחמד טיבי: יפה.

יוסף ג'בארין: נשמח גם לראות את מקבולה.

רחל טבת ויזל: הגבילו אותנו.

יוסף ג'בארין: בזום אין הגבלה.

רחל טבת ויזל: נדע לפעם הבאה.

אחמד טיבי: היא הייתה צריכה להיות בזום.

רחל טבת ויזל: אני אבקש שהיא תעלה עכשיו.

אחמד טיבי: בכל הזמנים ילדים ערבים זה 50% מההרוגים.

אחמד טיבי: בימי חג גם יש עלייה באשפוז של ילדים ערבים בגלל התאונות, עלייה של 5%.

אחמד טיבי: לכן, אדוני, אני שב ואומר: הגברת האכיפה, הגברת החינוך וההסברה והקצאת משאבים לשיפור התשתיות ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: אכן.

יוסף ג'בארין: תודה לחבר הכנסת טיבי.

יוסף ג'בארין: גם הנתונים הכלליים כמובן מאוד מדאיגים וגם בעניין הציבור הערבי.

יוסף ג'בארין: דיברת על 58% ילדים ערבים מהילדים שנהרגו בעשור האחרון בתקופת חופשת הקיץ.

יוסף ג'בארין: אני כבר מתחייב שזה יהיה אחד הנושאים החשובים שהוועדה הזאת תלווה.

יוסף ג'בארין: אני רואה בדיון היום את תחילת הדרך אולי בשרשרת של דיונים בנושא.

יוסף ג'בארין: אהלן וסהלן, יַעְטִיכּ אִלְעַאפְיֵה (יישר כוח).

יוסף ג'בארין: סעיד, תפאד'ל.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש, ברכות על התפקיד ואני בטוח שתעשה עבודה מצוינת בוועדה הזאת, בנושאים שעל שולחן הוועדה, שהם נושאים חשובים מאוד, גם לנו כחברה הערבית, אבל גם לחברה הישראלית בכלל.

סעיד אלחרומי: צריך להבין שבחברה הערבית מספר הילדים, מתחת לגיל 18, הוא גבוה מ-50%.

סעיד אלחרומי: זו חברה צעירה מאוד, ולכן חשוב מאוד הטיפול בסוגיות שקשורות לשכבות הגיל האלה.

סעיד אלחרומי: אני מודה גם לחבריי היוזמים, לבועז ולד"ר לאחמד, שיזמו את הדיון המהיר הזה.

סעיד אלחרומי: חברים, אני מגיע ממקום שבו יש את הפגיעה הכי מרובה בילדים בגילאים הקטנים האלה, מהנגב, מהכפרים הלא מוכרים בנגב, שם אנחנו מתמודדים עם הסוגיה הכואבת הזאת.

סעיד אלחרומי: אני לא אחזור על המספרים שהחברים הציגו, אבל בכל קנה מידה זה דבר בלתי נסבל, בכל קנה מידה, והטיפול הוא מגוון.

סעיד אלחרומי: זה משהו שהמדינה צריכה להשקיע בו, אני מדבר על תשתיות, אני מדבר על תאורה בכבישים שנמצאים בקרבת יישובים וגם ביישובים עצמם, תשתיות שהרשויות עצמן, הרשויות המקומיות צריכות לטפל בזה, ובעיקר תאורה טובה ברחובות שצמודים לבתים, צמודים למגורים.

סעיד אלחרומי: הילד יוצא מחצר הבית, מתפרץ החוצה ופתאום יש רכב שמגיע.

סעיד אלחרומי: בנוסף, הסברה – אדוני היושב-ראש, נושא ההסברה הוא מאוד מאוד חשוב.

סעיד אלחרומי: כל העמותות שעסקו בנושא הזה בשנים האחרונות, בכמה מפגשים גם ישבתי על הנושא הזה, נתתי יד ודחפתי לכיוון יותר הסברה בקרב החברה עצמה, בכפרים הלא מוכרים וגם ביישובים כמו רהט, כמו תל שבע ויישובים אחרים, כי יש לנו פגיעות חמורות בילדים בחצר הבית.

סעיד אלחרומי: בחצר הבית – אני מדבר על גיל שנתיים-שלוש – אבא מתניע את הרכב, יוצא מהחניה, או שהחניה לא מוסדרת, ובן רגע מאבדים את הילד הזה.

סעיד אלחרומי: אני שוב חוזר, זה נושא מאוד מאוד חשוב, אני אשמח גם להירתם לעשייה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יוסף ג'בארין: תודה, חבר הכנסת אלחרומי.

יוסף ג'בארין: קודם כול, אני אשמח לשמוע אם יש פילוח גם לעניין הנגב בנתונים שיש לך - -

רחל טבת ויזל: כן.

רחל טבת ויזל: אנחנו מתייחסים ספציפית - - -

יוסף ג'בארין: - - כמובן אנחנו מתעניינים גם בתקציבי ההסברה, המשאבים והחלוקה.

רחל טבת ויזל: אני אדבר על כל זה.

רחל טבת ויזל: יש גם תוכניות ספציפיות לתאונות חצר, אולי כדאי שנציג את זה בצורה סדורה.

יוסף ג'בארין: רגע.

יוסף ג'בארין: איתנו חברת הכנסת סונדוס סאלח.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, קודם כול, ברכות על התפקיד.

סונדוס סאלח: בהצלחה.

סונדוס סאלח: אני בטוחה שתוסיף רבות.

סונדוס סאלח: השקעה בילד, במעמד הילד בכלל, זו השקעה בעתיד של כולנו וזה נושא חשוב מאוד.

סונדוס סאלח: בהקשר ספציפי לתאונות הדרכים בחברה הערבית – אני רוצה לדבר יותר על החברה הערבית – זה תוצאה מפיגורים חמורים בתכנון ובבנייה, ואני משייכת חלק גדול לשיעור הגדול בתאונות הדרכים בחברה הערבית לכמה אלמנטים: האחד, היעדר מקומות מיועדים למשחקים ולבילוי ביישובים הערביים; התכנון בכבישים לא בטיחותי מספיק כך שיאפשר מעבר מצד לצד באופן בטיחותי, במיוחד לתלמידי בתי הספר.

סונדוס סאלח: הסיכוי למצוא ילד בכביש יותר גדול ביישובים הערביים מאשר ביישובים אחרים; החינוך לבטיחות בדרכים וחינוך לנהיגה בכבישים חסר מבחינת מה שנעשה בתחום.

סונדוס סאלח: ככל שאנחנו מתכננים יותר מעברי חציה שהם גשר בכבישים, זה ישמור על הולכי רגל בכבישים, במיוחד ילדים ותלמידים צעירים.

סונדוס סאלח: שוב, השיעור הגדול, כפי שהסביר חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי – ותודה רבה על היוזמה בנושא המאוד חשוב זה, וגם לחבר הכנסת בועז, להתחיל את הוועדה בנושא הזה זה מאוד מאוד חשוב – השיעור של הילדים הערבים שמוצאים את מותם בתאונות דרכים הוא מאוד גבוה ומחייב אותנו לתוכנית חירום, מותאמת במיוחד למאפיינים בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: תודה רבה, לכם.

סונדוס סאלח: אני מתנצלת שאני מאוד צריכה לצאת לעוד דברים.

וליד טאהא: גם אני בעוד חמש דקות, אבל נשמע אותה.

וליד טאהא: נוותר על הזכות לדבר.

יוסף ג'בארין: נותנים לך את רשות הדיבור.

רחל טבת ויזל: תודה רבה.

רחל טבת ויזל: אני אעבור במהירות.

רחל טבת ויזל: אני רוצה לומר כהקדמה שברלב"ד יש ראש אגף הסברה לחברה הערבית, מקבולה נאסר, שהזכיר חבר הכנסת טיבי, ויש תוכניות מיועדות, ועוד מעט אני אסביר גם למה, דווקא לחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: אני אתן דוגמה לאדוני, תוכניות ההסברה למשל, קמפיינים של הסברה, לא מתורגמים מעברית לערבית, אלא נעשים בערבית, מיוחדים לחברה הערבית, עם אסטרטגים ופרסומאים בחברה הערבית, מכיוון שיש שונות גם במסרים וגם לגבי הנפגעים.

רחל טבת ויזל: כמה מילים לגבי הנפגעים ולגבי הילדים.

רחל טבת ויזל: ילדים הרוגים ופצועים קשה, שימו לב שצריך לספור גם פצועים קשה ולא רק הרוגים, כי ילד פצוע קשה חרב עליו עולמו, וילדים לפעמים יוצאים חיים מהתאונות האלה, אבל עדיין נשארים פגועים לגמרי.

רחל טבת ויזל: תשימו לב שבשנת 2019, בגילאים האלה שבין אפס ל-19, 254 ילדים פצועים קשה והרוגים.

רחל טבת ויזל: 34 הרוגים.

רחל טבת ויזל: המספר הגבוה ביותר זה שנים.

רחל טבת ויזל: דיברנו על המדינות האחרות, זה המיקום של מדינת ישראל יחסית לכל המדינות שאותן דוגמים, לא רק ה-OECD.

רחל טבת ויזל: אנחנו לא נמצאים בתחתית הרשימה, אבל בוודאי שלא במקום טוב מספיק.

רחל טבת ויזל: השקף הבא הוא שקף שצריך לסמן לנו את המקומות שעליהם אנחנו צריכים לעבוד.

רחל טבת ויזל: שימו לב שהשקף הזה מחולק לפי גילאים, ויש שונות מאוד גדולה בסוגי ההיפגעות של הילדים, ותראו את זה לפי השקף הזה.

רחל טבת ויזל: אם אנחנו מדברים על הילדים הצעירים, בין אפס לארבע – מאוחר יותר אני אעשה את ההבחנה לחברה הערבית – אז רובם נהרגים ברכבים וכו'.

רחל טבת ויזל: אם תסתכלו בעמודה הימנית ביותר, ילדים בני 15 עד 19, שם אחוזי ההיפגעות הגבוהים ביותר, חלקם על אופנוע, כבר יש לנו ילדים על אופנוע בגיל הזה, ועל אופניים.

רחל טבת ויזל: זאת אומרת, כשאנחנו עושים תוכניות התערבות שקשורים לילדים, אדוני, צריך לשים לב שתוכניות ההתערבות הן שונות לפי הגילאים.

רחל טבת ויזל: 15 עד 19 זו תוכנית התערבות שונה לחלוטין ממה שקורה בילדים הצעירים.

רחל טבת ויזל: אני עוד רגע אפרט מה אנחנו עושים במערכת החינוך.

רחל טבת ויזל: מכאן, אדוני, ברשותכם, אני עושה הבחנה בין החברה הכללית לחברה הערבית, כי לצערי, כמו שאמר חבר הכנסת טיבי, יש שונות מאוד גדולה, ובחברה הערבית אנחנו רואים אחוזי היפגעות יותר גדולים אצל ילדים, בצורה ניכרת.

רחל טבת ויזל: פה למשל, בשקף הזה, מדובר על ילדים הרוגים כנוסעי רכב.

רחל טבת ויזל: תשימו לב לגבי החברה הערבית, יש עליות וירידות, אבל באופן קבוע הם יותר מהחברה הכללית, למרות ששיעור הילדים נמוך יותר.

יוסף ג'בארין: באופן כללי אפשר להגיד בשיעור כפול מזה שבחברה היהודית?

רחל טבת ויזל: בגילאים מסוימים בשיעור כפול.

רחל טבת ויזל: באופן כללי בגילאים הצעירים יותר, אפס עד שנתיים-שלוש, עוד הרבה יותר.

רחל טבת ויזל: לגבי הולכי רגל – שיעור הילדים הולכי רגל, תשימו לב לנתונים הגבוהים בחברה הערבית כשמדובר על הולכי רגל.

רחל טבת ויזל: בלי שום פרופורציות.

רחל טבת ויזל: כשאני מסתכלת על 100,000 ילדים, 12 ילדים בחברה הערבית, לעומת בין ארבעה לחמישה ילדים בחברה הכללית.

רחל טבת ויזל: זה נתון שהוא מאוד מאוד מדאיג.

רחל טבת ויזל: אני אעבור לשקף האחרון בנושא הזה של הנתונים.

רחל טבת ויזל: היפגעות של ילדים ובני נוער בחופש הגדול – גם כאן, כשאנחנו רואים בחברה הכללית עלייה באחוזי ההיפגעות, אתה רואה בחברה הכללית עלייה יותר מהמקובל.

רחל טבת ויזל: בשקף האחרון יש התייחסות לחודשי הקיץ.

רחל טבת ויזל: תשימו לב מה קורה בחודשי הקיץ לגבי כל אחת מהאוכלוסיות.

רחל טבת ויזל: העמודה הכתומה, זאת העמודה שמדברת על חודשי הקיץ, העמודה הכחולה היא במשך כל השנה.

רחל טבת ויזל: תסתכלו עוד פעם מה קורה בגילאים 15 עד 19, זה גם די הגיוני, מה קורה בחודשי הקיץ.

רחל טבת ויזל: אחוזי היפגעות חמורה, פצועים קשה והרוגים – 246 בחודשי הקיץ, מול 202 בממוצע בחודשים הרגילים.

רחל טבת ויזל: וזה מבחינתנו - - -

בועז טופורובסקי: זה מול 10 חודשים?

יוסף ג'בארין: זה מול 10 חודשים או מול חודשיים מקבילים.

רחל טבת ויזל: מול ממוצע.

רחל טבת ויזל: ממוצע של כל אחד מחודשי הקיץ, כך זה נראה.

רחל טבת ויזל: בוודאי מול חודשיים מקבילים.

רחל טבת ויזל: מספר מול מספר.

רחל טבת ויזל: מה כן קורה?

רחל טבת ויזל: אני רוצה רגע לעשות הבחנה בין החברה הכללית לחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: בכל מדינת ישראל יש לנו הסברה, כמו שאמר חבר הכנסת טופורובסקי, יש הסברה שהיא ברמה הלאומית, חלקה תראו בדיגיטל, רדיו וכו', חלקה רק החברה הערבית תראה, אם זה א-שמס וכו', מופנית ספציפית לחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: זה סוג פעילות אחד שקשור בהסברה.

רחל טבת ויזל: פעילות נוספת קשורה לחינוך, ולא סתם הזכירו את זה.

רחל טבת ויזל: בכל כיתות י' ברחבי המדינה, בחברה הכללית ובחברה הערבית, על כל גווניה, בחברה החרדית – אצל כולם הרלב"ד מממנת מדי שנה בסכום לא מבוטל, שאני מקווה שהשנה אפשר יהיה לעמוד בו בלי כל הקיצוצים המטורפים, הרלב"ד מממנת שיעורים בחינוך תעבורתי בכיתות י' בכל המדינה, כשבסוף כיתה י' כל ילדי המדינה אמורים להיבחן בבחינת התיאוריה כבר בבית הספר.

רחל טבת ויזל: חבר הכנסת טופורובסקי, הייתה התנגדות בהתחלה, אבל אנחנו נמצאים שם.

רחל טבת ויזל: למה אנחנו מתמקדים בכיתה י'?

רחל טבת ויזל: לא סתם.

רחל טבת ויזל: זה הגיל, רגע לפני שמוציאים את הרישיון על אופנוע או לפני שעולים על האופניים החשמליים, מבחינתנו זה גיל קריטי.

רחל טבת ויזל: אבל צריך לשים לב, ולא סתם דיברתם על חינוך, בכל מערכת החינוך בכל הגילאים, זה אמור להתחיל מגני הילדים, להיות בכיתות א', להיות בכיתות ג', ה' וכו'.

רחל טבת ויזל: אנחנו מפעילים 18 מרכזי הדרכה לחינוך תעבורתי לכיתות ה', זה לא מספיק.

רחל טבת ויזל: הזכירו פה את שוטרות הזה"ב.

רחל טבת ויזל: יש היום שוטרות זה"ב במערך קטן של 30-20 שוטרות זה"ב שאמורות לעשות את כל הבטיחות בדרכים לכיתות ה', רגע לפני שחוצים במעבר החציה.

רחל טבת ויזל: זה לא מספיק.

רחל טבת ויזל: יש תוכניות שנעשו.

רחל טבת ויזל: אם ניקח עוד פעם את החברה הערבית, לפני שלוש שנים ושנתיים קיבלנו תקצוב נוסף של 15 מיליון שקל בסך הכול לחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: חלק ממנו הושקע בפרויקט בבתי הספר, מפעלות למי שמכיר, 15,000 ילדים בחברה הערבית, בינם ובנות, למדו באמצעות שיעורי כדורגל נושאים שקשורים לבטיחות בדרכים.

רחל טבת ויזל: זה לא קיים היום.

רחל טבת ויזל: זה תקציבים שלא קיימים היום.

רחל טבת ויזל: באותן שנתיים שבהן היו תקציבים גדולים יותר, לדוגמה בחברה הערבית או במקומות אחרים, הייתה ירידה משמעותית במספר ההרוגים.

רחל טבת ויזל: זה לא שהפסקנו לעשות פעילות, יש פעילות.

רחל טבת ויזל: שאל אדוני חבר הכנסת לגבי היפגעות ילדים בתאונות חצר.

רחל טבת ויזל: היה פרויקט יפה של בטרם, אנחנו המשכנו לבד בדרום, בנגב בעיקר.

רחל טבת ויזל: עם יד שרה אנחנו עושים פרויקט דרך טיפות חלב, מגיעים ליישובים המוכרים והלא מוכרים, מנסים להגיע אליהם בעיקר דרך טיפות חלב, כי זאת האפשרות להיפגש, בעיקר עם אימהות, יחד עם יד שרה אנחנו מחלקים כיסאות בטיחות, וככה מנסים להגיע להורים.

רחל טבת ויזל: ויש לנו פרויקט נוסף עם משרד התחבורה, שקשור לנהגים בחברה הערבית, דווקא בדרום, שמגיעים לנהיגה מונעת, בכדי לתת להם עוד העשרה.

רחל טבת ויזל: אבל תראו, אני שומעת פעם אחר פעם את הטיעון – אני כבר שלוש שנים ברלב"ד ונמצאת בקשר טוב גם עם חברי כנסת ומשפיעים בחברה הערבית – אני שומעת את הטיעון על תשתיות בעייתיות ביישובים בחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: א', זה נכון, ואני עוד רגע אתייחס מה אפשר לעשות, אבל מעבר לזה, לא מספיק להגיד: יש לנו בעיה בתשתיות, ולכן נהרגים כל כך הרבה ילדים ובני נוער.

רחל טבת ויזל: אדוני, רוב ההרוגים מהחברה הערבית, למעט הילדים הקטנים שנהרגו בתאונות חצר, נהרגו בכבישים הבין-עירוניים.

רחל טבת ויזל: כשאני מסתכלת על תאונות רוכבי אופנוע, אין לי פה את הנתון, כי זה לא ילדים, חלק ניכר מרוכבי האופנוע שנהרגו צעירים הם מהחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: דיברתי קודם עם חבר הכנסת טופורובסקי על מה קרה לנו בקורונה.

רחל טבת ויזל: בקורונה היינו אמורים להיות עם מספרים מאוד נמוכים, יחסית לנסועה, אבל לא היינו עם מספרים נמוכים בכלל, וכשאפיינו מי היו רוב ההרוגים בתקופת הקורונה, היו צעירים בגילאים שאנחנו מדברים עליהם, ולצערי יותר מ-50% בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: שיעור הנפגעים בילדים ערבים עלה בתקופת הקורונה.

רחל טבת ויזל: בחברה הערבית עלה בתקופת הקורונה.

רחל טבת ויזל: תסתכלו רגע על הגילאים 16, 17, 18, 19, הגילאים האלה נמצאים במערכות החינוך, אבל פחות תחת ההשגחה ההורית, ואליהם צריך להגיע.

רחל טבת ויזל: ופה אני פונה לחברי הכנסת ולכל מי שהוא מנהיג ומוביל באיזה צורה מול החברה הערבית: צריכה להיות פה קריאה מאוד מסודרת גם מצד ההנהגה, כי כשאני רואה ילדים ונוער בחברה הכללית והערבית, בתקופת הקורונה לדוגמה, נהרגים על אופנוע, כשאין להם בכלל רישיון.

רחל טבת ויזל: זה גם עניין של חינוך והתייחסות.

רחל טבת ויזל: כשאני רואה פעם אחר פעם בחברה הכללית – אדוני מדבר בכלל על ילדים – ילדים בני פחות מ-16 על אופניים חשמליים או בלי קסדה, מעבר לאכיפה – אכיפה זה דבר שצריך לעשות תמיד – צריך להיות פה משהו חברתי שמגיע מההנהגה, צריכה להיות פה אחריות הורית וגם אחריות ציבורית.

רחל טבת ויזל: והדבר האחרון, אדוני – יש עוד הרבה דברים שאפשר לדבר עליהם, אבל הדבר האחרון שאני רוצה לדבר עליו הוא בנושא התקציבים.

רחל טבת ויזל: נכון שכסף הוא לא חזות הכול, אבל יש דברים קריטיים שאפשר לעשות.

רחל טבת ויזל: לפני שנה, על פי החלטת ממשלה, ניתן תקציב של 5 מיליון שקל כתמריץ לרשויות ערביות שהגישו תוכניות תמרור.

רחל טבת ויזל: 38 רשויות ערביות הגישו תוכניות תמרור.

רחל טבת ויזל: 5 מיליון שקל נעלמו, לא כל הרשויות הצליחו להגיש תוכנית תמרור, ועכשיו צריך לעבור לשלב הבא.

רחל טבת ויזל: דיברה פה חברת הכנסת, ובצדק, מצב התשתיות הפנימיות בחברה הערבית הוא איום ונורא, ואם רוצים להשתלט על זה, צריך לזה תקציבים.

רחל טבת ויזל: צריך עוד תקציבים לחינוך, צריך עוד תקציבים להסברה.

רחל טבת ויזל: התקציבים לא גדולים, במיליונים בודדים אפשר עוד לעשות הסברה דרמטית.

רחל טבת ויזל: תודה, אדוני.

יוסף ג'בארין: תודה לך.

יוסף ג'בארין: עלו לי הרבה שלאות, אני מניח שגם לחבריי חברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: יש גם הרבה נושאים שמצריכים אולי יותר פירוט, אבל ברשות חבריי, איתנו הסופרת והמשוררת פירדאוס חביב אללה, אימה של ערוב חביב אללה, אשר נהרגה בשבוע האחרון באותה תאונה מחרידה בכביש הבין-עירוני בין נוף הגליל לעין מאהל, תאונה שזעזעה את כל הציבור הערבי באופן מיוחד, ובכלל את החברה בישראל.

יוסף ג'בארין: גם הקורבן של התאונה, ערוב, הייתה פעילה פוליטית וחברתית מוכרת, פעילה בברית הנוער הקומוניסטי, אומנית, והכאב היה גדול.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שחשוב בהחלט כבר עכשיו לשמוע את פירדאוס, ואני מאוד מעריך את זה שהיא איתנו.

פירדאוס חביב אללה: שלום לכולכם.

יוסף ג'בארין: אנחנו משתתפים בצערך על מותה של ערוב.

פירדאוס חביב אללה: שוכרן.

פירדאוס חביב אללה: שוכרן.

פירדאוס חביב אללה: תודה.

פירדאוס חביב אללה: אני לא יודעת כמה אימא קרובה יכולה לדבר על הכאב שלה ועל הילדה המהממת שנהרגה בקלות דעת, אבל בכל זאת חשוב לי, כאשת חינוך, להשמיע את הקול שלי, משום שזה מאוד חשוב שאנשים ישמעו, גם אם זה עדיין קרוב מבחינת הזמן.

פירדאוס חביב אללה: אף פעם לא דמיינתי לעצמי שאני משתתפת בוועדה כאם שכולה.

פירדאוס חביב אללה: חשבתי כל הזמן שאני הולכת להשתתף כאשת חינוך ש - - - שנים במערכת, בניהול בית ספר, ושלוש שנים בהדרכה בדו-לשוני.

פירדאוס חביב אללה: חשבתי שיש לי המון מה לתת בחלק הזה, ועכשיו אני מגלה שיש לי מה לתת מזווית אחרת.

פירדאוס חביב אללה: מי שלא יודע, איבדתי את הבת שלי בתאונה מאוד קשה, בתאונה שראיתי.

פירדאוס חביב אללה: הגעתי לתאונה וראיתי, וידעתי מהרגע הראשון שערוב הלכה לעולמה.

פירדאוס חביב אללה: ערוב לא הבת שלי, היא הייתה חברה שלי, אני גם לימדתי אותה, היא בכיתה י'.

פירדאוס חביב אללה: היא הייתה תלמידה, חברה, הבת שלי.

פירדאוס חביב אללה: זה מאוד כואב.

פירדאוס חביב אללה: אני פשוט רוצה להגיד בקטע הזה של העדה הערבית, שאני פחות רוצה לדבר על זה ככה.

פירדאוס חביב אללה: הייתי פחות רוצה להגיד שבחברה הערבית או בחברה הישראלית הכוללת, כי הבת שלי נהרגה ברחוב בין-עירוני, מטופח.

פירדאוס חביב אללה: יחסית למה שיש לנו בעין מאהל זה גן עדן, שכולם בוחרים ללכת בו.

פירדאוס חביב אללה: וחשוב לי לשאול, גם את עצמי וגם את מי שמעלה את כל הנתונים, כשאנחנו מדברים על החברה הערבית, האם אנחנו מתכוונים לזה בקרב ערבים או ברחובות ערביים.

פירדאוס חביב אללה: מאוד חשוב לי לדעת, ואני לא מחפשת תשובה עכשיו.

פירדאוס חביב אללה: אני לא יודעת כמה זה רלוונטי עכשיו להגיד אם זה בקרב ערבים.

פירדאוס חביב אללה: מה זה משנה בכלל, זה מוות בסופו של דבר, וזה הרג, וזה תמיד מוות - - - הייתי רוצה מהמקום הכאוב הזה לבקש, אפילו אם תרשו לי, בלשון דרישה, להגביל את הגיל לרישיון נהיגה, כמו שעושים בחלק מהתחומים בארץ, שמגבילים גיל.

פירדאוס חביב אללה: כדי להתעסק בעבודה סוציאלית לדוגמה במקומות אחרים, הייתי גם מגבילה את הגיל, הייתי בוחרת להגביל את הגיל לרישיון הנהיגה.

פירדאוס חביב אללה: אם כבר לחשוב בכיתה י' על בחינה בתיאוריה ובחינוך תעבורתי, מעבירים את זה בבתי הספר, עדיין מבחינתי זה לא הזמן הנכון להעניק רישיון נהיגה לתלמיד שאמור להיות עסוק בבחינות בגרות ובהצלחה בבחינה הפסיכומטרית ולהתקבל לאוניברסיטה ולבנות עתיד.

פירדאוס חביב אללה: אנחנו מסיחים את הדעת שלו מהדבר העיקרי לשוליים.

פירדאוס חביב אללה: כולם רוצים להיות נהגים.

פירדאוס חביב אללה: זה הדבר הראשון שהייתי רוצה, אולי להעלות את הגיל של מי שמקבל רישיון נהיגה.

פירדאוס חביב אללה: אני יודעת שזה לא מספיק.

פירדאוס חביב אללה: בתקופה האחרונה הזדמן לי להסתכל קצת, אני לא יודעת כמה זה מדויק, אבל אני יודעת שהעונשים בתחבורה זה לא מספיק.

פירדאוס חביב אללה: זה לא מספיק לתת 250 שקל או 500 שקל למי שמחזיק טלפון ביד תוך כדי נהיגה.

פירדאוס חביב אללה: צריך להחמיר את העונשים גם בתחבורה, זה מאוד מאוד מאוד חשוב.

פירדאוס חביב אללה: מי שמחזיק את הטלפון ביד יחשוב פעמיים, במיוחד אם אין לו כסף, כמו צעיר ערבי שפונה לאבא בסופו של דבר.

פירדאוס חביב אללה: הוא יחשוב פעמיים כשהוא מחזיק את הטלפון ביד.

פירדאוס חביב אללה: להעלות את הקנסות כמה שיותר.

פירדאוס חביב אללה: אני חושבת שהסברה זה דבר מאוד חשוב, אבל הגענו למצב שזה לא העיקר עכשיו, העיקר זה אכיפת החוק עכשיו.

פירדאוס חביב אללה: לפי דעתי זה הכי חשוב.

פירדאוס חביב אללה: תמיד אמרתי את זה, גם במאבק לזכויות האישה, שמרוב שאנחנו מדברים על זה, אנחנו שוכחים בדרך שאנחנו צריכים לעשות כל מיני צעדים מאוד חשובים.

פירדאוס חביב אללה: אנחנו עסוקים יותר בלדבר על זה מאשר לעשות את זה.

פירדאוס חביב אללה: הסברה זה חשוב מאוד, אבל זה עדיין לא מספיק.

פירדאוס חביב אללה: אכיפת חוק זה הכי חשוב.

פירדאוס חביב אללה: לא לקבוע את העונשים לאנשים שעוברים על חוק, ומצד שני אנחנו חושבים על התרת השימוש בסמים.

פירדאוס חביב אללה: אני לא יודעת איזה סוג של סמים, שמנסים להפוך אותם ללגיטימיים בשימוש אישי.

פירדאוס חביב אללה: זה מאוד מסוכן.

פירדאוס חביב אללה: מי שדרס את הבת שלי למוות נטל סמים, בבדיקות שתן שהיו הוא היה מסומם.

פירדאוס חביב אללה: אם לא מרשים ואוכפים ממש חזק את העניין הזה, אולי הוא לא היה נוסע במהירות מופרזת שהוא נסע בה, אולי היינו רואים עכשיו שהיא הייתה נפגעת בגוף, אבל לא מתה.

פירדאוס חביב אללה: בטח לא מתה.

פירדאוס חביב אללה: העניין של הסברה והגברת המודעות של האנשים זה מאוד חשוב, אבל זה מתחיל בבתים.

פירדאוס חביב אללה: גם אם אנחנו מתקצבים מיליוני שקלים בחודש, לא בשנה, זה לא מספיק אם אבא ואימא יודעים שהבן שלהם עובר על החוק והם מנסים להגן עליו, מנסים לתמוך בו.

פירדאוס חביב אללה: אני דורשת מכל אימא שיודעת שהבן שלה משתמש בסמים, שהבן שלה עבריין תנועה – אימא יודעת, אימא תמיד יודעת מה יש לילדים שלה – שהיא תגיד למשטרה, שהיא תתבע אותו, שהיא תגיד: אני רוצה לעזור לבן שלי.

פירדאוס חביב אללה: איך עושים את זה?

פירדאוס חביב אללה: אני לא יודעת.

פירדאוס חביב אללה: אולי דרך מחלקות רווחה ומועצות מקומיות ועיריות.

פירדאוס חביב אללה: זה החלום הכי רע שדמיינתי לעצמי, שאני אאבד את הבת שלי שעסקה באומנות ובמוזיקה, באקטיביזם.

פירדאוס חביב אללה: היא הייתה אקטיביסטית מספר אחת, היא חברה שלי.

פירדאוס חביב אללה: פשוט איבדתי את החברה שלי, וזה לא קל.

פירדאוס חביב אללה: עפים לי הדברים מהראש מרוב שאני חושבת עליה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לפירדאוס.

יוסף ג'בארין: אנחנו כמובן משתתפים בצערה.

יוסף ג'בארין: זה מקרה מאוד טרגי.

יוסף ג'בארין: ההערות שלה נוגעות גם לדברים שאמורים לעסוק בהם גם בדיון, גם בעניין החינוכי, ההסברתי, גם בעניין התשתיות, גם בעניין בני הנוער המעורבים בתאונות דרכים.

יוסף ג'בארין: חברי אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חברי יוסף ג'בארין, קודם כול, מברוכ, ישיבה ראשונה בסוגיה מאוד מאוד כואבת, ועכשיו בדיוק ראינו דוגמה לכאב ולסבל של המשפחות.

אוסאמה סעדי: תודה לחבריי, חברי ד"ר אחמד טיבי ובועז טופורובסקי, על היוזמה, על הדיון המהיר הזה.

אוסאמה סעדי: בשבוע הזה שערוב נהרגה בתאונת דרכים הייתי באין מאהל והיינו ביחד, אדוני היושב-ראש - - -

יוסף ג'בארין: נפגשנו בבית האבלים בעין מאהל.

אוסאמה סעדי: נפגשנו בעין מאהל וניחמנו את המשפחה האבלה, אבל באותו שבוע ממש עברנו מבית אבלים לבית אבלים.

אוסאמה סעדי: היינו בשַפָאעַמְר, גם בחורה צעירה, סוגו'ד יאסין.

אוסאמה סעדי: היינו גם בביר אל מכסור, גם בחורה בת 20, פטמה חג'יראת.

אוסאמה סעדי: היינו גם באכסאל, סטודנט בשנה שלישית, שלמד באוניברסיטת ג'נין, מואיד עודה, שגם נהרג בתאונת דרכים, ואבא שלו עוד מעט חבר מועצה באיכסאל מטעם תע"ל.

אוסאמה סעדי: עמאר אבו עיאש מלקיה, גם בדרום.

אוסאמה סעדי: ולין נסראוי, בטח הזכרתם אותה, היא בחורה צעירה, נדמה לי בת עשר, ממג'ד אל-כרום.

אוסאמה סעדי: וממש לפני יומיים, האחרון שנהרג בתאונת דרכים, הוא כאמל טאהא מכאבול וגם אישתו נפצעה באופן קשה.

אוסאמה סעדי: באותו שבוע כתבתי, בועז והיבה – כתבתי פוסט שמדובר ב-45 הרוגים בתאונות דרכים מהחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: לפי הנתונים שקיבלנו עכשיו מדובר כבר על 49.

אוסאמה סעדי: מתוך 139 השיעור הוא 35%.

אוסאמה סעדי: הנתון הזה אומר דרשני, הוא אומר הכול.

אוסאמה סעדי: השיעור שלנו מבין אזרחי המדינה הוא 20% והשיעור שלנו בתאונות דרכים הוא 35%, זה אומר שהסוגיה הזאת היא סוגיה כואבת מאוד.

אוסאמה סעדי: יש כבישים שהם כבישים אדומים.

אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים כולנו שמדובר בכבישים אדומים - - -

יוסף ג'בארין: "כבישי מוות", קוראים להם.

אוסאמה סעדי: כבישי מוות.

אוסאמה סעדי: זה נושא לתשתיות, אבל גם יש בעיה פנימית אצלנו בחברה הערבית, מבחינת אחוז השתתפות הצעירים בגילאים האלה שדיברת עליהם, שבאמת צריכים הסברה וחינוך תעבורתי, כדי לצמצם באופן ניכר את מספר ההרוגים וגם הנפגעים קשה.

אוסאמה סעדי: לפעמים הנפגעים קשה הם טרגדיה חיה וממשיכה.

אוסאמה סעדי: לכן זה נושא שאני מבקש, אדוני היושב-ראש, שתשים לב אליו.

אוסאמה סעדי: יש גם הנושא של פגיעה בחצרות, ילדים במיוחד, פגיעה מההורים לפעמים, שזה גם טרגדיה.

אוסאמה סעדי: כל הכבוד לכם, ברשות לבטיחות בדרכים, אבל זה לא מספיק, צריך עוד תקציבים.

אוסאמה סעדי: אתם עושים עבודה טובה, גם מקבולה נאסר, שהיא באמת עושה עבודה טובה בעניין הזה של הסברה בחברה הערבית, אבל צריך יותר.

אוסאמה סעדי: כל הנושא של התעסוקה, שאין לנו תעסוקה בחברה הערבית, וכל הזמן הנהגים על ההגה.

אוסאמה סעדי: כאשר נוסעים בכל יום מהצפון לדרום, יש מורים, ודיברנו על זה, שנוסעים יום-יום לבאר שבע וחוזרים, אז ודאי שפה הסיכון גבוה ביותר שתקרה תאונת דרכים.

אוסאמה סעדי: זה נושא חשוב וכואב וצריכים להמשיך כל הזמן, כל יום, לדבר על הנושא הזה.

אוסאמה סעדי: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה, חברי חבר הכנסת סעדי.

יוסף ג'בארין: אגב, הערה לגבי שיעור האזרחים הערבים בקרב הנוהגים.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע אם יש פילוח כזה.

רחל טבת ויזל: בוודאי.

יוסף ג'בארין: הנוכחות של הנהגים הערבים בין כלל - - -

רחל טבת ויזל: אדוני, אני יכולה לתת.

יוסף ג'בארין: בגלל מרחקי הנסיעה, אז יש נוכחות.

יוסף ג'בארין: נגיע לזה.

רחל טבת ויזל: אין לי פה כרגע, כי התכוננתי על ילדים, אבל ודאי שיש לנו פילוחים של החברה הערבית.

יוסף ג'בארין: השיעור הוא גדול יותר משיעורם הכללי?

רחל טבת ויזל: בוודאי.

רחל טבת ויזל: מבחינת נסועה.

רחל טבת ויזל: הטיעון שהם נוסעים למרחקים יותר גדולים וארוכים הוא טיעון נכון.

רחל טבת ויזל: ברור, אין שאלה בכלל.

יוסף ג'בארין: אני שואל אם יש גם נתונים שמחזקים את הטיעון הזה.

יוסף ג'בארין: נשמח לדעת.

רחל טבת ויזל: אני אעביר.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת היבה יזבק.

יוסף ג'בארין: ד"ר היבה יזבק.

היבה יזבק: קודם כול, אני מברכת אותך, חברי חבר הכנסת ג'בארין על ראשות הוועדה, אני בטוחה שתוכל לקדם כאן עבודה מקצועית, שחשובה לכולם, בנושאים מהותיים, וזה אחד הנושאים המרכזיים, הכואבים והכאובים לנו במיוחד כחברה.

היבה יזבק: נתונים מזעזעים.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על 49 הרוגים, אזרחים ערבים, בתאונות דרכים עד עכשיו, כשאנחנו עדיין בתחילת חודש יולי.

היבה יזבק: בשנה שעברה, ב-2019, לפי הנתונים, נהרגו 48 אזרחים ערבים בתאונות דרכים.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על אחוז מאוד גבוה לעומת השקעה מזערית.

היבה יזבק: אני יודעת שלפי החלטת הממשלה 922 היה צריך להשקיע כ-20% מתקציב ההסברה בחברה הערבית, אבל זה לא יושם וזה לא קיים.

יוסף ג'בארין: ההסברה של הרשות הלאומית, הכוונה?

היבה יזבק: כן.

רחל טבת ויזל: אני אסביר, חצי מהתקציב שלנו של הסברה, זאת אומרת, חלק ניכר מתקציב ההסברה הולך לחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: לצערי דרך תוכנית 922 לא קיבלנו גרוש.

היבה יזבק: אני אמשיך ואז אני אשמח לשמוע התייחסות.

היבה יזבק: לפי ההחלטה של 922 20% מהתקצוב להסברה ולהעלאת מודעות היה אמור ללכת לחברה הערבית במיוחד, כי אנחנו רואים ששם יש קייס.

היבה יזבק: יש קייס מאוד מהותי.

היבה יזבק: אנחנו רואים, הנתונים מדברים וזועקים בעד עצמם.

היבה יזבק: לפי המידע שיש לי לפחות, יש רק תקן אחד לחברה הערבית להעלאת המודעות, שזו הגברת מקבולה אל-נסאר, אני לא יודעת אם קיימים עוד תקנים לחברה הערבית.

היבה יזבק: ואני תוהה, אם אנחנו יודעים שאחד הפתרונות, גם בעולם – כל אחד שעושה מחקרים השוואתיים, יודע שהעניין של העלאת מודעות, של חינוך ושל הסברה הוא דבר מרכזי כדי למנוע תאונות דרכים ופגיעות בדרכים – אם אנחנו יודעים שיש לנו נתונים זועקים, שהם מולנו כבר שנים, הם לא נתונים חדשים, זה רק הולך ומכפיל את עצמו, זה לא משהו חדש, ואם אנחנו יודעים שיש גם החלטה, החלטה 922 בעניין, ובכל זאת אנחנו רואים שיש רק תקן אחד שמיועד לחברה הערבית.

היבה יזבק: אני יודעת שיש עוד שני תקנים, אבל הם לא מיועדים אך ורק לחברה הערבית, אז אני אשמח לשמוע התייחסות בעניין.

היבה יזבק: הדבר השני זה העניין של תאונות חצר.

היבה יזבק: אנחנו עדים לזה שתאונות חצר הפכו לתאונות כלליות, זה גם בנגב, גם בצפון, וראינו שבשנה שעברה תשעה ילדים מתחת לגיל ארבע נדרסו.

היבה יזבק: זו גם תופעה שהולכת ומתפשטת והופכת לתופעה כללית, שגם דורשת התייחסות עניינית ונקודתית.

היבה יזבק: אני כן חושבת שאנחנו יכולים לדבר המון, ואני מסכימה – וזה נכון לפי הנתונים, ועסקתי קצת, לא הרבה, אבל התחלתי לעסוק בנושא, וראיתי שזה לא רק עניין של התשתיות – אנחנו רואים שרוב התאונות קורות בדרכים בין-עירוניות, אבל מסתבר שאחת הסיבות וגם שמענו את האימא השכולה פיראדוס, והכאובה, היא דיברה על הכאב שלה, והיא אמרה שיש בעיה מרכזית, שאם הצעירים האלה היו מקבלים הסברה והיו מודעים לפעילות שלהם ואופן הנהיגה שלהם בדרכים, אולי התאונה הזאת לא הייתה קורית או הייתה מסתיימת בדרך אחרת.

היבה יזבק: אז כן, העניין של המודעות, מסתבר שהוא העניין המרכזי כדי למנוע תאונות דרכים כאלה.

היבה יזבק: תודה.

יוסף ג'בארין: אני מציע בחלק הראשון לשמוע גם את אור ירוק.

יוסף ג'בארין: איתנו סמנכ"ל הארגון, עו"ד יניב יעקב, ואז נציג את השאלות למשרדי הממשלה.

יניב יעקב: תודה.

יניב יעקב: קודם כול, אני מברך אותך, אדוני היושב-ראש, על הדיון, ולהודות לחבר הכנסת טופורובסקי וחבר הכנסת טיבי על עצם קיום הדיון.

יניב יעקב: אני רוצה לעסוק בנקודה אחת.

יניב יעקב: הציגו את הדברים של הדוח שלנו, שהראה עלייה של פי 2.5 במספר הילדים ההרוגים בחודשי הקיץ, ולצערנו המצב הזה של היפגעות הילדים, הזעקה הכי גדולה היא שזה לא משהו חדש.

יניב יעקב: זה לא משהו שהתחיל השנה.

יניב יעקב: העובדה שילדים מהווים סדר גודל של כשליש מכלל ההרוגים בתאונות הדרכים במדינת ישראל זה מצב שנמשך כבר שנים ארוכות, ולא מצליחים להביא לפתרון או לשיפור של במצב הזה.

יניב יעקב: שמענו הרבה דיבורים על הסברה, על קמפיינים ועל פעילות הסברתית, שזה דבר שצריך, אבל לצערי אנחנו לא רואים מספיק פעילות שבאה לטפל בתשתיות, באכיפה, כי נהג שנוסע כרגע מהר ליד בית ספר, כמה הסברה שנעשה, הסיכוי שהוא יפחית מהמהירות שלו באופן אינטנסיבי הוא לא גבוה, אבל אם נקים שם כיכר שתחייב אותו מבחינת מיקום תנועה, מבחינת תשתית, להפחית את המהירות שלו, אז כנראה שהוא ייסע לאט.

יניב יעקב: ואם יהיה שם שוטר, שהוא ידע, לא שוטר בשביל לתת קנס, שוטר שיראו אותו, ניידת שיראו אותה, באותו אזור של בית ספר או אזור של בית אבות, או כל מקום שאנחנו יודעים שיש שם פעילות ויש שם נפגעים, כנראה שאותו נהג לא ייסע באופן פרוע, ואותו בחור צעיר לא ינהג ללא רישיון, ולמעשה נביא לשינוי.

יניב יעקב: וזה מה שלנו כאור ירוק חסר פה.

יניב יעקב: יש את הצד של ההסברה, את הצד של החינוך, אבל צריך תשתיות, צריך אכיפה.

יניב יעקב: מה עושים בנושא הזה?

יניב יעקב: גם למשרד התחבורה, גם לרשות הלאומית, שהם למעשה גוף מחובר, יש תקציבים, יש תקציבים שעוברים לרשויות לטובת תשתיות, יש נציגים במטות הבטיחות.

יניב יעקב: אנחנו באים ואומרים: תבואו ותקבעו מה מותר לעשות בתקציבים האלה, תבואו ותגדירו לרשויות שרשות שלא תשקיע בפסי האטה, שרשות של תשים כיכרות ליד בתי ספר, התקציבים האלה יילקחו.

יניב יעקב: לבצע בדיקות, לבצע תסקירים.

יניב יעקב: לפני פתיחת שנה אנחנו באור ירוק מבצעים תצפיות על ידי מתנדבים שלנו ומייצרים תמונת מצב, לקחת את הדברים האלה ולתווך את זה לרשויות, שיהיה שימוש נכון בכספים האלה שמגיעים ממשרד התחבורה, מהרשות הלאומית, לטובת תשתיות בטיפול בנוסף לאותם דברים של הסברה.

יניב יעקב: פרסמנו לאחרונה גם דוח, פרסמנו דירוג של הערים המסוכנות לילדים.

יניב יעקב: גם פה, כמו שהוועדה באה ומקיימת את הדיון המאוד חשוב הזה, לתת כלים, להוביל את השינוי הזה ברשויות, שיבואו ויבינו מה צריך לעשות, איך מטפלים בזה, גם תשתיות, גם אכיפה, גם הסברה, ונגרום לאותם נהגים, לאותם עברייני חוק – שמענו קודם את פירדאוס מדברת מדם ליבה – לגרום להם להבין שאם הם לא ינהגו מתוך בחירה בצורה שלא תסכן את אותם ילדים, את אותם בני נוער שנהרגים לנו, הם יעשו את זה כי התשתית תחייב אותם, או כי השוטרים והניידות יבצעו הרתעה מספקת.

יניב יעקב: ומכאן צריך לבוא השינוי.

יניב יעקב: כאן אנחנו צריכים לחבר את כל הדברים האלה, את כל הגורמים המערכתיים ביחד ולהוביל את השינוי הזה בחברה היהודית וכמובן בחברה הערבית שאנחנו רואים את הדברים האלה ביתר שאת.

יניב יעקב: ושוב, להודות לאדוני על הדיון החשוב הזה ולקוות שזה רק ההתחלה של רצף של דיונים חשובים בתחום הזה.

יוסף ג'בארין: תודה, יניב.

יוסף ג'בארין: סיכמנו שנשב בקרוב כדי לקדם את הנושא.

יוסף ג'בארין: אני מזמין גם את חבריי, חברי הכנסת טופורובסקי וטיבי, אם הם ירצו להשתתף בישיבה הזאת.

יוסף ג'בארין: אגב, לגבי רשימת היישובים שנקראים "האדומים", פרסמתם את זה?

יוסף ג'בארין: אפשר לקבל את הרשימה הזאת?

יניב יעקב: כן.

יניב יעקב: זה פורסם.

יניב יעקב: נעביר את זה באופן מסודר.

יוסף ג'בארין: בשמחה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: נציגי המשרד לביטחון פנים.

יוסף ג'בארין: מי רוצה להציג?

יוסף ג'בארין: נרצה לשמוע נציג מהמשרד לביטחון פנים.

 << אורח >> אילן גורן: אנחנו מדברים על המגזר הערבי או על היפגעות ילדים?

יוסף ג'בארין: בכלל על היפגעות ילדים, אבל אנחנו ערים לכך והעלינו את הסוגיה של השיעור המאוד גבוה בקרב ילדים ערבים.

יוסף ג'בארין: עלו גם טענות, אפשר להגיד קשות, לגבי אכיפה ולגבי מצב התשתיות, גם ברמה של שינויים פיזיים ברחובות, אבל גם ברמה של נוכחות משטרתית.

יוסף ג'בארין: שמענו את האם הכאובה פירדאוס חביב אללה מעין מאהל, ובין השאר גם התשתיות שם בעייתיות.

בועז טופורובסקי: מה עושים בקיץ הקרוב כדי למנוע הרג מיותר של ילדים בדרכים?

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת טופורובסקי שואל האם אתם עושים משהו עכשיו, לקראת הקיץ, כדי לחסוך בחיי ילדים?

 << אורח >> אילן גורן: ברשותכם, אני אעשה סדר בדברים.

 << אורח >> אילן גורן: אנחנו כל הזמן אוכפים בנושא של מניעת היפגעות בכלל וילדים בפרט.

 << אורח >> אילן גורן: אנחנו משקיעים הרבה מאוד עבודה בנושא של חגירת חגורות, מהירויות, גם בתחום העירוני וגם בתחום הבין-עירוני, אבל לצערי הרב זה לא מספיק, כי זה לא עומד בפני עצמו.

 << אורח >> אילן גורן: אתם בעצמכם דיברתם שחלק גדול מזה זה נושא של הסברה, ונושא של תשתיות וגם אחריות הורית, כי רוב הילדים שנפגעים הם לא נפגעים לבד, הם נפגעים כשיש לצדם הורים, כשהם נוסעים ברכבים, והולכי רגל באמת במגזר הערבי נפגעים לא מעט.

 << אורח >> אילן גורן: אנחנו מקימים תחנות ונעשו בשנה האחרונה לא מעט תוכניות גם מיידיות וגם רב-שנתיות להגברת הנוכחות שלנו במגזר הערבי, גם לצורך אכיפה.

 << אורח >> אילן גורן: אנחנו מקווים שלאורך זמן הנושאים האלה יצליחו להשפיע ולהוריד את כמויות הנפגעים במגזר הערבי ובקרב הילדים בפרט.

 << אורח >> אילן גורן: אני מקווה שעניתי לכם על השאלה.

יוסף ג'בארין: חבריי העלו כמה מקרים טרגיים, אבל אולי שאלה ספציפית רק כדוגמה, לעניין המקרה שהיה בעין מאהל – אתה מכיר את המקרה בכיכר?

 << אורח >> אילן גורן: לא באופן ספציפי.

 << אורח >> אילן גורן: אני מצטער.

יוסף ג'בארין: למה אני שואל את השאלה הזאת?

יוסף ג'בארין: כי אני מקבל תלונות שאלה אזורים שתאונות דרכים חוזרות על עצמן והפגיעות חוזרות על עצמן, ממש באותו אזור פחות או יותר, לעתים קרובות.

יוסף ג'בארין: והשאלה אם למשטרה יש מנגנון לבדוק ברגע שיש עוד מקרה ועוד מקרה.

יוסף ג'בארין: האם יש יוזמה לבדוק מה קורה באותו אזור?

יוסף ג'בארין: מה ניתן לשפר?

יוסף ג'בארין: אני אישית ביקשתי באזור המדובר בעין מאהל, והיה ברור לי שיש הרבה מה לשפר, מבחינת פסי האטה, מבחינת תמרור, אפילו מצלמת מהירות.

 << אורח >> אילן גורן: לרוע המזל נושא התשתיות ידוע ומטופל על ידי משרד התחבורה בשיתוף הרשויות המקומיות.

 << אורח >> אילן גורן: זה תהליכים שלוקחים זמן ולא תלויים במשטרה.

 << אורח >> אילן גורן: יש לנו צוות של מהנדסים, שנמצא במחוזות ועובד יחד עם הרשויות המקומיות במקרים של היפגעות, ואנחנו מציפים להם את הנתונים של התאונות, ואז הם הולכים לבדוק מה התשתיות שצריך לטפל בהן, ואתם דיברתם על נושא של התקציבים קודם, אם אני זוכר נכון, וזה שמגיעים לאט והטיפול איטי.

 << אורח >> אילן גורן: לצערי, זה לא בידיים שלנו.

יוסף ג'בארין: אולי רק תענה על השאלה שלי.

יוסף ג'בארין: במקום שקורית בו יותר מתאונה אחת, האם יש מנגנון של דיווח למשטרה?

 << אורח >> אילן גורן: אנחנו נמצאים במעקב מתמיד על מקומות, על סיבות.

 << אורח >> אילן גורן: חלק מהמונח הזה של רחובות וכבישים אדומים נובע מהמעקב שלנו אחרי הנושאים האלה.

 << אורח >> אילן גורן: אנחנו מכוונים לשם גם את האכיפה וגם את המהנדסים לטיפול בתשתיות, אבל הם רק מפנים, לא הגוף שמבצע את זה בפועל.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, אילן.

בועז טופורובסקי: אני חייב להגיד משהו, אולי זה יגרום לאנשים קצת יותר למקד את הסיפור.

בועז טופורובסקי: ב-2019 היו 254 ילדים שנהרגו או נפצעו קשה כתוצאה מתאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: כלל האנשים שמתו מהקורונה הם 332.

בועז טופורובסקי: כל מדינת ישראל בסגר, כולם נפגעים כלכלית.

בועז טופורובסקי: מה שאני מצפה, וכאן אני גם פונה לרלב"ד, כגוף שמתכלל את זה, צריכה להיות תוכנית כוללת בכל התחומים, שבאה להציל חיים.

בועז טופורובסקי: אם שנייה נתמקד בדיון וננסה עכשיו להסתכל קדימה, לא אחורה כדי לבוא ולהלקות את עצמנו.

בועז טופורובסקי: אנחנו בתחילה של הקיץ, איזה תוכנית כוללת יש בקיץ הזה של 2020, בתחום ההסברה, בתחום האכיפה, בתחום החינוך, בתחום הטיפול בתשתיות, בשביל שלא יהיו 26 הרוגים כמו בפעם הקודמת ושאולי לא יהיו הרוגים בכלל?

בועז טופורובסקי: הרי עכשיו אנחנו מבינים שזה סכנת חיים.

בועז טופורובסקי: אם מישהו היה הולך עם קורונה ברחוב, הרי היו עוצרים אותו ושמים אותו בבידוד, וכולנו מתעסקים רק בזה, אבל עכשיו, כשיש ילד שעוד מעט יידרס, כי זה מה שיקרה, הרי ברור שזה מה שיקרה, השאלה, מה הטיפול הכולל, המתוכלל של המדינה?

בועז טופורובסקי: מי לא ישן בלילות וקם עם הנתונים וקם עם הדאגות ומטפל בכל הנושאים האלה?

בועז טופורובסקי: יש בית ספר של החופש הגדול, יש שם חובה להסביר ולהדריך על כל מה שקשור לבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: ואני אגיד גם מעבר לזה, חברי כנסת רוצים לעזור.

בועז טופורובסקי: אחרי מה שאמרתם שאתם עושים – אני מקווה שאני אבין שיש איזה תוכנית – אחרי שאמרתם שאתם רוצים שאנחנו, המנהיגים, נגיד לכולם להיזהר, ואנחנו נגיד לכולם להיזהר, תגידו לנו מה חסר לכם.

בועז טופורובסקי: תגידו לנו: תקשיבו, חסרים לנו 50 מיליון שקל לשוטרים בכבישים, חסרים לנו 20 מיליון שקל כדי שיהיו אנשים שידריכו בקייטנות, חסרים לנו 5 מיליון שקל לשפר תשתיות תמרורים ועוד 200 מיליון שקל לשפר תשתיות בכבישי דמים.

בועז טופורובסקי: תגידו לנו את הנתונים, תגידו לנו מה חסר, עם התוכנית.

בועז טופורובסקי: תנו לנו משימות לעבוד עליהן.

בועז טופורובסקי: אבל מה שקורה כאן, וסליחה, כולנו מסכימים שזה איום ונורא, כולנו אומרים כל מיני דברים, אבל בסופו של דבר אנחנו נגיע לספטמבר ויהיו כאן המון אנשים הרוגים, שיכול להיות שהיינו יכולים להציל.

בועז טופורובסקי: זאת השאלה.

יוסף ג'בארין: אין ספק שהשאלה הקשה של הדיון הזה היא איך עוברים את הקיץ עם פחות קורבנות.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת מיכל וונש, חברת הוועדה.

מיכל וונש: אני מתנצלת שאני נכנסת ויוצאת, אני פשוט בוועדות אחרות במקביל.

מיכל וונש: אני פה כי הנושא הזה מאוד מאוד חשוב.

מיכל וונש: אני אשמח אם יש התייחסות גם לנושא הזה.

מיכל וונש: אני כמובן מצטרפת להכרח בתוכנית כוללת והוליסטית שמתסכלת על הנושא.

מיכל וונש: מה שמאוד חסר לי, לפחות בנתונים שאני ראיתי, זה כל הנושא של כיסאות רכב לתינוקות.

מיכל וונש: אני מכירה ממדינות אחרות שמדובר שעד גיל שנה וגם עד גיל שלוש משתמשים באומדנים של משקל וגובה, ולא בנתון של גיל, כפי שאני מכירה אותו ממדינות אחרות.

מיכל וונש: בארץ, ואני לא יודעת עדיין מה הנתון שמראה על מוות של ילדים בין אפס לשלוש כתוצאה מחוסר שימוש נכון, בכיסאות לרכב, בבוסטרים למיניהם.

מיכל וונש: לפי מה שאני מכירה, זה אמור להיות לפי משקל וגובה, ובארץ בחוק זה אך ורק על פי גיל, וזה לא שימוש נכון.

יוסף ג'בארין: זה נושא סופר מקצועי שמצריך בדיקה.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע אם יש לכם בכלל פילוח.

רחל טבת ויזל: רוב הילדים בגילאים האלה לא נהרגים בגלל כיסאות בטיחות.

רחל טבת ויזל: אנחנו גם מחלקים כיסאות בטיחות בנגב.

רחל טבת ויזל: הרוב זה דריסות חצר בגילאים האלה, בעיקר בדרום.

רחל טבת ויזל: ילדים לא נמצאים בהשגחה הורית ונדרסים על ידי בן משפחה ממש בחצר הבית.

מיכל וונש: רק שלא יהיה מצב שלא נתייחס לזה, כי הרוב לא נהרגים ככה, ורק חלק מהילדים.

יוסף ג'בארין: השאלה גם אם יש פילוח לסיבת המוות.

יוסף ג'בארין: אגב, אני לא בטוח, אבל הנושא הזה שווה בדיקה.

יוסף ג'בארין: זו שאלה סופר מקצועית.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שמרכז המחקר יוכלו לסייע לנו בקריטריונים שונים בעולם, והאם מדינת ישראל היא ייחודית בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לשמוע את משרד התחבורה.

יוסף ג'בארין: יש הרבה טענות על התשתיות הפיזיות.

יוסף ג'בארין: זה מחייב התייחסות.

יוסף ג'בארין: טופז פלד, לא קל מה שאני שומע.

טופז פלד: לא ידעתי שהנושא ממוקד לאוכלוסיות של המגזר הערבי - - -

יוסף ג'בארין: הוא לא היה ממוקד.

טופז פלד: בסדר גמור, זה לא פחות חשוב.

יוסף ג'בארין: גם חברי הכנסת שהגיעו לדיון אלה הנושאים שהם עוסקים בהם.

טופז פלד: בסדר גמור.

טופז פלד: אני אשמח נתונים נוספים להעביר בהמשך, כי לא בהכרח יש לי הכול.

טופז פלד: לפי החלטת הממשלה 40% מהתקציב של הרשויות מועבר למגזר המיעוטים, זה מחולק בין המגזרים ויש תעדוף לפרויקטים של בטיחות, לפרויקטים של תחבורה ציבורית במגזר הערבי.

טופז פלד: יש גורם יהודי שאחראי על המגזר הערבי בהיבט של תקציב התשתיות, בחברת נתיבי איילון יש גוף שמקדם את המגזר הערבי בהיבטי התשתית.

טופז פלד: יש דגש גדול בהיבט הזה.

טופז פלד: כמובן שכמו בכל קיצוצי התקציב, לצערי זה פוחת במסגרת קיצוצי התקציב, אבל הדגש קיים.

טופז פלד: הדגש ייעודי ומכוון ספציפית למגזרים האלה.

טופז פלד: לעניין מגזרי הילדים באופן כללי, פחות בהיבט התקציבי, אנחנו כן מתחילים יותר ויותר לשים דגש גם בהיבט של נקודות המבט בתכנון לנקודות מבט של ילדים.

טופז פלד: כמובן נקודת מבט של הבטיחות בדרכים באופן כללי היא אלמנט שמתוקצב במסגרת שנתית לכל הרשויות, אופן התקצוב נקבע במשותף בין המשרד לרשות הלאומית בדרכים לגבי מה הפרמטרים הנכונים בשביל להביא ליעילות מרבית של ניצול התקציב הזה לשיפור הבטיחות.

טופז פלד: גם בהיבטים התקציביים וגם בהיבטים של איך לתכנן, הנחיות התכנון, דגש על המתכננים לתת את תשומת הלב לבטיחות, זה דבר שאנחנו על הזמן פועלים בשבילו ומשפרים אותו.

בועז טופורובסקי: טופז, 26 ילדים נהרגו בקיץ הקודם בתאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: האם יש תוכנית של משרד התחבורה להילחם במוות שהולך להיות של ילדים בקיץ הקרוב, בגלל שהם בחופש גדול ובגלל כל מיני סיבות?

בועז טופורובסקי: האם יש תוכנית?

בועז טופורובסקי: יש טיפול?

טופז פלד: התוכנית של משרד התחבורה – מי שהתחילה להציג, אבל לא הציגה, רחלי – זו התוכנית של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

טופז פלד: כל הטיפול בהיבטי הבטיחות של נוער, של ילדים מרוכזת מבחינה תכנונית, כיווני העשייה, הרבה על ידי הרשות הלאומית.

טופז פלד: אמרתי שאנחנו מטעם היבטי התקציב וגם בתכנון והדגש על התוכניות ואיך ליישם אותן ואיך לתכנן אותן נכון.

טופז פלד: אנחנו בהחלט בהחלט נותנים על זה את הדגש, לומדים כל הזמן את המאפיינים הייחודיים של הילדים, ובדיוק עכשיו אני מגיעה מדיון בוועדה, לא ועדת כנסת, לתכנון ךילדים בכל האספקטים.

טופז פלד: היום דיברנו על הנושא של הרחובות, איך לתכנן בצורה שיותר תתאים לילדים, מכל מיני היבטים, אבל בטיחות אין ספק שזה אחד ההיבטים.

טופז פלד: אנחנו מקדמים את התקצוב של האטת התנועה ברשויות.

טופז פלד: הכול במסגרת המגבלות התקציביות.

טופז פלד: לצערנו היו קיצוצים בשנה האחרונה, אנחנו מקווים שבהמשך יחזרו להיות מה שהם היו.

יוסף ג'בארין: יש לנו עוד שאלות, אבל האמת שהזמן שלנו הולך ומתקצר.

יוסף ג'בארין: דיברת בהתחלה לגבי החברה הערבית.

יוסף ג'בארין: אמרת שאמורים להקצות כ-40%.

יוסף ג'בארין: אם יש לך מידע זמין בנושא הזה, נשמח לקבל.

טופז פלד: אין לי כרגע.

יוסף ג'בארין: לא כרגע.

טופז פלד: אמרתי 40% דרך אגב למיעוטים על פי תוכנית הממשלה.

יוסף ג'בארין: בדיוק, על פי 922.

טופז פלד: לא זוכרת, אבל אתה יודע.

יוסף ג'בארין: היות ואת הנציגה כאן, נשמח אם יש נתונים שאפשר לקבל, זה ייתן לנו פרספקטיבה.

יוסף ג'בארין: יהיו עוד שאלות לגבי מקומות בעייתיים, במיוחד מבחינת תשתיות.

יוסף ג'בארין: האם יש מעקב אחרי המקומות הללו?

יוסף ג'בארין: אנחנו מתכוונים לקיים עוד דיונים בנושא הזה, ואין ספק שמשרד התחבורה הוא אחד המשרדים המאוד מרכזיים כאן בטיפול בסוגיה.

יוסף ג'בארין: בשלב הזה תודה.

יוסף ג'בארין: תודה לך.

יוסף ג'בארין: נרצה לשמוע את משרד החינוך.

מקס אבירם: אדוני היושב-ראש, אני מנהל אגף זה"ב במשרד החינוך.

מקס אבירם: אם יורשה לי כמה דקות, אני רוצה לומר כמה דברים.

יוסף ג'בארין: אם אפשר בקיצור.

מקס אבירם: ממש בקצרה.

מקס אבירם: זה תמיד ככה.

מקס אבירם: משרד החינוך תמיד בסופו של דבר הופך להיות בקצרה.

מקס אבירם: אני חושב שאנחנו צריכים כמה דברים להבהיר בנושא הזה, שמשום מה לדעתי לא כל כך מובנים, ואני אסביר את עצמי.

מקס אבירם: אגף זה"ב במשרד החינוך מפעיל מערך שלם של תוכניות, פעולות, הכשרה של מורים והכשרה של רכזי זה"ב, שעושים לאורך כל שנת הלימודים פעילויות מניעה בנושא הזה של תאונות הדרכים ובחינוך - - -.

מקס אבירם: זה מתחיל מגני הילדים, במיוחד במגזר הלא יהודי, וממשיך בתוכניות חובה שקיימות בבית הספר היסודי גם בכיתות א'-ב' וגם ב-ה'.

מקס אבירם: רכזי זה"ב מפעילים תוכנית כוללת, גם של תוכניות לימודים וגם של פעילויות ופעולות שמתקיימות בבתי הספר, כל זאת על מנת להעלות מודעות ולחנך להתנהגות נכונה ובטוחה בדרך.

מקס אבירם: אנחנו מפעילים בכיתות י' את תוכנית החינוך התעבורתי, למרות שמצטייר כביכול שהיא תוכנית שהרשות הלאומית מפעילה, אז עם כל הכבוד, הרשות הלאומית מממנת את החלק הארי של התוכנית הזאת, אבל גם משרד החינוך מקצה כספים לטובת העניין הזה, כי השכבה היא שכבה מעל הסכום שהרשות הלאומית נותנת לנו על מנת להקצות.

מקס אבירם: אנחנו כותבים את התוכניות, כמובן בשיתוף פעולה עם משרד התחבורה, עם הרלב"ד ועם כולם, אבל הנתח הגדול של האחריות, של השליחות ושל הפעילות בתחום הזה היא של אגף זה"ב במשרד החינוך.

מקס אבירם: ולקראת הקיץ, לטובת מה ששאל חבר הכנסת טופורובסקי, נדמה לי שהרפרנטית שלנו, של המשרד, לענייני ועדות הכנסת שלחה לך, אדוני היושב-ראש, שני פלאיירים שאנחנו מוציאים בכל שנה, האחד במגזר הערבי והאחד במגזר היהודי, הם אותו דבר, רק בשפה המתאימה, והם כוללים בתוכם את כל מה שאנחנו מבקשים להדגיש ולהעלות מבחינת מודעות להתנהגות ולהתנהלות של הילדים, הנערים והנערות במהלך הקיץ.

בועז טופורובסקי: למי הפלאיירים האלה נשלחים?

מקס אבירם: הפלאיירים קודם כול יוצאים למנהלי בתי ספר, למורים, לרכזי הזה"ב ומשורשרים גם להורים, על מנת שכולם יהיו מודעים למרכיבים המאוד מאוד מציאותיים של העובדה שבחודשי הקיץ תלמידים נמצאים יותר במרחב התעבורתי, יותר מתניידים, הם פחות נמצאים במוסדות החינוך שמגנים עליהם, ולכן אנחנו מפעילים את כל התוכניות האלה.

מקס אבירם: ודבר נוסף, אני רוצה שתדעו, חבר הכנסת טופורובסקי, גם יושב-ראש הוועדה והמשתתפים, בבית הספר של החופש הגדול, מכיתות א' ועד ג', יש התייחסות ספציפית לנושא זה"ב עם מגוון שלם של פעילויות, שמתקיימות בבית הספר של החופש הגדול, ונכון להיום הן יהיו עד ה-6 באוגוסט, שבהן אנחנו ממשיכים לחנך, להעביר מסרים ולהעלות מודעות.

בועז טופורובסקי: זה חלק מהתכנים שאתם מבקשים להעביר שם?

מקס אבירם: כן.

מקס אבירם: בפירוש.

יוסף ג'בארין: אתם מעורבים בפעילות הסברתית כללית, נגיד מודעות, תשדירים?

מקס אבירם: אנחנו שותפים מלאים של הרשות הלאומית, המתכללת את הנושא הזה.

מקס אבירם: אני מבקש לשים את כבודו של משרד החינוך ואגף זה"ב במקומו במובן שחלק גדול מאוד מהפעילויות שמתרחשות במערכת החינוך הן של משרד החינוך, של אגף זה"ב, בשותפות גם עם הרלב"ד, גם עם אור ירוק.

מקס אבירם: יש פעילויות שאנחנו עושים עם אור ירוק לאורך שנים.

בועז טופורובסקי: לגבי הכשרות זה"ב זה נכון שרק חצי מכיתות ה' הוכשרו?

מקס אבירם: כן.

מקס אבירם: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, א', אני מזמין אותך ואני מזמין את עצמי אם תרצה.

מקס אבירם: אני מוכן לבוא מתי שתגיד לי, אני אשב איתך, ופעם אחת נפרוס את כל יריעת הפעילויות שמתקיימות במערכת החינוך ובמדינת ישראל ונתייחס גם לסיבות.

מקס אבירם: אתה יודע למה זה 50% ב-ה' למשמרות זה"ב?

מקס אבירם: כדי למקם משמרות זה"ב בפעילות בבית ספר כזה או אחר, צריכים להתקיים שם תנאים בטיחותיים להעמדת המשמרות.

מקס אבירם: אי-אפשר להעמיד משמרות זה"ב בכל מקום שנרצה, יש ועדה עירונית של אותו יישוב, שמורכבת מאנשי חינוך והנדסת תנועה, משטרה וכן הלאה וכן הלאה, הם ניגשים לאותו מקום מסוים שבו רוצים להעמיד משמרות זה"ב, והם צריכים לבדוק שם האם התנאים הבטיחותיים הם כאלה שמאפשרים להעמיד תלמידים שם ולהפעיל משמרות זה"ב מבלי לסכן את אלה שמפעילים את זה, שזה הילדים.

בועז טופורובסקי: אולי זה מעיד על תשתיות שחסרות שם, אבל זה כבר סיפור לפגישה שאנחנו נעשה.

בועז טופורובסקי: נלמד את הנושא.

מקס אבירם: אני אשמח מאוד להיפגש גם עם יושב-ראש הוועדה וגם עם חבר הכנסת בועז טופורובסקי ולפרוס בפניכם את כל היריעה.

יוסף ג'בארין: אנחנו מעוניינים, ואולי נקדם את זה ביחד, חבר הכנסת טופורובסקי.

יוסף ג'בארין: אפשר גם לקיים את זה בכנסת.

יוסף ג'בארין: יש הרבה שאלות, אבל הזמן דוחק.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: מועצת התלמידים והנוער.

ליאור בר אל: דבר ראשון, אני לא אעמיס עליכם בנתונים ודברים כאלה, כי אני חושבת ששמענו מספיק.

ליאור בר אל: לטעמי צריך לעשות, א', הפרדה בין ילדים ונוער, הם שני קהלי יעד שונים בנושא הסברה, בנושא אכיפה.

ליאור בר אל: נוער גם נוסע על אופניים חשמליים, אז מן הסתם שהנתונים גם יהיו יותר - - - נוער כן אחראי וכן יודע לעשות מה שהוא רוצה, הוא אחראי על ההשלכות של הנהיגה.

ליאור בר אל: אני לא זוכרת מי בדיוק אמר כאן, אבל דיברו על העלאת הגיל של רישיון נהיגה.

ליאור בר אל: זה צעד שהוא שגוי בעיניי, זה יוביל את הנוער לבחון גבולות וזה לא נכון.

ליאור בר אל: בעניין ילדים עם הסברה, היה הפרויקט של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שלא זזים עד שכולם מקליקים, שאני מאותו דור ששמע את זה באוזן כל הזמן, וזה נכנס לתת-מודע והפך להרגל מסוים בקרב ילדים.

ליאור בר אל: לעשות משהו בסגנון הזה בנושא בטיחות בדרכים, שלא רואים אותם, לעשות שיר שהוא קליט יחד עם משפיעי רשת, יוביל להקשבה הרבה יותר גדולה של הנוער.

ליאור בר אל: מה לעשות, ילדים מקשיבים למשפיעי רשת ומקשיבים לילדים הרבה יותר טוב מאשר הם מקשיבים למבוגרים.

ליאור בר אל: בעניין הנוער, עכשיו קבינט הקורונה מתכנס על החינוך הבלתי פורמלי, שהוא עתיד להיסגר.

ליאור בר אל: זה יגרום, בין אם נרצה ובין אם לא, לשוטטות ברחובות, לאור העובדה שלנוער אין מסגרת מסוימת.

ליאור בר אל: זה גם יוביל לעלייה בנסיעה באופניים חשמליים, ניסיון לחפש תעסוקה מסוימת.

ליאור בר אל: הדגמות ויזואליות יהיו הרבה יותר אפקטיביות מאשר הרצאות עם הסברה.

ליאור בר אל: הרבה פעמים מעמיסים אותנו בנתונים, זה כבר משהו שלא מזעזע את בני הנוער לשמוע על אחוז המתים, אחוז הפצועים קשה, זה משהו שכבר לא כואב להם.

ליאור בר אל: לתת הדגמות ויזואליות, באמצעות VR, של מקרים אמיתיים שקורים בשטח, להדגים בפניהם את המסר המאוד ברור, שאין דבר כזה "לי זה לא יקרה", אין דבר כזה אם אני זהיר, אין מצב שזה יקרה לי, כי זה יכול לקרות לכולם בכל מקום.

ליאור בר אל: בעניין שיעורי התעבורה – אני עולה עכשיו לי"א, למדתי שיעורי תעבורה, היה זלזול מאוד גדול בשיעורים האלה, מהסיבה הפשוטה שמרחו אותם מאוד.

ליאור בר אל: הרגשתי שמשהו שיכולנו לסיים בתוך חודש נמרח לשנת לימודים שלמה, מה שגרם לזלזול של התלמידים.

ליאור בר אל: למה זה נמרח כל כך הרבה זמן?

יוסף ג'בארין: זה שיעורים באחריות ישירה של משרד החינוך?

יוסף ג'בארין: אתם מעורבים?

רחל טבת ויזל: אנחנו משלמים ומשרד החינוך הוא זה שעושה אותם בתוכנית משותפת.

יוסף ג'בארין: קודם כול, אתם, במועצה הארצית, תלוו את עבודת הוועדה הזאת, כי זה הציבור שלנו.

יוסף ג'בארין: יש לי הצעה.

יוסף ג'בארין: אם יש לכם מסמך בנושא הזה, שמשקף גם איך אתם רואים את הדברים, מהם הקשיים וכמובן הצעות לשיפור, אני חושב שזה מאוד יוסיף לדיונים העתידיים שלנו.

יוסף ג'בארין: אני אשמח אם יש לכם הזדמנות לקיים שולחן עגול פנימי לכם, התלמידים, בגילאים הרלוונטיים, ולשתף אותנו אולי בתובנות שלכם, זה מאוד יכול לעזור, וגם חשוב שכולנו נשמע את הפרספקטיבה שלכם.

יוסף ג'בארין: תודה שהיית איתנו.

יוסף ג'בארין: תחשבו אם אפשר מסמך כתוב בכיוונים הללו, זה מאוד יעזור.

יוסף ג'בארין: תודה.

רחל טבת ויזל: התשובה לגבי הפעילות, אם רוצים - - -

יוסף ג'בארין: חשוב לשמוע אותך כמובן.

רחל טבת ויזל: לא נמצא פה מי ששאל, אבל אני אתן תשובה גם לזה.

יוסף ג'בארין: הכול חשוב לפרוטוקול.

רחל טבת ויזל: בסדר.

רחל טבת ויזל: מצוין.

רחל טבת ויזל: קודם כול, פעילות בקיץ – יש פעילות שנעשית בכל קיץ, והשנה לא מתקיימת, מכיוון שאנחנו בדרך כלל עושים פעילות בקייטנות, מגרשי הדרכה.

רחל טבת ויזל: כל הדברים האלה בגלל הקורונה לא מתקיימים, ולכן אנחנו מנסים להגיע לילדים בדרך אחרת.

רחל טבת ויזל: יש הסברה בנושא שכחת ילדים ברכב.

רחל טבת ויזל: יש מסעות פרסום מטורגטים לנוער בפלטפורמות שהם נמצאים, גם בחברה הכללית וגם בחברה היהודית.

רחל טבת ויזל: שילוט.

רחל טבת ויזל: יש פעילות הסברה בנושא חגורות בטיחות בחברה הערבית, שמתקיימת רק בימים אלה ורק לחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: יש פיילוט משותף, כמו שאמרתי, עם יד שרה בדרום, בנוגע לתאונות חצר בתקופה הזאת.

רחל טבת ויזל: אנחנו עובדים על זה ממש בימים אלה.

רחל טבת ויזל: תנועות וארגוני נוער, הם חזרו לעבוד לפני חודש, ואנחנו נמצאים בשיתוף פעולה עם תנועות הנוער הערביות והיהודיות והכלליות בכלל, מי שיש, על מנת שהפעילות, לפחות בתנועות הנוער, תעסוק גם בבטיחות דרכים.

רחל טבת ויזל: ופה אני אביא דוגמה לחבר הכנסת טופורובסקי, בפעילות איתם אנחנו משלמים מדי שנה 600,000 שקל למפגש הזה עם תנועות הנוער.

רחל טבת ויזל: השנה עוד לא אושר לנו שקל בוועדת החריגים.

רחל טבת ויזל: ביקשנו תוספת נוספת של 600,000 שקל לשאר תנועות הנוער שאנחנו מגיעים אליהן.

רחל טבת ויזל: בינתיים לא ראינו מזה גרוש.

בועז טופורובסקי: איפה זה תקוע עכשיו?

רחל טבת ויזל: עכשיו בוועדת חריגים.

רחל טבת ויזל: אפילו תקציב הסברה, אדוני, אושר לנו השנה בוועדת חריגים לכל מדינת ישראל, כולל החברה הערבית, כשהרוב הולך לחברה הערבית 9 מיליון שקל.

רחל טבת ויזל: 9 מיליון שקל כל תקציב ההסברה של הרלב"ד השנה בוועדת החריגים.

רחל טבת ויזל: אני מזכירה שקמפיין גדול עולה 4.5 מיליון שקל.

רחל טבת ויזל: זה לא שאנחנו לא עושים, אבל אנחנו מנסים למצוא את הפלטפורמות שעולות פחות כסף – דיגיטל, פייסבוק וכו' – על מנת להגיע.

רחל טבת ויזל: דיברו פה על כמה אנחנו משקיעים בחברה הערבית, לפחות כמו החברה הכללית, גם מבחינת איוש, גם מבחינת כוח-אדם, גם מבחינת תקציבים.

רחל טבת ויזל: 17 מיליון שקל בתקופה כזאת, כשאין לנו תקציב, הועברו as is לפעילות בחברה הערבית, כך שזה לא העניין.

יוסף ג'בארין: דובר על התקנים, חוץ ממקבולה נאסר.

רחל טבת ויזל: לא, גם מבחינת תקנים.

רחל טבת ויזל: יש שלושה אנשים באגף הסברה, אחת מהן זאת מקבולה, השניים האחרים אחראים על כל החברה הכללית.

רחל טבת ויזל: יש לנו 15 אנשים, מנהלי בטיחות אזוריים, שהם על כל הארץ, שניים מתוכם מהחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: יש לנו בכל אחד מהנושאים אנשים מתוך החברה הערבית, אנחנו מעסיקים באאוטסורסינג אסטרטגים וחברות מהחברה הערבית, שנותנים לנו את כל הייעוץ המתאים.

רחל טבת ויזל: הבעיה היא ממש לא בעיה של כוח-אדם.

רחל טבת ויזל: ברלב"ד יש מספיק כוח-אדם.

רחל טבת ויזל: מבין 70 האנשים שיש, יש לא מעט אנשים שעוסקים בחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: צריך להביא בחשבון שחלק מהנושאים הם נושאים שקשורים לכולם.

רחל טבת ויזל: אתה לא חייב דווקא מישהו מהחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: כשמדובר על אגף הסברה בחברה הערבית, יש אחד כללי, אחד ערבי.

רחל טבת ויזל: זה כל הסיפור.

רחל טבת ויזל: שאלתם פה לגבי תשתיות.

רחל טבת ויזל: אדוני, זה נושא שצריך להיכנס אליו, ותשימו לב שיש פה תקלה מבחינתי.

רחל טבת ויזל: כשמשרד התחבורה אומר, והם נמצאים פה על הקו, שהם מטפלים גם בתשתיות בחברה הערבית, זה נכון, אבל לא עד הסוף.

רחל טבת ויזל: למה?

רחל טבת ויזל: מכיוון שברגע שהייתה החלטה 922, ולכאורה התקציבים היו שם, כל הזמן מדברים על כך שהתקציבים יגיעו דרך 922, אבל זה לא קורה.

רחל טבת ויזל: תקציבים לא מגיעים משם.

רחל טבת ויזל: ולכן התקציבים שהובטחו דרך ההחלטה הזאת לא באמת הגיעו.

יוסף ג'בארין: התקציבים התוספתיים?

רחל טבת ויזל: התקציבים התוספתיים.

יוסף ג'בארין: התקציב הקיים, אותו צריך לחלק באופן הוגן.

רחל טבת ויזל: התקציבים התוספתיים.

רחל טבת ויזל: ויותר מזה, אדוני, בגלל שאומרים שזה מגיע מ-922, לא בהכרח הם מקבלים כמו שאר היישובים.

רחל טבת ויזל: הייתי מציעה רק לזה לייחד דיון, כי יש פה איזה תקלה שקשורה לתשתיות בחברה הערבית, שצריך לטפל בה, היא לא קשורה לילדים, אבל היא בהחלט קשורה לחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: יש מי שבודק את היעילות, את התוצאות של העבודה שלכם?

יוסף ג'בארין: אנחנו מזהים שכל הזמן יש החמרה בנתונים לכאורה.

רחל טבת ויזל: קודם כול, יש דוח מבקר שהיה לא מזמן על החברה הערבית.

רחל טבת ויזל: אדוני מוזמן לראות את דוח המבקר.

יוסף ג'בארין: איזה מבקר?

רחל טבת ויזל: דוח מבקר שפורסם ממש עכשיו.

יוסף ג'בארין: מבקר המדינה?

רחל טבת ויזל: מבקר המדינה, ודאי.

רחל טבת ויזל: הוא פורסם ממש לאחרונה על תאונות דרכים בחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: רוב הפעילות נעשית על ידי הרלב"ד ולא נעשית לצערי על ידי גופים אחרים.

רחל טבת ויזל: כל פעילות שלנו אנחנו מלווים במחקר לפני ואחרי.

רחל טבת ויזל: ואני אומרת מה שאמרתי בפתח הדברים: בשנתיים 2017 ו-2018, שבהן ניתן מהמדינה בשבילנו תקציב נוסף של 15 מיליון שקל נוספים לטובת החברה הערבית, הייתה ירידה משמעותית בנפגעים בחברה הערבית.

רחל טבת ויזל: זה ממש אחד מול אחד.

יוסף ג'בארין: את אומרת שבשנה הזאת הייתה עלייה בתקציב.

רחל טבת ויזל: בשנת 2019 יש ירידה דרמטית בתקציב, בכלל בתקציב הרלב"ד ובתקציב התוספתי לחבר הערבית, ואנחנו רואים את זה.

רחל טבת ויזל: בסוף זה מתגלם בנפגעים.

רחל טבת ויזל: זאת לא החברה היחידה.

רחל טבת ויזל: כשנתנו עוד תקציב תוספתי לאזרחים ותיקים, זה ירד.

בועז טופורובסקי: אנחנו עובדים שלך בדברים האלה.

בועז טופורובסקי: תפעילו אותנו, בשביל זה אנחנו כאן.

רחל טבת ויזל: אתם יכולים בוועדת החריגים להגיד שישחררו את הכסף?

רחל טבת ויזל: הלוואי.

בועז טופורובסקי: בואי ננסה ללחוץ.

בועז טופורובסקי: לא ידעתי.

בועז טופורובסקי: אם אנחנו לא מכירים בעיות, אנחנו לא יודעים ללחוץ ולנסות לפתור אותן.

יוסף ג'בארין: במיוחד אם זה קשור לוועדת החריגים.

יוסף ג'בארין: אם זה נושא פוליטי בתוך הכנסת, זה התפקיד שלנו לקדם את זה.

רחל טבת ויזל: אנחנו מחלקים תקציבים לכל הרשויות המקומיות לפעילות בטיחות בדרכים.

רחל טבת ויזל: חילקנו השנה בסך הכול 4.5 מיליון שקל.

רחל טבת ויזל: זה מה שאושר לנו, במקום ה-10 מיליון, שגם זה לא הרבה.

רחל טבת ויזל: זה מה שאושר בוועדת חריגים במשרד האוצר.

בועז טופורובסקי: בעבר גם היה 30 מיליון.

רחל טבת ויזל: זה מה שאושר.

רחל טבת ויזל: תקציב הרלב"ד הוא 74 מיליון שקל, אנחנו ראינו מתוכו השנה פחות ממחצית.

בועז טופורובסקי: זה בדיחה, ואחר כך מתפלאים.

רחל טבת ויזל: ככה זה עובד.

יוסף ג'בארין: חבל.

רחל טבת ויזל: אני אשמח להעביר רשימה מפורטת של תקציבים, חלקם תקציבים שאושרו בעבר ושאינם נמצאים היום ותקציבים תוספתיים שביקשנו.

רחל טבת ויזל: אגב, יש תוכנית סדורה 5030, תוכנית לעשור הקרוב, רק שצריך לתקצב אותה ולהתחיל ליישם אותה.

רחל טבת ויזל: יש תוכנית סדורה.

בועז טופורובסקי: יש ביום שני ישיבה בוועדת הכלכלה.

רחל טבת ויזל: אנחנו שם.

בועז טופורובסקי: אנא תני לי לפני זה את הכול.

בועז טופורובסקי: תני לי לעבוד בשביל זה.

יוסף ג'בארין: מה הנושא?

בועז טופורובסקי: תאונות דרכים.

רחל טבת ויזל: השבוע זה רכב כבד.

רחל טבת ויזל: שני שלאחריו.

רחל טבת ויזל: תקבלו את הכול.

רחל טבת ויזל: בשמחה.

יוסף ג'בארין: יהיו דיונים כמובן בוועדות אחרות.

יוסף ג'בארין: ההתמקדות שלנו תהיה בנושא של ילדים, ואנחנו נמשיך לעשות את זה.

יוסף ג'בארין: ולכן אם גם תוכלי לעזור לנו בהמשך, בדיונים הבאים - -

רחל טבת ויזל: בוודאי.

יוסף ג'בארין: - - אם יהיה פילוח לגבי מצב תאונות הדרכים בקרב ילדים ומה ניתן לעשות.

יוסף ג'בארין: בהמשך נדבר על הקצאת תקציבים, חלק הלך לכיוון הזה של בטיחות ילדים.

יוסף ג'בארין: תודה, חבר הכנסת טופורובסקי וחבר הכנסת טיבי, על היוזמה.

יוסף ג'בארין: זה רק תחילת הדיון.

יוסף ג'בארין: אם בהמשך נעלה דברים יותר נקודתיים, כך שיופיעו בדיון מהיר של שעה כדי למקד את זה, זה יכול לעזור לנו, לרבות תקציבים שאולי נחסמו או כרגע לא אושרו, כדי שנוכל לקדם.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם.