ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 10, 2020-06-22 10:00

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה, 22 ביוני 2020, ל' בסיון התש"ף.

יעקב מרגי: הנושא: סיוע לדייגים בשל מגבלות הדיג בים התיכון.

יעקב מרגי: כשתכננתי את הגעתי לוועדת הכלכלה, חשבתי אילו נושאים יעמדו.

יעקב מרגי: הדייג זה הדבר האחרון, עם עלה בכלל.

יעקב מרגי: פתאום אני מקבל – דייג, דייג, דייג.

יעקב מרגי: אגיד לכם את האמת, יש בעיות יותר כואבות לכלכלה הישראלית ולמשק הישראלי, אבל משום מה זכיתם.

יעקב מרגי: לא יודע למה, אבל זכיתם ויש דיון על הדייג.

יעקב מרגי: מי רוצה להציג את המשבר?

יעקב מרגי: בבקשה, תספר לנו מה כואב לך.

גיל ססובר: אני מזכיר איגוד הדייגים בישראל.

גיל ססובר: אני רוצה להציג את התמונה הכללית.

גיל ססובר: בשנת 2016 העביר אגף הדייג את מה שהוא קורא רפורמה, אנחנו קוראים לזה רפורמה במירכאות.

יעקב מרגי: הכינו אותי מראש.

יעקב מרגי: יש לי רף רגישות נמוך לתרבות הדיור.

יעקב מרגי: תקרא לזה גבוה, תלוי מאיפה אתה מסתכל.

יעקב מרגי: אמרו לי שהיו בעבר דיונים והיו התפרצויות.

יעקב מרגי: אז אני נותן הערת אזהרה חמורה, שום התפרצות, שום קריאת ביניים, גם אם יגידו לך או לכם משהו שיפוצץ לכם את המעיים או שיקומם אתכם.

יעקב מרגי: תרבות דיון.

גיל ססובר: בסדר.

גיל ססובר: בפועל מה שקרה מאז הרפורמה ב-2016 הוא שהשלל שהיה אצלי מ-1990 עד 2016 – דרך אגב, כל הנתונים הם לא של הדייגים, הנתונים הם על-פי סקרי הדגה של אגף הדייג – השלל ירד מ-2,500 טון לפחות מ-1,300.

גיל ססובר: על כך אין חולק.

גיל ססובר: אלה הנתונים, אלה המספרים, זאת המציאות.

גיל ססובר: כן, זאת התוצאה של הרפורמה.

יעקב מרגי: למה זה ירד?

גיל ססובר: הסיבה היחידה שהייתה ירידה בשלל זה בגלל סט ההגבלות.

גיל ססובר: סגרו למעלה מ-50% משטחי הדייג, עשו הגבלות בזמן, עשו הגבלות במרחב, עשו הגבלות בגודל הצי, הורידו שליש מהצי.

גיל ססובר: שתי הסיבות שאנחנו יודעים שכל הירידה בשלל היא כתוצאה מהרפורמה, במירכאות, היא גם שהשלל היה יציב מ-1990 עד 2016, וגם למזלנו יש את עזה לידינו, שבעזה משנת 2006, מאז ההתנתקות, מאמץ הדייג עלה שם במאות אחוזים.

גיל ססובר: אם מה שהיו מפחידים אותנו כאן שאם לא נעשה ואם לא נשמור ואם לא נעשה את ההגבלה הזאת יהיה פה סיכון אקולוגי ולא יישאר דג אחד בעזה על 40 ק"מ שלה יש היום דגים פי שלושה מהשלל בישראל.

יעקב מרגי: זה כמו הביצים באוקראינה.

גיל ססובר: בעזה אין שום מגבלות.

גיל ססובר: ניהול ממשק הדייג הוא להפך.

גיל ססובר: הם מעודדים אותם, הם קונים להם רשתות, נותנים להם דלק, רק אומרים לדייגים.

גיל ססובר: אז בעזה על 40 ק"מ מוציאים 4,500 טון.

גיל ססובר: שוב, כל הנתונים הם של אגף הדייג.

גיל ססובר: ובישראל הגדולה, על 190 ק"מ מוציאים בסך הכול היום 1,300 טון.

גיל ססובר: לפני הרפורמה אנחנו מדברים על 2,500 טון.

גיל ססובר: זאת אומרת, לקחו לנו 50% מהשלל.

יעקב מרגי: ספר לי על הפרקטיקה.

יעקב מרגי: איך הפיקוח יודע כמה דגתם?

יעקב מרגי: חוץ מלזרוק חכה והתייבשה לי היד ולא יצא לי כלום אף פעם, אנחנו לא דגנו.

גיל ססובר: דרור אדליס, מנהל סקרי הדייג, ד"ר לביולוגיה ימית, נמצא בזום, אז אתם יכולים לשאול אותו, כי הוא מבין בזה יותר ממני.

גיל ססובר: אבל בגדול זה לא מודל.

גיל ססובר: זאת אומרת, מדובר במודלים.

גיל ססובר: לא בא אדם בכל יום ובכל נמל ושוקל ארגזים.

גיל ססובר: הם עושים ממוצע בכל שיטת דייג, בכל עונה.

גיל ססובר: אבל לדוגמה השנה הייתה לנו המגפה, אז לא יצאנו חודשיים כי אין לנו למי למכור דגים.

גיל ססובר: ואחרי זה, אחרי שבשנת 2018 ההשבתה הייתה ל-30 יום ובשנת 2019 ההשבתה הייתה ל-30 יום, השנה אחרי המגפה, שלא יצאנו גם ככה חודשיים, ההשבתה פעם ראשונה הייתה ל-72 יום.

גיל ססובר: בפועל אחרי שהצלחנו אחרי מאבקים להוריד 12 יום, ההשבתה הייתה ל-60 יום.

גיל ססובר: ב-2018 קיבלנו פיצויים.

גיל ססובר: ב-2019 לא רצו לתת לנו פיצויים, הגשנו בג"ץ, קיבלנו פיצויים.

גיל ססובר: בשתי השנים האלה קיבלנו 5,000 שקלים.

יעקב מרגי: מה סדר גודל הפיצוי?

גיל ססובר: בדיוק אגיד לך, לא בערך.

גיל ססובר: על 30 יום השבתה זה היה 5,000 שקל לדייג.

יעקב מרגי: כמה בערך סך הכול תקציב הפיצוי?

גיל ססובר: אני יכול להגיד לך בדיוק.

גיל ססובר: התקציב סך הכול היה שני מיליון.

יעקב מרגי: עשה טובה, בוא קח צ'ק ותעזוב אותנו.

יעקב מרגי: שני מיליון שקלים?

גיל ססובר: השנה אנחנו מבקשים יותר גם כי הדייגים נהיו יותר מסודרים.

גיל ססובר: זאת אומרת, חלק מהרפורמה היה הסדרה של עניין המיסוי, כל דייג היום צריך להחזיק תיק גם במע"מ וגם במס הכנסה, ועל מנת שהוא יקבל הוא צריך להגיש.

יעקב מרגי: אין מה לעשות, חיים קשים.

גיל ססובר: אין לי בעיה עם זה.

גיל ססובר: אני אומר, הדייגים נהיים יותר ויותר מסודרים.

גיל ססובר: אז אם בשנה שעברה היינו 350 דייגים שהצליחו לקבל את הפיצויים, השנה אני מעריך שזה יהיה בערך 500.

גיל ססובר: השנה עצרו אותנו חודשיים.

יעקב מרגי: תן לנו טלגרפית את רשימת הדרישות שלכם.

גיל ססובר: יש לנו שלוש דרישות.

גיל ססובר: כשבאים לעשות רפורמה, בפועל מה שקורה זה שמשרדי ענף הדייג הימי בישראל נסגרו, הייתה מחלקה טכנית, היא נסגרה, האכיפה עברה לרשות הטבע והגנים.

גיל ססובר: לא נשאר שום זכר מאגף הדייג הימי במשרד החקלאות.

גיל ססובר: היום החברה להגנת הטבע, הפרויקט של הדגים באחריות, שכל התפקיד שלו לחסל את הדייג, ממומן על פי הנתונים שלהם בסכום של בין שלושה לשישה מיליון שקלים.

גיל ססובר: האכיפה שעברה לרשות הטבע והגנים ממומנת בסכום של בין שמונה לתשעה מיליון שקל.

גיל ססובר: הם קנו ארבע סירות, יש להם 40 פקחים שמוכשרים רק לאכיפה של הדיג.

יעקב מרגי: הם לא עוזרים לפעמים עם הסירות לדוג?

גיל ססובר: תקציב הדייג הימי בישראל היום הוא אפס, והתקציב של האכיפה ושל קובעי המדיניות, שזה החברה להגנת הטבע, הוא 15 מיליון שקל.

גיל ססובר: כך לא נראית רפורמה.

יעקב מרגי: תחזור לדרישות.

גיל ססובר: מאחר שלדע

גיל ססובר: תנו אין כאן שום ניסיון לרפורמה ושום ניסיון לאישוש המשאב אלא לפסילה שלו, הדרישה שלנו קודם כל היא לפתוח את התקנות.

גיל ססובר: אם באמת לחברה להגנת הטבע, לרשות הטבע והגנים וקודם כל לאגף הדייג היה איזשהו רעיון, איזושהי כוונה אמיתית לאושש את המשאב, הם היו פה צועקים לפניי, איך יכול להיות שירדנו ב-50%.

יעקב מרגי: מה עוד?

יעקב מרגי: כנראה התקנות ייקחו זמן.

יעקב מרגי: עד יודע, עד שמתקנים תקנות אתה רוצה שיפתחו אותן?

בועז טופורובסקי: פיקוח זה טוב.

בועז טופורובסקי: מה ההקלות שאתה רוצה?

גיל ססובר: פתיחה של התקנות.

גיל ססובר: דבר שני, תמיכה של הוועדה הזאת לפיצויים שמגיעים לנו לשנה הזאת.

גיל ססובר: דבר שלישי, להורות או להנחות את אגף הדייג שלא נצטרך לנהל את המלחמה הזאת כל שנה.

גיל ססובר: זאת אומרת, אם אתם הולכים להשבית את הדייג בעונת הרבייה, כמו שאתם אומרים בשביל לאושש את המשאב, שאנחנו יודעים שזה לא נכון, אז אנחנו רוצים שזה לא יהיה בלי תקציב מחדש.

גיל ססובר: כי אני אומר לך ברצינות, אנחנו לא יכולים לבוא כל שנה בדקה ה-90.

יעקב מרגי: בחופי עזה יש עונת רבייה?

גיל ססובר: לא.

יעקב מרגי: אין יש מאין.

יעקב מרגי: אתה אומר שהכמויות שם הן ענקיות, אסטרונומיות.

יעקב מרגי: למטר מרובע שם לשטח קטן הכמות גדולה.

יעקב מרגי: מאיפה זה בא?

יעקב מרגי: הרי אין מעבר גבולות לדגים.

ב גיל ססובר: בדיוק זאת הטענה שלי.

ב גיל ססובר: הטענה שלי היא שאותם דגים שיש בעזה יש פה.

ב גיל ססובר: ההבדל היחידי הוא שנותנים להם לעבוד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד החקלאות.

גיל ססובר: משפט אחרון, אני רוצה להגיד שביום שאנחנו נראה שהשלל שלנו ב-10 או ב-11 חודש - - -

יעקב מרגי: אתה תוותר על הפיצוי.

גיל ססובר: לא נבוא.

יעקב מרגי: תאמין לי שהיה ברור לפני שתגיד.

יעקב מרגי: משרד החקלאות, מי הדובר?

ניר פרוימן: בוקר טוב אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת והנציגים וכל החברים.

ניר פרוימן: אני מתנצל שאני ב"זום" ולא נמצא בנוכחות פיסית.

ניר פרוימן: היה יכול להיות יותר קל.

לאה ורון: ניר, הייתה התחייבות של המשרד שאתה תגיע להשתתף אתנו בדיון, לא ב"זום" אלא פיסית.

ניר פרוימן: הייתה טעות.

ניר פרוימן: היה כתוב פגישה ב"זום", כך זה הגיע במייל.

ניר פרוימן: כנראה שהיה חוסר יכולת להבין את זה.

ניר פרוימן: זה היה כתוב בסוגריים בקטן.

ניר פרוימן: זו המציאות.

ניר פרוימן: אני מצר על כך.

יעקב מרגי: נראה לי שהולך להיות לנו פה בוועדה רומן מתמשך עם משרד החקלאות אחרי העשור האבוד.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ניר פרוימן: אני לא זימנתי את הישיבה, אבל אני יכול להגיד ברשותך כמה מילים.

ניר פרוימן: נכתבו כל מיני מסמכים, ואנשים טוענים טענות שונות, כמו שאתה מבין משני הצדדים או מכמה צדדים.

ניר פרוימן: אנחנו הובלנו החל מ-2015 רפורמה, כל אחד יקרא לה בשם שהוא רוצה.

יעקב מרגי: מה הייתה מטרת הרפורמה?

יעקב מרגי: לכל רפורמה יש ייעוד, מה הייתה המטרה?

ניר פרוימן: הייעוד העיקרי של הרפורמה היה ניהול ממשק הדייג במדינת ישראל, אחרי 20 שנה שלא נעשו איזשהן פעולות, וגם בעקבות דוח חריף מאוד של מבקר המדינה שפורסם ב-2011.

יעקב מרגי: זה יותר הסדרה מאשר רפורמה.

ניר פרוימן: קראתי לזה רפורמה, כי כשעשינו שינויים נרחבים, שהמטרה שלהם היא ניהול ממשק ושמירה יותר טובה על משאב הדגה והיכולת שלו להתפתח ולהתרבות בחופים שלנו, וגם שינויים מאוד משמעותיים באופן ההתנהלות של ציבור הדייגים, חלוקה בין דייגים ספורטיביים לדייגים מקצועיים, דרישה מהדייגים המקצועיים לפתוח תיקים במס הכנסה כחלק מהיכולת להוכחת ההתפרנסות, הגבלות הדייג שהוטלו במסגרת התקנות אחרי שנים רבות שדובר בהן ולא קידמו אותן – אני קורא לכל הדבר הזה רפורמה, אבל כל אחד ייתן לזה את השם שהוא מבחינתו יותר מקצועי, יותר ראוי.

ניר פרוימן: אפשר לקרוא את חמשת הפרוטוקולים שהיו בכנסת בוועדת הכלכלה תחת ניהול היושב-ראש לשעבר איתן כבל.

ניר פרוימן: אני לפחות לא הבאתי מספר או מסמך שהתהדרתי בו מה יהיה שלל הדייג או בתוך כמה זמן נראה יותר אלפי טונות של דגים.

ניר פרוימן: צריך פה לשים את התמונה בפרופורציה.

ניר פרוימן: דוח מבקר המדינה מ-2010 הצביע על ליקויים חריפים מאוד בניהול ממשק הדייג באגף הדייג ובמשרד החקלאות, ונשען ברובו ככולו על נתונים שקיבל ממי שהיה וגם היום מנהל תחום דייג באגף הדייג, עובד אצלי שמשתמשים בו הדייגים כל הזמן בתארים של מנהל אגף הדייג החליפי ברוח התקופה.

יעקב מרגי: מאחר שהזכרת פרסונה מקצועית, יש לו שם בוודאי.

יעקב מרגי: מה שמו?

ניר פרוימן: ד"ר אורן סולין, מנהל תחום דייג וענף הדייג.

ניר פרוימן: הנתונים שהוא העביר והתבססו על סקרי דגה, שעוד אנשים ששותפים כרגע לדיון הזה מכירים אותו והיו שותפים פעילים, אם זה ד"ר דני גולני מהאוניברסיטה העברית שהיה יועץ שלנו שנים רבות, וד"ר דרור אדליס שהיה סטודנט והיום חוקר באוניברסיטת חיפה ומלווה אותנו גם בחלק מהנושאים, מכירים את הנתונים, מכירים את המספרים.

ניר פרוימן: היו הרבה מאוד ויכוחים על האינטרפרטציה והיכולת שלהם להביא תמונה.

ניר פרוימן: מה שלא היה בוויכוח זו העובדה ששלל הדייג במדינת ישראל כפועל יוצא ממצב של הידלדלות הדגה, בלי שאני מסתכל רגע על כל העולם וכל הים התיכון וכל הנתונים שאנחנו מכירים, ויש מי שמציג אותם אולי בצורה יותר מוצלחת ממני על מה שקורה בים התיכון, המצב הלך והחמיר.

ניר פרוימן: אני רוצה לשים בפניך את מה שאולי יכעיס חלק מהאנשים, אבל בעיני הוא אולי גולת הכותרת בנושא הזה.

ניר פרוימן: כשאני נכנסתי לתפקידי באמצע 2014, עוד לא חיממתי את הכיסא הוגשה תביעה ייצוגית של אותם נציגי דייגים שיושבים בחדר שלך, אחרים אולי היו, על סך 200 מיליון שקל, שהתכלית שלה הייתה פגיעה בהתפרנסות הדייג כתוצאה מאי הסדרה של פעילות הדייג.

ניר פרוימן: התביעה הזאת נפלה מכל מיני סיבות טכניות משפטיות, אבל אני חושב שלקחו הדייגים, אולי בצדק מבחינתם, והאשימו את אגף הדייג בחוסר ניהול, בחוסר אכיפה, בחוסר קביעת מדיניות שכוללת בתוכה הגבלות, כולל השבתת דייג בעונות רבייה, כולל הגדלת חורי הרשתות, כולל הגדלת גודל הדגים, בעצם להביא את התקנות או את חוקי הדייג או את הרגולציה הרלוונטית בנושא הזה למקום שבו אם רוצים המשך של חיים וגם פרנסה וגם שהציבור ייהנה מהדגים הטריים החשובים, שאני בהחלט תומך ורואה בזה חלק גם מהקולינריה בישראל וגם חלק מתוך המסורת המקומית, אם היא באשקלון ואם היא בג'סר א-זרקא או בפרדיס, אני חושב שזאת גולת הכותרת.

יעקב מרגי: תן לוועדה את ה"אני מאמין" של המשרד.

יעקב מרגי: איך משרד החקלאות רואה את ענף הדייג?

יעקב מרגי: מה הציפיות שלו מענף הדייג?

יעקב מרגי: יכול להיות שתגיד שזה יתוש טורדני, בוא נוריד אותו בכלל מהמדף.

יעקב מרגי: השאלה מה השקפת העולם שלכם על כל נושא הדייג במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת את ה"אני מאמין" שלכם.

יעקב מרגי: לפי זה אנחנו נתכוונן.

ניר פרוימן: אוקיי.

ניר פרוימן: אני שמח על השאלה.

ניר פרוימן: כשאתה שואל אותי שאלה כזאת, אני כפקיד בתוך המשרד לא יכול להגיד לך בוודאות היום עוד לפני שנכנס מנכ"ל חדש למשרד, וכשהשר הוא חדש, אם מה שאני אקבע עכשיו הוא המדיניות של המשרד.

יעקב מרגי: אני יוצא מתוך הנחה שיש רציפות שלטונית.

ניר פרוימן: אבל אני מרשה לעצמי לענות לך ברוח כזאת.

ניר פרוימן: מבחינת מקור הדגים בישראל שהציבור אוכל, ברור לכולנו שהדייג בישראל, גם אם יהיה מנוהל אחרת וגם אם יגיע לתוצאות נהדרות בכל מיני תרחישים, לא יהווה מקור איתן ועיקרי לציבור בישראל מבחינת מקור למאכל דגים.

ניר פרוימן: עם זאת, אני חושב שחלק מהתפקיד שלי ושל כל אחד בתוך הממשלה הוא לטפל בכל מיני נושאים, שגם אם מהווים חלק לא גדול או חלק מסוים, יש לו מקום וחשיבות משל עצמו.

ניר פרוימן: הדגים נמצאים בים שלנו, הדגים צריכים לגדול ולהתפתח ולהתרבות, וככל שאנחנו נדע לנהל ממשק נכון, אז גם הציבור בישראל ייהנה ממה שנהנים כל תושבי אגן הים התיכון, וגם מדינות שוכנות ים אחרות, וזה מזון טרי ובריא שהים יכול לספק לנו.

ניר פרוימן: הכוונה בדברים שאני אומר עכשיו היא שאנחנו רואים בדייג, גם בדייג החופי וגם בשדות דייג נוספות, כולל דיג המכמורת, תחת המגבלות שאנחנו מציגים אותן, חלק מתוך פעילות דייג שיודעת לנצל בצורה מקיימת, בצורה שמאפשרת מצד אחד ניצול הריבית ולא הקרן, אפשרות של הדגים לחיות גם באזור שלנו, ביניהם גם דגים נודדים, גם מינים שפלשו מים סוף והם חלק כבר מהפאונה או מקבוצת הדגים שאנחנו רואים כאן, כן לנהל את זה נכון ולהגיע למצב שבו נוכל להתבסס על דייג ועל דגה יציבה.

ניר פרוימן: כזאת שתספק חלק, אחוזים בודדים אולי ממה שהציבור אוכל, אבל אני חושב שגם באירופה, אם אנחנו מסתכלים תמיד צפונה לכיוון אירופה כמי שמנהלת במקרה הזה גם מדיניות סביבתית, וכולל מדיניות דייג סביבתית, אני חושב שישראל היום ב-2020 נמצאת בחזית, ואולי בחלק מהדברים מובילה מדיניות דייג, שנראה לי שהמדינות האחרות באגן הים התיכון לא יהיה מנוס ויצטרכו להתקרב ואולי ליישר קו בחלק מהדברים.

ניר פרוימן: אני לא אומר את זה מתוך איזושהי זרות לטענות של הדייגים ומתוך איזושהי זחיחות.

ניר פרוימן: אני אומר את זה מהטעם שאנחנו עולם דינמי, ומהטעם הזה שאנחנו בעולם דינמי קיבלנו החלטות, הובלנו אותן.

ניר פרוימן: אני לא מצר על אף אחת מהן.

ניר פרוימן: אני אומר מצד שני, צריך תמיד לבחון אותן שנה בשנה, יחד עם הדייגים, יחד עם הנציגים הנוספים שיושבים כאן, כי בתוך עולם דינמי ומשתנה, התחממות גלובלית, פלישת דגים, שינויים באופי שבו אנשים פועלים ומתנהלים גם מסיבות כלכליות, אנחנו לא שוקטים על השמרים וצריכים תמיד לבחון את עצמנו.

יעקב מרגי: אני גאה להיות אזרח במדינה שבאמת שומרת על ערכי הטבע וכל נושא הקיימות.

יעקב מרגי: אבל אתה יודע את המאבק האידיאולוגי במכירת נשק למדינות שהן לא נמצאות בסקלה של זכויות האדם.

יעקב מרגי: סליחה על ההקבלה.

יעקב מרגי: אנחנו מתחסדים, וטוב שמתחסדים, אבל אנחנו פותחים את הידיים ומקבלים דגים מכל הורסי הטבע הגדולים מכל העולם ומתגאים ואומרים שזה חלק קטן.

יעקב מרגי: אני יוצא מתוך הנחה, אני רק בתחילתו של הנושא, שאכן אלה התקנות וזה מה שרציתם וכפי שרציתם ואתם מאמינים בהן.

יעקב מרגי: השאלה היא כזאת, יש לכם מערכות אכיפה במשרד החקלאות?

ניר פרוימן: כן.

ניר פרוימן: ציין את זה ניר ססובר, נציג הדייגים.

ניר פרוימן: אנחנו מ-2018, בהחלטת השר והמנכ"ל, העברנו את פעילות האכיפה תחת הניהול שלנו.

יעקב מרגי: למי?

ניר פרוימן: הקמנו יחידה ברשות הטבע והגנים, יחידה ייעודית שמתוקצבת על ידי משרד החקלאות ומשרד האנרגיה.

ניר פרוימן: התקציבים, אגב, שמישהו הזכיר הם לא התקציבים הריאליים, הם לא נכונים.

ניר פרוימן: הם בערך חצי ובערך שליש מכמות הפקחים.

ניר פרוימן: אבל היא בהחלט שינוי מגמה משמעותי.

לאה ורון: אז אולי תאמר מה התקציב הנכון.

יעקב מרגי: אתה מציין עובדות, תציין.

יעקב מרגי: מה התקציב?

יעקב מרגי: אנחנו לא צריכים לחלוב את הנתונים.

ניר פרוימן: התקציב השוטף של יחידת האכיפה של הדייג היום הוא ארבעה מיליון שקלים בשנה.

ניר פרוימן: מעבר לזה פועלים היום כ-16 פקחים בשטח, כנרת, ים סוף ועיקרם בים תיכון, עם ארבעה כלי שיט בים תיכון, כלי שיט בכנרת וכלי שיט בים סוף.

ניר פרוימן: בנוסף יש תקציב ייעודי שמטרתו היא לרכישה של ספינת פיקוח שתצא לים עמוק ותוכל גם להתמודד עם אכיפה עתידית גם כשנוכל אולי להרחיב את הרגולציה שלנו מעבר למים הריבוניים.

ניר פרוימן: אנחנו חושבים שיש מקום לדייג גם במים העמוקים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בהמשך נזדקק לך, כי אני הולך לטיסה לשום מקום.

יעקב מרגי: אתה נותן לי סקירה אקדמית מצוינת, ואני לא מזלזל בזה, זה טבו.

יעקב מרגי: אבל אני רוצה להגיע ישר לבעייתיות.

יעקב מרגי: בחוק רשות הטבע והגנים, איך מוגדר הים?

יעקב מרגי: אתה יודע להגיד לי?

ניר פרוימן: שטח המים הריבוניים הוא שטח שקיים כחלק מהחוקים במדינת ישראל.

יעקב מרגי: הוא לא חונה בחוק רשות הטבע והגנים.

ניר פרוימן: רשות הטבע והגנים, על פי החוק שלהם, יש שמורות טבע ימיות ששם הם אוכפים את הפעילות בתוך שמורות הטבע.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נזדקק לך בהמשך.

יעקב מרגי: בבקשה.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אני גם לא מבין בדייג כמוך, כמו שאמרת, אבל הספיקו פה 20 דקות מתחילת הדיון בשביל להבין את הבעייתיות של הנושא, ואני אנסה בקצרה להגיד.

יבגני סובה: קודם כל, כפי שהבנתי וכפי שקראתי בעניין הרפורמה שהייתה לפני חמש שנים, המטרה של הרפורמה הייתה דווקא להגביל ל-5,000 טון.

יבגני סובה: כפי שאומרים פה נציגי הדייג, וגיל אמר את זה, הגענו ל-1,300 טון, אז במילים פשוטות הרפורמה כנראה נכשלה.

יבגני סובה: כי אם היינו רוצים להגיע ל-5,000 והגענו ל-1,300, אז המספרים מדברים בעד עצמם.

יעקב מרגי: הוא אומר שכל אחד יקרא לה כפי שהוא קורא.

יבגני סובה: אני רק אומר מה ששמעתי פה ב-20 דקות.

יבגני סובה: והדבר השני, אני לא נכנס פה לנושאים הפנימיים של המשרד, מן הסתם יש דוחות ואנחנו צריכים לעקוב.

יבגני סובה: אבל אני רואה פה שהחבר'ה הנחמדים שיושבים פה והחבר'ה הנחמדים במשרד החקלאות – כנראה יש פה חוסר תקשורת מוחלט.

יבגני סובה: אני רואה פה סוג של התנגשויות וסוג של ניסיון – כל אחד תופס את החכה לכיוון שלו.

יבגני סובה: אתם לא אמרתם כמה אנשים עוסקים בדייג, כי אחת הבעיות, כפי שאני מבין ומתרשם, היא שבאמת רצו להסדיר את הנושא הזה מול המע"מ, מול רשויות המס.

יבגני סובה: ואם אדם יוצא לים לדוג, זו הפרנסה, הוא צריך לדווח.

יבגני סובה: אני מניח שהרבה אנשים לא רוצים לדווח, אז מתי הם רוצים לקבל סיוע?

יבגני סובה: בזמן המשבר.

יבגני סובה: אני לא רוצה חלילה להעליב אף אחד, אבל תנו לנו תשובה מדויקת כמה אנשים עוסקים בזה וכמה אנשים הסדירו את הנושא שלהם מול המע"מ ומול מס הכנסה.

יבגני סובה: ואם עוסקים 5,000 ו-300 הסדירו, כנראה יש פה בעיה.

יבגני סובה: מצד שני, ואני חוזר לדבריו של נציג משרד החקלאות, ניר, לא צריך להתנגח.

יבגני סובה: צריך באמת להזמין אתכם לפגישות, לישיבות, ולפתור את הבעיה.

יבגני סובה: כי בסך הכול מדובר פה על 2.5% מכלל ייבוא הדגים, אז זה דברים קטנים.

יבגני סובה: אם אתם תגידו שיש 2,000 אנשים שעוסקים ומסדירים את הנושא הזה מול המע"מ ומס הכנסה, אז 2,000 אנשים הם אנשים שמפרנסים את המשפחות וצריך לפתור את המצוקה שלהם, זה הכול.

יבגני סובה: זה לא קשור לשמירה על הטבע, כמו שאמר יושב-ראש הוועדה.

יבגני סובה: 98% מביאים מכל העולם, אז מדובר בסך הכול ב-2%, ולא צריך להסתתר מאחורי ההגנה על הטבע אלא לדאוג למשפחות שלכם.

יבגני סובה: רק תסדירו את הנושא הזה מול רשויות המס ומס הכנסה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אימאן, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: יש לי כנס עוד מעט, אבל כיוון שהנושא חשוב מאוד ואני ליוויתי את הדייגים גם במחאה שלהם לפני, ואני יודעת שב-30 בחודש יש גם הסיור של השר בקישון והוא נפגש עם הדייגים, אני מבקשת לדבר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להתחיל מהנקודה שכבוד היושב-ראש דיבר עליה, שאנחנו מתייפייפים בדברים מסוימים.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שעלה לי לראש זו מארי אנטואנט, שהבן שלה אומר לה שהעם רעב, והיא משיבה: אין להם לחם, שיאכלו עוגות.

אימאן ח'טיב יאסין: יש לנו 1,000 דייגים – אני יודעת את המספר, כי ידעתי קודם לכן – מאחורי 1,000 הדייגים יש משפחות שצריכות להתפרנס.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר אחרי מאבק, והם חיכו חודשיים עד שקיבלו את 5,000 השקלים.

אימאן ח'טיב יאסין: אז זה דבר לא נורמלי.

אימאן ח'טיב יאסין: אני גם אומרת פה שהדייגים גם צריכים, אם זאת הפרנסה שלהם, זאת העבודה שלהם – אנחנו גם רוצים כולנו שנתפרנס בדרך חוקית ובכבוד – אז להסדיר את העניינים, כדי שכאשר נגיע למצב שנקלענו אליו עכשיו, שלא תהיה בעיה לאותן משפחות, וגם לא לעבור על החוק.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אנחנו מבקשים משהו, אז קודם כל נעשה בדק בית מה אנחנו צריכים לעשות כדי שהמדינה והרשויות יוכלו באמת לתת את המענה הנכון.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לחשוב על כל הרבדים של הבעיה.

אימאן ח'טיב יאסין: מאחורי הדייגים והמשפחות יש גם אנשים שאוכלים את הדגים, וחבל מאוד שאנחנו במדינה שרוצה לשמור על הדייג ומייבאת לנו דגים מהעולם שאנחנו לא יודעים איפה הם מגדלים ומה יש בתוכם ואיזה דברים אנחנו מכניסים לפה שלנו, שהרבה פעמים אנחנו רואים כתבות על זוועות שנמצאות בנמצאים בתוך אותם דגים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני שוב רוצה לחזור על הנושא של ההוצאות האדירות ששמים על פיקוח ועל כל מיני דברים שהם ברמה של האכיפה והארגון, ומשאירים את הענף עצמו בלי כלום.

אימאן ח'טיב יאסין: אז ריבונו של עולם, על מה?

אימאן ח'טיב יאסין: הפכנו למדינה כזאת, לרשות כזאת שאנחנו רק מחפשים את האנשים שלנו?

אימאן ח'טיב יאסין: במקום לדאוג להם, לתת להם תשתית לעבודה טובה ואז באמת נפקח על העבודה שלהם ולא נשים את כל הכסף במקום שאנחנו רק נשלול מהם את הקיום שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: אז אני חושבת שהנושא של הדייג הוא נושא רחב, ולא רק הבעיה של הדייגים שצריך לשים אותה על השולחן ולבדוק אותה כמו שצריך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנטאנס, בבקשה אדוני.

אנטאנס שחאדה: בוקר טוב.

אנטאנס שחאדה: אדוני, ברשותך רק יש אתנו גם חבר הכנסת סמי אבו שחאדה ב"זום".

יעקב מרגי: אנחנו ניתן לו, אנחנו יודעים.

יעקב מרגי: הוא ב"זום".

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, אנחנו נחשפנו לבעיית הדייגים לאחרונה, וקיבלנו מהם גם חומר מחקרי ואקדמי כדי לחזק ולבסס את הטענות של הדייגים.

אנטאנס שחאדה: ענף הדייג המקומי, כפי שהבנו, הוא מאוד מצומצם, משהו כמו 2.5% או 3% מסך כל צריכת הדגים במדינה, וזה מקור פרנסה וענף כלכלי, אבל יש גם היבט תרבותי, מסורתי.

אנטאנס שחאדה: אנשים שגדלו במשפחות של דייגים, עם עבר והיסטוריה.

אנטאנס שחאדה: לכן צריך גם להסתכל על ההיבט הזה.

אנטאנס שחאדה: אני מכיר את הצורך למצוא את האיזון בין צורכי הגנת הטבע לצרכים הכלכליים של הדייגים והפרנסה והצרכן.

אנטאנס שחאדה: אני לא ידעתי מה עושה 2500 טון לשימור הדייג והאם אפשר להגדיל את המכסות.

אנטאנס שחאדה: אני מניח מהניירות ששלחו לוועדה שאכן אפשר להגדיל במקצת, אכן אפשר להרחיב גם את העונות וגם לבוא לקראת הדייגים.

אנטאנס שחאדה: חבל שיש נתק בין הדייגים לבין המשרדים.

אנטאנס שחאדה: יש נתק בין האחראי על ענף הדייג, לפחות כך הבנתי, לבין הדייגים.

יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שיש עידן חדש במשרד החקלאות.

אנטאנס שחאדה: אינשאללה.

אנטאנס שחאדה: אני מציע שהוועדה תיקח תפקיד חיובי.

אנטאנס שחאדה: זה מתאים לה, זה הייעוד שלה, לגשר בין הדייגים למשרד החקלאות או הממונה על הדייג, ונמצא פתרון שיעזור לדייגים גם להתפרנס לכבוד ולפצות אותם בכבוד ובזכות שווה לתקופת החודשיים-שלושה שלא עבדו בגלל הקורונה, שיזכו גם הם לתגמול הולם כמו שאר הענפים והמקצועות במדינה, ולמצוא פתרון אחד.

אנטאנס שחאדה: הגיע הזמן למצוא פתרון אמיתי בדיבור ובהתחשב בצורכי הדייגים.

אנטאנס שחאדה: זה מתבקש וזה תפקידנו, והאחריות שלנו לעזור להם.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בועז, אתה רוצה לומר משהו?

בועז טופורובסקי: לא.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, ברוך הבא.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב לכולם.

סמי אבו שחאדה: יש לנו גם תמונה וגם קול?

יעקב מרגי: שומעים ורואים.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, בוקר טוב לכולם.

סמי אבו שחאדה: אני בעניין הזה של הדייגים כבר כמה שנים טובות, מאז שהייתי חבר במועצת העיר תל אביב/ יפו.

סמי אבו שחאדה: אני מכיר את המחקרים, את המספרים.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לחזק את דבריו של מזכיר הדייגים גיל ססובר.

סמי אבו שחאדה: לגבי גודל הבעיה, שמחתי על ההערה שלך, אדוני היושב-ראש, אני מסכים איתה לגמרי.

סמי אבו שחאדה: הרי מדובר בפחות מ-1,000 משפחות, מ-1,000 דייגים רשומים, והפיצוי שהם דורשים הוא באמת כלום, וזה דבר שלפחות היום בוועדה אפשר לתת להם כדי שיהיה להם קצת אוויר לנשימה.

סמי אבו שחאדה: מצד שני, אני מסכים לגמרי עם חברי אנטאנס לגבי הבקשה המאוד צודקת של הדייגים, לעשות רפורמה שלוקחת את בני האדם מאחורי המספרים גם בחשבון.

סמי אבו שחאדה: אנחנו בדרך כלל נכנסים לענייני מספרים וסטטיסטיקות, ו-1% ו-2% וכמה זה וכו', אבל לצערי לפעמים אני מרגיש ששוכחים שיש בני אדם מאחורי המספרים.

סמי אבו שחאדה: זה ענף שהוא ענף היסטורי, ובדרך כלל חברה מתפארת שיש לה מסורת והיסטוריה.

סמי אבו שחאדה: מקצוע שקיים מזה אלפי שנים.

סמי אבו שחאדה: בהמון מקומות בעולם זה דבר שפורח בשנים האחרונות, בניגוד למה שמנסים פה לשדר או לתאר תמונה כאילו הדבר הזה הולך ונעלם מהעולם.

סמי אבו שחאדה: בהמון מקומות בעולם זה ענף כלכלי מאוד חזק.

סמי אבו שחאדה: גם אצלנו בחלקה המאוד קטנה שלנו, כאשר הים התיכון הוא כלום ביחס לאוקיינוסים, אפשר לעזור המון בפיתוח הענף הזה.

סמי אבו שחאדה: בתקציב הפשוט הזה שניתן לפיקוח אולי היה אפשר לעזור להם הרבה יותר.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לסכם את הדברים שלי גם בלחזק את הבקשה של הדייגים בעניין הפיצוי, שזה באמת כלום.

סמי אבו שחאדה: והדבר השני, כן שתצא איזושהי המלצה מהוועדה היום לקדם שיחות רציניות בין משרד החקלאות לנציגים של הדייגים, לחברי כנסת שזה מעניין אותם ורוצים להיות חלק מזה, ולקדם רפורמה רצינית שתהיה מקובלת על כל הצדדים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אלון רוטשילד, החברה להגנת הטבע.

אלון רוטשילד: בוקר טוב.

אלון רוטשילד: אני אחראי בין השאר על תחום הים בחברה להגנת הטבע.

אלון רוטשילד: דבר ראשון, חשוב מאוד שחברי הוועדה יפרידו בין סוגיית הפיצוי לבין סוגיית הניהול.

אלון רוטשילד: יש עניין של פיצוי כספי.

יעקב מרגי: אנחנו נפריד, אל תדאג.

יעקב מרגי: אתה אל תתייחס לסוגיית הפיצוי.

אלון רוטשילד: אני פשוט חושב שהתחומים האלה מתערבבים.

אלון רוטשילד: לגבי סוגיית הניהול, יש פה שחקן שעד עכשיו לא דובר עליו, ולשחקן הזה קוראים הטבע וערכי הטבע.

אלון רוטשילד: בסופו של דבר דייג זה בעצם פעולה של צייד של חיות ים, של דגים.

אלון רוטשילד: זו לא עבודה חקלאית קלאסית שאנחנו מכירים עם חלקה שיש לה גדר ושם החקלאי מעבד את השטח.

אלון רוטשילד: לשוק הדייג הישראלי, למרות שכמו שצוין הוא קטן מאוד באופן יחסי, יש לו טביעת רגל אקולוגית מאוד משמעותית.

אלון רוטשילד: לפי נתונים משנת 2015 אנחנו מדברים על פגיעה בכ-3,000 צבי ים בשנה, בעשרות אלפי דגים מוגנים, בעיקר כרישים, דגי סחוס ואלמוגים למיניהם שנמצאים על קרקעית הים, ולכן הטבע חייב להיות חלק מהשיקולים שבאים להסדיר את הפעילות של הענף הזה.

אלון רוטשילד: נאמרו פה כל מיני דברים לגבי הכמות של השלל לפני הרפורמה, אחרי הרפורמה.

אלון רוטשילד: חשוב לי לומר כמה מילים על כך.

אלון רוטשילד: דבר ראשון, אין ניתור מסודר.

אלון רוטשילד: אנחנו מכירים כמה דוחות של אגף הדייג, שלא פורסמו האמת אבל הגיעו לידינו מהשנים האחרונות.

אלון רוטשילד: הניתור הזה הוא כרגע לא רציני.

אלון רוטשילד: יכול להיות שזה בגלל בעיית תקציב כזאת או אחרת, אבל נכון להיום אין עבודת ניתור מסודרת שאפשר בכלל להגיד כמה השלל היה לפני, אחרי, מאיזה סוג, ולזהות איזושהי מגמה.

אלון רוטשילד: דבר שני, לא עבר בכלל זמן מרגע מימוש הרפורמה ועד ימינו.

אלון רוטשילד: הרפורמה אומנם נכנסה לתוקף בתחילת 2017, אבל עד אמצע 2018, כמו שפקיד הדייג ציין, בכלל לא הייתה אכיפה.

אלון רוטשילד: האכיפה הייתה במשרד החקלאות, עם איזה שלושה פקחים.

אלון רוטשילד: זה לא היה רציני.

אלון רוטשילד: זאת אומרת שרק במשך שנתיים יש לנו בכלל פעילות אכיפה.

אלון רוטשילד: ואולי הדבר הבעייתי ביותר מבחינתנו, ולכן כן הדברים האלה מתערבבים בסוגיית הפיצויים, שבעצם חלק מההגבלות שנקבעו בתקנות לא מומשו במלואן.

אלון רוטשילד: למשל הסיפור של הגבלת הדייג בעונת הרבייה מומש בארבע השנים האחרונות רק ל-30 ימים של איסור מוחלט של דייג בעונת הרבייה בכל אחת מהשנים, כאשר התקנות מדברות על 60 עד 90 יום.

אלון רוטשילד: מבחינה ניהולית, ויש על זה אין-סוף מחקרים, נכון לעצור את הדייג בעונת הרבייה.

אלון רוטשילד: מבחינת פיצוי לדייגים ולתת להם איזשהו מענה, זו כבר סוגיה נפרדת.

אלון רוטשילד: אבל ברגע שלא נותנים פיצוי, ואז אומרים שאם לא נתנו פיצוי אז נפגע באקט הניהולי, בעיני זאת הבעיה.

אלון רוטשילד: הדבר השני שאני רוצה לציין הוא שלאחרונה ממש פורסם דוח גדול של ארגון המזון והחקלאות העולמי.

אלון רוטשילד: הוא פורסם לפני שבוע וחצי והוא מדבר על כך שהים התיכון הוא הים עם המצג דיג היתר והניהול של הדייג הבעייתי ביותר בעולם.

אלון רוטשילד: 62% ממאגרי הדגה בים התיכון באופן כללי, לא עשו זום על ישראל, נמצאים במצב של ניצול יתר.

אלון רוטשילד: הדבר הזה הוא לא חדש.

יעקב מרגי: וזה לא בגלל ישראל.

אלון רוטשילד: זה בין השאר בגלל ישראל.

יעקב מרגי: כאשר אתה אומר "בין השאר" – תן לי נתונים מכל השכנים לחוף הים התיכון.

אלון רוטשילד: אין לי כרגע נתון פר מדינה.

יעקב מרגי: אתה יודע לומר לי מבחינת ההסדרה שאנחנו הובלנו, האם המדינות השכנות שלנו משיטות עליהן קריטריונים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני היושב-ראש, תשאל את הדייגים אם יש מספיק דגים.

יעקב מרגי: אמרתי לך בפתיח, אני גאה להיות אזרח במדינה כזאת שעושה סדר.

יעקב מרגי: השאלה אם השכנים שלנו נוהגים כמונו.

אלון רוטשילד: אתן התייחסות קצרה.

אלון רוטשילד: אני אתן כמה דוגמאות ממדינות שכנות לנו, אבל חשוב להגיד, כיום המדינות בים התיכון, כולן לצערי, או רובן, נכשלות בניהול הדייג.

אלון רוטשילד: זה לא שאנחנו פה נתלים באילן גבוה.

יעקב מרגי: אני חושב שפרוטוקול מכובד של ועדת כנסת, ראוי שייאמרו בו דברים, גם אם לא תואמים, לפחות לטובת הדיון, לטובת הדורות הבאים שיבואו לקרוא, צריך לציין את הדברים האלה.

יעקב מרגי: לא צריך לחלוב מכם.

יעקב מרגי: אל תהיו בפרנויה שמישהו הולך עכשיו לקבל החלטה.

יעקב מרגי: זאת תרבות הדיון אצלי, ואני מבקש שכך זה יהיה לכל הדוברים.

יעקב מרגי: אתם יודעים נתונים אחרים?

יעקב מרגי: תאמרו.

יעקב מרגי: כמו שאתם מנסים להצניע – משרד החקלאות, לא אתה – מנסים להצניע את עמדותיו של אותו עובד, שאני התאמצתי לקבל את השם שלו.

יעקב מרגי: הוא עובד של הסוקר, אבל תזכיר את השם שלו.

יעקב מרגי: יש לו תעודת זהות, יש לו משפחה, יש לו שם, יש לו זהות אישית.

יעקב מרגי: אבל תציגו גם עמדות אחרות.

יעקב מרגי: לא לפחד.

יעקב מרגי: החוזק והכוח, אם אתה מאמין בצדקת דרכך, זה לשים את כל הנתונים ואת כל העמדות.

יעקב מרגי: יש גם עמדות אחרות, צריך לשים אותן.

יעקב מרגי: נכון שאתה לא אחראי, אבל אפשר ביעף להזכיר.

יעקב מרגי: כמו שאתה חרד שמא הלחץ בסוגיה של הפיצויים יגלוש אליך ואתה מזכיר את זה שבע פעמים בסקירה קצרה שלך, אז קצת לטובת הדיון תשים את זה.

אלון רוטשילד: ברשותך אתן כמה נתונים ממדינות שכנות לנו.

אלון רוטשילד: ביוון דיג המכמורת מושבת ל-150 יום.

אלון רוטשילד: בטורקיה דיג המכמורת מושבת ל-120 יום כל שנה.

אלון רוטשילד: במצרים דיג המכמורת מושבת ל-120 יום כל שנה.

אלון רוטשילד: רשתות הקפה בטורקיה מושבתות ל-135 יום בשנה, ביוון ל-270 יום בשנה.

אלון רוטשילד: רשתות הקפה קטנות מושבתות ביוון ל-180 יום בשנה.

אלון רוטשילד: אלה כמה דוגמאות.

אלון רוטשילד: אני לא אומר שבהכרח המצב שם הוא מושלם והמצב אצלנו גרוע או הפוך.

אלון רוטשילד: אני אומר שבסופו של דבר השבתות דייג עונתיות הן כלי מרכזי בניהול דייג בעולם.

אלון רוטשילד: נכון להיום, לצערי, מדינות הים התיכון לא עושות עבודה מספיק טובה כדי להגן עליהם.

אלון רוטשילד: אצלנו בישראל בשנים האחרונות, מאז שהרפורמה נכנסה, בפועל היה רק 30 יום בשנה השבתת דייג מלאה, ועוד ימים נוספים שהיו בהם הגבלות מאוד מינוריות שלא היו אפקטיביות.

יעקב מרגי: בישראל יש גם הגבלה על שטח עדיין, על האזורים.

אלון רוטשילד: ההגבלה היום בנושא של שטח היא בעיקר בנושא של דיג המכמורת, שהוא בעצם שיטת הדייג ההרסנית ביותר.

אלון רוטשילד: היא, אגב, פוגעת לא רק בקרקעית ובבתי גידול ובערכי טבע, אלא גם פוגעת בשאר הדייגים, מכיוון שהיא פוגעת בדגיגים צעירים שהם גם דגי המטרה שלהם.

אלון רוטשילד: אבל ההגבלות המרחביות היום בתקנות הדייג הן בעיקר על דיג המכמורת, ויש כמובן שטחים אחרים מתוקף פעולות אחרות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ד"ר יובל ארבל, רכז "צלול".

יובל ארבל: אני מודה על הדיון החשוב.

יובל ארבל: אני אהיה מאוד קצר.

יובל ארבל: אני חושב שהרפורמה היא חשובה וצריך להמשיך בה, וכמובן לנתר אותה, לבדוק את ההשפעות שלה ולפי זה להחליט לגבי המשך הרפורמה, להרחיב אותה או לצמצם אותה וכו'.

יובל ארבל: ואני מקבל את עמדת הדייגים שהם צריכים פיצוי.

יובל ארבל: אם פרנסתם נפגעה בעקבות הרפורמה הזאת, אז צריכים לקבל איזושהי פיצוי.

יובל ארבל: אני לא נכנס לפרטים כמה ואיך, אבל אני חושב שלטובת העניין זה צריך להיפתר כמה שיותר מהר.

יובל ארבל: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: משרד החקלאות, יש מישהו שרוצה להוסיף על מה שאמר ניר?

ניר פרוימן: אני רוצה לענות לך על השאלה ששאלת.

ניר פרוימן: הזכיר את זה אלון רוטשילד, אבל אני אציין נקודה אחת שהיא בעיני חשובה.

ניר פרוימן: אנחנו לא לבד במזרח הים התיכון.

ניר פרוימן: אני רק אסבר את אוזניכם שבתקנות הדייג – אני לא יודע אם הן מיושמות, לצערנו לאור מצב באינפורמציה וגם מצבי מלחמה – תקנות הדייג של סוריה, של לבנון, של מצרים, והחל משנה שעברה גם ביוזמה שלי בקשר עם מנהל אגף הדייג בעזה גם ברצועת עזה יש מגבלות דייג עונתיות בעזה על דיג המכמורת בקיץ, בדומה לישראל, ובמדינות אחרות גם.

ניר פרוימן: אנחנו לא לבד בעובדה שהגבלנו דייג.

ניר פרוימן: קשה לי להגיד לך כמובן כמה הן מיושמות.

ניר פרוימן: חלק מהדברים האלה הם תחת קשיים של תקציב, ממשלות, מצב מלחמה ומעורבות ישראל במקרה של רצועת עזה דרך חיל הים.

ניר פרוימן: אז רק אני נותן את המידע שחשוב לנו.

יעקב מרגי: כמו שאמרתי לרוטשילד, אתה יכול באותה נשימה לומר לי, חוץ מעונת הרבייה, אילו מגבלות נוספות יש לשכנים שלנו שציינת?

יעקב מרגי: אני לא הייתי מעז לציין חלק מהם, אבל לא משנה.

ניר פרוימן: יש מגבלות על אורך דגים.

ניר פרוימן: בחלק דומה לשלנו, בחלק עדיין מותר לתפוס דגים קטנים יותר.

ניר פרוימן: יש מגבלות לגבי גודל עיני הרשתות.

ניר פרוימן: השכנות שלנו ממערב, כמו קפריסין, טורקיה, יוון, ובכלל מדינות האיחוד האירופי, הרשתות בעיקר של דיג המכמורת הן עם עין יותר גדולה ממה שאנחנו התרנו בתקנות האחרונות שלנו.

ניר פרוימן: יש מגבלות שונות שקשורות לסוגי שיטות הדייג, משתנות בין דייג מקצועי לדייג ספורטיבי.

ניר פרוימן: אבל באופן עקרוני הדברים שצוינו הם ליבת ההסדרה בתחום הזה, הגבלות במרחב.

ניר פרוימן: אגב, יש הרבה מאוד הגבלות במרחב על מדינות שכנות לנו.

ניר פרוימן: עומק מינימלי של דיג מכמורת של 50 מטר, שהוא הרבה פעמים יותר גבוה מאשר אצלנו.

ניר פרוימן: כך שיש הגבלות במרחב, הגבלות עונתיות, שבעיקר מתכתבות עם רבייה של דגים או עם גיוס של דגים צעירים, מה שאנחנו עושים בהגבלות, והגבלות של הציוד.

ניר פרוימן: זו ההסדרה המקובלת בעולם הדייג בכל העולם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: המשרד להגנת הסביבה נמצאים איתנו ב"זום"?

דרור צוראל: תקנות הדייג החדשות, עבודה של הרבה מאוד זמן שאנחנו גם היינו חלק ממנה, ומבחינתנו נעשו שם הרבה מאוד ויתורים ופשרות לכיוון הדייגים והרבה מאוד תהליכים אצלנו נעצרו על מנת לאפשר לתקנות האלה לפעול.

דרור צוראל: הרבה איסורי דייג שאנחנו יכולים לתת, לסגור אזורים לדייג, הוצאת מינים מוגנים מרשימת המינים המוגנים כדי לאפשר להמשיך לדוג אותם בטענה שתקנות הדייג ייתנו להם מענה והגנה מספקת.

דרור צוראל: הרבה מאוד כלים שלנו יש כדי להגן על הדייג – אנחנו עצרנו אותם כדי לאפשר לתקנות האלה לעבוד.

יעקב מרגי: הייתם נדיבים.

דרור צוראל: לא אגיד נדיבים, כי לא היה פה עניין של נדיבות.

דרור צוראל: היו פה הרבה ויתורים.

יעקב מרגי: אתה יודע למה אני מחייך?

יעקב מרגי: עד 2017 היה ברדק, לא היה כלום.

יעקב מרגי: סליחה על הביטוי.

יעקב מרגי: נקראו כולם לשולחן לעשות משהו, ואז אני שומע שמשרד שהיה אמור כבר בעשור הקודם לארגן ולהסדיר את זה, הוא ויתר, הוא נתן.

יעקב מרגי: אז חייכתי.

יעקב מרגי: לכן אמרתי נדיב.

דרור צוראל: מי שאחראי על הדייג זה משרד החקלאות.

דרור צוראל: התקנות שהיו קיימות לפני כן, שהיו בכלל איזשהו חוק מנדטי מפקודת הדייג שהיא בכלל מתקופת המנדט, לא אפשרה לנו לבצע שום איסור דייג, שום עצירת דייג.

דרור צוראל: למעשה אפילו במקומות שידענו שהם מזוהמים, לא אנחנו ולא משרד החקלאות ולא משרד הבריאות היינו יכולים בכלל לאסור דייג באזורים מסוימים.

יעקב מרגי: למה, לא הייתם הריבון?

יעקב מרגי: הייתם יוזמים חקיקת משנה או חקיקה ראשית.

יעקב מרגי: אתם הריבון.

יעקב מרגי: לא משנה, זה חשבון נפש שלנו.

יעקב מרגי: תודה רבה.

דרור צוראל: אני רק רוצה לסיים שבכל מקרה התקנות כמו שהן, מבחינתנו זה הטוב ביותר שהיה אפשר להשיג.

דרור צוראל: ואם יתחילו לנגוס בהן בכל מיני תירוצים של קורונה וכו', אז אנחנו נצטרך להתחיל לקחת דברים יותר לקיצוניות בכיוון שלנו, ואני לא חושב שהדייגים רוצים שנגיע לשם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: עוד מארגוני הדייגים ב"זום" יש לנו, או שהם פה כולם?

סמי עלי ג'ראיבן: אני דובר איגוד הדייגים ודייג דור חמישי.

סמי עלי ג'ראיבן: אני לא אתייחס לכל הדיון המדעי ולכל הדיון שהעלו כאן חלק מהגורמים.

סמי עלי ג'ראיבן: חלק היה ממש מעוות.

סמי עלי ג'ראיבן: גם לא אכנס לכל עובי הקורה בנושאים האלה.

יעקב מרגי: יש שאלה קבועה שעדיין לא נתנו לה מענה.

יעקב מרגי: אתה בתור דור חמישי, דייג אוהב דגים?

סמי עלי ג'ראיבן: אוהב דגים, ואגיד יותר מזה.

סמי עלי ג'ראיבן: חברים, וכל מי ששומע אותי, הדייג הוא לא רק מקצוע לפרנסה, זוהי מורשת רבת שנים שלנו.

סמי עלי ג'ראיבן: אנחנו שייכים לים יותר מכל גורם אחר.

סמי עלי ג'ראיבן: אני נולדתי יחף על החוף.

סמי עלי ג'ראיבן: אנחנו בני הים.

סמי עלי ג'ראיבן: לא פלשנו לים כמו אסדות הגז ולא כמו התעשיות המזהמות ולא כמו תחנות הכוח ולא כמו כל מיני גורמים אחרים, אם זה החברה להגנת הטבע ורשות הטבע והגנים.

יעקב מרגי: והשפכים שהמדינה מזרימה לפעמים.

סמי עלי ג'ראיבן: אנחנו היחידים, הדייגים, שהתרענו ואמרנו: בואו ותעשו הסדר, בואו תסדירו את כל המרחב הימי.

סמי עלי ג'ראיבן: חלק אינטגרלי מהזהות של הים, והשייכות שלנו והנאמנות לים.

סמי עלי ג'ראיבן: אדוני היושב-ראש, הזכרת בהערה איפה כולם שכבו וישנו בשנים קודמות, לפני 2017.

סמי עלי ג'ראיבן: אנחנו היחידים, הדייגים, שאמרנו בואו תסדירו את כל המרחב הימי.

סמי עלי ג'ראיבן: באו ב-2016 עם תקנות רפורמה, קידמו אותה באמצעות החברה להגנת הטבע ביוזמת רשות הטבע והגנים וגורמים אחרים שיש להם אינטרסים, ופתאום באופן גורף הגשימו - - -

יעקב מרגי: אמרת גורמים אחרים.

יעקב מרגי: מיהם?

סמי עלי ג'ראיבן: החברה להגנת הטבע.

סמי עלי ג'ראיבן: רשות הטבע והגנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איזה אינטרסים יש להם?

סמי עלי ג'ראיבן: אני אגיד איזה אינטרסים יש להם.

סמי עלי ג'ראיבן: הם פתחו בקמפיין שלילי ביותר, הפכו אותנו לאויבים, עשו לנו דמוניזציה, הפכו אותנו ללא לגיטימיים על אף שאנחנו בני הים וחלק אינטגרלי מהזהות שלו, ובאו ברפורמה הזאת.

סמי עלי ג'ראיבן: כאילו התעלמו מכל הגורמים.

סמי עלי ג'ראיבן: דיברו על מאמץ דייג שלא מגיע ל-2%.

יעקב מרגי: ברפורמה מישהו דיבר אתכם?

יעקב מרגי: התייעצו אתכם?

סמי עלי ג'ראיבן: לזה אני רוצה להתייחס.

סמי עלי ג'ראיבן: הרפורמה המדוברת נשענת רק על נדבך אחד: גזירות, הגבלות, אכיפה.

סמי עלי ג'ראיבן: ההיגיון אומר שאם אתה מדבר על רפורמה אז צריך להיות עוד נדבך, פיתוח הענף, תקציב, תמיכה.

סמי עלי ג'ראיבן: זה אין.

סמי עלי ג'ראיבן: אז איך קוראים לזה רפורמה?

סמי עלי ג'ראיבן: דבר שני, פתחו במלחמה גדולה נגד הדייגים, תוך כדי קמפיין שממומן על ידי טייקונים ואינטרסנטים ואנשים שיש להם אינטרס במרחב הימי כדי להשתלט עליו ולקבל תקציבים מהמדינה, ואז אמרו שכל מי שהרס את הים זה הדייגים.

סמי עלי ג'ראיבן: אז איפה תחנות הכוח?

סמי עלי ג'ראיבן: איפה השטחים הצבאיים?

סמי עלי ג'ראיבן: איפה התעשיות המזהמות ואיפה אסדות הגז?

סמי עלי ג'ראיבן: להפך, הם הרחיקו לכת ואפילו תמכו, אותם ארגונים ירוקים שזה רשות הטבע והגנים והחברה להגנת הטבע ו"צלול" – כל הארגונים האלה צידדו ותמכו באסדות הגז.

סמי עלי ג'ראיבן: ואפילו אם נסתכל איך התחילה הרפורמה, בו זמנית, ריבונו של עולם, פתאום.

סמי עלי ג'ראיבן: היא התחילה ב-2016, כשהתחילו לקדם את מתווה הגז.

סמי עלי ג'ראיבן: ואיפה שמים שמורות טבע?

סמי עלי ג'ראיבן: איפה שעוברת צנרת של גז ויש תשתית של גז.

סמי עלי ג'ראיבן: אומרים שזה לא מתוכנן, אבל כנראה שזה מתוכנן והכול מתוכנן.

סמי עלי ג'ראיבן: החוק בא לעשות איזון ובודקים את היעילות שלו והאפקטיביות שלו, איך הוא משיג את כל המטרות שלו.

סמי עלי ג'ראיבן: אבל חוק שאין בו שום איזון, כמו התקנות שמולנו, תקנות שפוגעות באופן דרמטי ודרסטי בציבור מוחלש ועני, ומצד שני בוחנים את החוק או התקנות רק אכיפה, אכיפה, אכיפה.

יעקב מרגי: אתם כופרים בתפיסה שאומרת שדייג מאסיבי בעונת הרבייה פוגע בים?

סמי עלי ג'ראיבן: אנחנו בעד להגדיר עונת רבייה.

סמי עלי ג'ראיבן: אין לנו שום בעיה עם זה.

סמי עלי ג'ראיבן: הבעיה היא שצריך לעשות מה שנקרא צדק סביבתי.

סמי עלי ג'ראיבן: שהערך החשוב הזה חסר, וכנראה שהארגונים הירוקים בכלל לא מודעים לשאלה מה זה צדק סביבתי.

סמי עלי ג'ראיבן: צריך להיות איזון בכל המערכת הזאת, איך לנהל ממשק דייג תקין.

סמי עלי ג'ראיבן: לא מנהלים אותו תוך כדי רמיסת זכויות של אוכלוסייה שלמה, מוחלשת.

יעקב מרגי: מבחינתך איך צריך לנהל אותו?

יעקב מרגי: אל תחנך את האחרים, אני מדבר איתך.

סמי עלי ג'ראיבן: צריכה להיות תוכנית להצמחת ולפיתוח הענף עצמו.

סמי עלי ג'ראיבן: צריך להיות תקציב שנתי.

יעקב מרגי: אתה אומר הצמחת הענף.

יעקב מרגי: איך?

יעקב מרגי: להוסיף עוד 1,000 דייגים?

סמי עלי ג'ראיבן: לא.

סמי עלי ג'ראיבן: להכשיר את הדייגים, לתת להם תמיכות בציוד הטכני, לתת חזון עתידי.

סמי עלי ג'ראיבן: אם תחפש בכל האתרים ובכל הספרים של אגף הדייג, לא תמצא שם חזון.

יעקב מרגי: אין חזון, הוא רוצה למחוק אותך.

יעקב מרגי: מבחינתו אתה מאיים על הטבע.

סמי עלי ג'ראיבן: אני רוצה באותה מידה של אכיפה שהוא מנהל אותה נגדי, אני רוצה לראות אותם אוכפים באותה מידה את אסדות הגז, את המזהמים ואת כל התעשיות הגדולות שהורסות.

סמי עלי ג'ראיבן: נקודה אחת חשובה.

סמי עלי ג'ראיבן: אני לא יודע איך מתעלמים כל המשפטנים וכל הארגונים ואתם המחוקקים הנכבדים.

סמי עלי ג'ראיבן: אני רוצה להבין דבר אחד חשוב, איך יכול להיות שתקנות פוגעות בזכות יסוד בסיסית, חופש העיסוק, תקנות המנוגדות באופן זועק לשמים, מנוגדות וסותרות חוק יסוד: חופש העיסוק.

סמי עלי ג'ראיבן: זורקים אנשים לחודש וחודשיים בלי תעסוקה, בלי חלופה של תעסוקה או הכנסה או פרנסה ומדברים על צדק.

יעקב מרגי: עלתה לי תשובה מהילדות.

יעקב מרגי: אני מביא מהמחסן תמיד.

יעקב מרגי: היה לנו בשכונה ד' בבאר-שבע יהודי זקן, הבן שלו רואה חשבון מצליח.

יעקב מרגי: הוא היה יהודי כשר, הוא היה עובד לפי עונות.

יעקב מרגי: הייתה לו עגלה וסוס בשנות ה-70 גולש לשנות ה-80.

יעקב מרגי: בחורף מה היה מוכר עם הפעמון?

יעקב מרגי: נפט.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: כי כך היו מחממים את הבתים.

יעקב מרגי: בקיץ אין צריכת נפט, היה מוכר אבטיחים.

יעקב מרגי: כשאתה אומר לי שבעונת הרבייה אתה לא יכול לדוג – תייצר לך משהו בעונה הזאת.

יעקב מרגי: זאת לא הטענה.

יעקב מרגי: לכן שאלתי את משרד החקלאות האם הוא רואה בכלל עתיד לענף הזה, 2%, האם הוא רוצה אותו, אולי זה סתם זבוב טורדני.

יעקב מרגי: שיבוא ויגיד באומץ מה דעתו, האם באמת חשוב לו שיהיה ענף דייג במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אני שואל באוויר, ולא קיבלתי תשובה.

יעקב מרגי: ניר נתן הרצאה מלומדת, נגע בהכול ולא נגע בכלום.

יעקב מרגי: אני לא רואה ברק בעיניים של משרד החקלאות שאומר לי כמחוקק לאן הוא רוצה להביא את הענף הזה בעשור הבא.

יעקב מרגי: את זה לא שמעתי.

יעקב מרגי: לכן כשאתה אומר לי שזאת רפורמה חד-צדדית, מצד אחד גזירות מצד שני הוא לא משקיע בך שתפתח את הענף, אני לא יודע אם הוא רוצה שתתפתח.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם הוא רוצה לעזור לך להצטייד בציוד חדשני.

יעקב מרגי: אני לא בא בטענות, אני לא יודע באמת מה דעתו.

אנטאנס שחאדה: יש דייג תעשייתי בחופי ישראל?

קריאה: לא.

יעקב מרגי: מיקי חיימוביץ', בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חייבת לפתוח את דבריי בזה שקודם כל אני יוצאת נגד ההכפשות חסרות הבסיס כנגד ארגוני הסביבה, שהאנשים שם מקדישים את חייהם על מנת לשמור על הטבע, שזה הטבע שלך ושל הילדים שלך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': וההכפשות שאתה עשית פה, הקישור שלהם לטייקונים, זה משהו חסר - - -

יעקב מרגי: מיקי, אני התאפקתי מלשאול אותו.

יעקב מרגי: הוא אמר טייקונים, הוא לא התכוון לחברה להגנת הטבע.

קריאה: הוא התכוון לאלה שמזהמים את הטבע.

קריאה: לא הבנת נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא חיבר את הכול ביחד וזאת הכפשה חסרת תקדים.

סמי עלי ג'ראיבן: הם מקבלים על זה כסף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי מקבל על זה כסף וממי?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על מה אתה מדבר?

יעקב מרגי: מיקי, לא רציתי שתתני הכשר לכך שמישהו רצה פה לשדר שהאינטרסים זהים של אסדות הגז עם החברות להגנת הטבע וכל מי שהסביבה חשובה לו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין שום קשר כלשהו בין ארגוני הסביבה לאסדות הגז.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על מה הוא מדבר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כולם יצאו נגד אסדות הגז, אין חולק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איזה מן דבר זה להגיד כזה דבר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לגופו של עניין, אני מבינה את מצוקת הדייגים, ואני בעד שהם יפוצו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל צריך להבין פה דבר אחד מאוד מאוד ברור, הים שלנו מתרוקן, ומי שרוקן את הים זה הדייגים ולא אסדות הגז ולא אף אחד אחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה דיג היתר בים התיכון ובכל האוקיינוסים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עד 2048 לא יהיו דגים בים שלנו, אתם צריכים להבין את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': וצריך תקנות וצריך שיאכפו את התקנות האלה וצריך לשמור על עונות הרבייה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל הזמן אתה מנסה להשוות אותנו לשכנינו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו לא יכולים להיות אחרי כולם ואנחנו צריכים להיות דוגמה ומופת, וספינות המכמורת מרוקנות את הים שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני הייתי על ספינת מכמורת כזאת וראיתי את הדייג וראיתי את גודל הרשת וראיתי איך דגים קטנים נתפסים ברשת הזאת וזורקים 40% מהדגים שנתפסים ברשת הזאת לים והם מתים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך לעשות פה סדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואם אנחנו לא נעשה סדר ונאכוף את התקנות האלה, הים שלנו מתרוקן והמקצוע שלכם ייאבד מן העולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה, זה מקצוע עתיק, זה מקצוע שיש לו מסורת ויש לי כבוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל תבינו, יש מקצועות שנעלמים מהעולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם סנדלרים היו פעם והיום אין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש מקצועות שנעלמים וייעלמו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואם אתם תמשיכו לרוקן את הים, לא יהיו דייגים כי לא יהיו דגים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם צריכים להבין שהתקנות האלה הן בשבילכם, הן לטובתכם, ואני בעד שתפוצו גם על התקופה הזאת וגם על הרפורמה שמתחייבת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל זה לא ייתכן שדווקא בגלל המשבר הזה יפתחו את התקנות האלה ויאפשרו דייג בעונת הרבייה.

יעקב מרגי: מיקי, אני יכול להרגיע אותך, אין לי כוונה לפתוח את התקנות.

יעקב מרגי: יש לי כן כוונה לקחת את משרד החקלאות ולגרור אותו שיפסיק להיות נגרר ופאסיבי, שיהיה אקטיבי, שיהיה רגולטור, שיהיה מעורב, שידחף, וסליחה, שייאבק על האינטרסים של החקלאות מבחינתו מול האוצר ומול כל הגופים.

יעקב מרגי: זה לא צריך לבוא על חשבון הסביבה.

יעקב מרגי: זה לא נושק לזה.

יעקב מרגי: אנחנו עושים הפרדה מוחלטת במה שצריך לעשות כדי להגן על הסביבה ועל הים מצד אחד, ומצד שני לתת זכות קיום גם למקצוע הזה וגם לדייגים, וזה לא בא על חשבון זה.

יעקב מרגי: כשאין משרד החקלאות.

יעקב מרגי: אז תחום בא על חשבון תחום אחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כיוון שהיו פה הכפשות, אני מבקשת שתיתן לחברה להגנת הטבע להגיב על הדברים האלה.

יעקב מרגי: החברה להגנת הטבע קיבלה ממני פתחון פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל הם צריכים להגיב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש כמה דברים שנאמרו פה והם חמורים מאוד.

יעקב מרגי: ניר רמז, הוא לא יכול להתחייב בשם השר החדש והמנכ"ל החדש, אבל כולי תקווה שבקדנציה הנוכחית משרד החקלאות יחזיר ולו במקצת מהעשור האבוד שהיה לו.

יעקב מרגי: כשיש ואקום, לוואקום הזה נכנסים דברים שליליים.

יעקב מרגי: אני שם מחיצת בטון מזוין בין הצרכים הכלכליים לבין הפגיעה בערכי טבע.

יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה לפגוע בערכי הטבע, ואני מאמין שהדייג אוהב דגים והוא לא רוצה שהענף הזה ייכרת.

יעקב מרגי: לכן שאלתי שאלה ישירה: אתה כופר בתפיסה של דייג בעונת הרבייה?

יעקב מרגי: הוא לא כפר.

יעקב מרגי: הוא אמר: גם אנחנו לא רוצים לדוג בעונת הרבייה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל עכשיו זה קוצר בצורה כזאת שאין לה שום משמעות.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להגיד למזלנו, הייתה קורונה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל הם דגו בזמן הקורונה.

יעקב מרגי: זו השאלה.

קריאה: מי אמר?

מרב תורג'מן: שמשרד החקלאות יסביר את הפיצוי.

סמי עלי ג'ראיבן: לא כל כניסה לים זאת אומרת שדגנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם דגתם בזמן הקורונה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על מה אתה מדבר?

יעקב מרגי: סמי, אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: נחזור לדיון המהותי.

יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לסוגיית הפיצוי.

יעקב מרגי: משרד החקלאות, מי אמור לדבר על הפיצוי?

צבי כהן: אני סמנכ"ל השקעות ומימון במשרד החקלאות.

צבי כהן: כל עוד הדיון עסק בנושא של התקנות והקטע המקצועי, לא התערבתי בדיון.

צבי כהן: למרות שרצית שאתערב, לא אמרתי כלום.

צבי כהן: בנושא של הפיצוי, אנחנו בתקנות ב-2018 עשינו הסכם ביחד עם משרד האוצר על פיצוי של שלוש שנים, כאשר בשנתיים האחרונות הדייגים קיבלו קרוב לשני מיליון שקלים כל שנה.

צבי כהן: בשנה השלישית הסיכום היה שיהיה פיצוי בהתאם למנגנונים שייקבעו ביחד עם משרד החקלאות.

יעקב מרגי: כשאתה אומר שני מיליון שקלים שהדייגים קיבלנו, לא כל אחד, נכון?

צבי כהן: כל אחד קיבל 5,000 שקלים, מי שעמד בנוהל התמיכה, רישיון דייג וניהול ספרים.

יעקב מרגי: מה הבעיה להמשיך עם הפיצוי הזה ב-2020?

צבי כהן: יש לנו שר חדש ומנכ"ל חדש שעוד לא נכנס.

צבי כהן: אני במשרד כבר שבועיים.

צבי כהן: מה שאני חושב שצריך להיות, לדעתי ענף הדייג הוא במשרד החקלאות, אנחנו צריכים להתייחס אליו כמו כל ענף חקלאי אחר, למרות שהוא רק 2.5%, ואני ברמה האישית אמרתי גם לדייגים וגם דאגתי לפיצוי שלהם בשנתיים האחרונות – כאשר הפרנסה שלהם נפגעת, אני חושב שצריך למצוא את הדרך לפצות אותם.

צבי כהן: דבר שני, אני אמליץ למנכ"ל ולשר להחזיר עטרה ליושנה, מה שהיה לפני שמונה שנים לדעתי היה גם תמיכה בדייג החופי, תמיכה בשיפוץ של סירות וכל מיני דברים כאלה.

יעקב מרגי: יש גם מבחני תמיכה לענף?

צבי כהן: עד לפני שמונה שנים הייתה תמיכה בדייגים בשיפוץ מנועים וסירות, שזה ההשקעות שהם צריכים.

צבי כהן: זה נפסק לפני שמונה שנים.

צבי כהן: כל עוד הענף הזה שייך למשרד החקלאות ואנחנו מנהלים את המשאב הזה, לדעתי צריך גם למצוא את הדרך לפיצוי בעונת הרבייה, וגם למצוא את הדרך לתמוך בהם.

צבי כהן: מכיוון שאני לא קובע את התקציב של המשרד ויש פה שר ומנכ"ל, המלצתי כל השנים ואני גם אמליץ בעתיד שצריך לתת את הפיצוי ואת התמיכה הזאת כל שנה.

צבי כהן: לא מדובר פה בהרבה כסף.

צבי כהן: גם לפני שמונה שנים, התמיכה הייתה אחוז מעלות המנוע או מעלות השיפוץ, והיא עמדה על 25% או 30% או 40% מהשיפוצים.

צבי כהן: זה לא קרה כבר שמונה שנים.

צבי כהן: אני אומר לכם את דעתי, אני חוזר ואומר, אני לא שר ולא המנכ"ל.

צבי כהן: אני חושב שצריך להיות שם.

צבי כהן: לגבי הפיצוי של 2020, תמר גם נמצאת פה בשולחן, יש לנו הסכם על שני מיליון שקלים שאפשר ליישם אותו בתנאים מסוימים.

צבי כהן: אני רוצה שתמר גם כן תגיד כמה מילים.

יעקב מרגי: אני בוודאי לא אפטור אותה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד האוצר, אנחנו עדיין בפיצוי.

יעקב מרגי: כמי שהיה שר במשרד לא כל כך גדול, האמינו לי, כשרוצים למצוא מקורות לשני מיליון שקלים – השאלה אם רוצים.

יעקב מרגי: אומר עכשיו את האידיאולוגיה שבדבר.

יעקב מרגי: אם חשוב לנו הטבע ואם אנחנו מתקנים תקנות, מה לעשות, יש כלל במשילות.

יעקב מרגי: ריבון, כשהוא חדל מעש וכשהוא טועה, הוא משלם על זה.

יעקב מרגי: הריבון משלם על טעויות.

יעקב מרגי: היה נוהג שנים רבות, יש לנו עניין שהם ילכו לאנרגיות מתחדשות, שהם יתייחסו לבר-קיימא, שלא יפגעו בערכי טבע, ויש לנו עניין שהם לא ידוגו בתקופת רבייה.

יעקב מרגי: המדינה צריכה לשלם.

יעקב מרגי: 5,000 השקלים האלה הם לא פיצויים אחד לאחד, זה גובל בלעג לרש.

יעקב מרגי: אבל אני לא מזלזל בזה, יש בזה אמירה.

יעקב מרגי: זאת אמירה של המדינה, ואני כמדינה, הריבון צריך לומר: כן, חשוב לנו הטבע, ולכן מהיום תדוגו 60 יום, 90 יום, ככל שהתקופה תגדל הפיצוי יגדל.

יעקב מרגי: שייתנו תג מחיר לסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: וכשהיד תהיה נדיבה פה, אנחנו נהיה נדיבים גם בגודל הרשת, בעומקים, נרד לכל הרזולוציות.

יעקב מרגי: אבל המדינה צריכה לומר את שלה, ולצערי הרב היא נפקדת.

יעקב מרגי: בבקשה, משרד האוצר.

תמר לוי בונה: אני רוצה לתת אקספוזיציה, כי המילה פיצוי חזרה פה הרבה פעמים.

תמר לוי בונה: זה מעבר לסמנטיקה.

תמר לוי בונה: אנחנו לא מדברים על פיצויים לרגולציה, אנחנו מדברים על תמיכות הסתגלות, וזה משהו חשוב.

תמר לוי בונה: לנו כריבון אין מחויבות כשיש רגולציה חדשה לפחות את כל העולם על הרגולציה, אבל בחקלאות, וגם במקרה הזה, אנחנו מאמינים בתמיכות הסתגלות.

יעקב מרגי: צודקת.

תמר לוי בונה: אני רוצה להסביר שיש עקרונות לתמיכות הסתגלות, והענף הזה לא שונה מכל הענפים.

יעקב מרגי: שני מיליון השקלים האלה יצאו בפרקטיקה במבחן תמיכות?

יעקב מרגי: לא בנוהל של פיצוי כמו ברשות המיסים?

צבי כהן: אנחנו הוצאנו אותם למבחן תמיכות של 5,000 שקל לכל מי שעומד בתנאים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אז באמת זה לא פיצוי.

תמר לוי בונה: זה משהו שחשוב מאוד לחדד במהות, אדוני היושב-ראש.

תמר לוי בונה: כל תמיכות החקלאות הנן תמיכות של הסתגלות לרגולציה.

תמר לוי בונה: על ענפים אחרים עושים רגולציה, אין תמיכות הסתגלות.

תמר לוי בונה: בחקלאות יש לנו פה מקרה ייחודי שבו אנחנו מבינים שאנחנו צריכים להחליק על פני השנים את אותה רגולציה.

תמר לוי בונה: אני רוצה להגיד מהם אותם עקרונות לפני שאגיע לסיפור של 2020.

תמר לוי בונה: הסתגלות מוגבלת במספר שנים.

תמר לוי בונה: זה לא פיצוי.

יעקב מרגי: קבעתם את זה בתקנות?

תמר לוי בונה: התקנות לא מדברות בכלל.

תמר לוי בונה: אני מדברת מה העקרונות שלנו.

תמר לוי בונה: כמובן, אנחנו מסתכלים על מה שעושים באירופה.

תמר לוי בונה: אני מדברת על הסתגלות מוגבלת למספר שנים.

תמר לוי בונה: ההבנה היא שהרגולציה נותרת בעינה.

תמר לוי בונה: כלומר, כשאנחנו נושאים ונותנים עם חקלאים, הם מבינים שהרגולציה היא עניין שלא נושאים ונותנים עליו.

תמר לוי בונה: אנחנו רק נושאים ונותנים בעניין התמיכות.

תמר לוי בונה: הרגולציה נותרת בעינה.

תמר לוי בונה: וכמובן שאין עניין שאנחנו תומכים כשיש תביעות תלויות ועומדות, כי אז אנחנו אומרים: רוצים לנהל את זה במישור התמיכות, בשמחה גדולה; רוצים לנהל את זה במישור המשפטי נגד הרגולציה עצמה, אנחנו לוקחים צעד אחורה, ועשינו את זה בכל דבר.

תמר לוי בונה: אפילו בהסכם המים.

יעקב מרגי: למה לא עומדת להם הזכות הזאת באותה מידה?

יעקב מרגי: אם זה היה פיצוי במישור המשפטי, לכו למישור המשפטי.

יעקב מרגי: בתמיכה, לשונית וגם עניינית תמיכה זה רצון של המדינה.

יעקב מרגי: זה שהם עותרים בסוגיות אחרות, זה לא צריך להפריע למבחני התמיכה.

יעקב מרגי: בפיצויים כן, זה השוט שלי מולם.

יעקב מרגי: אני לא מפצה אותך, אתה תובע אותי.

יעקב מרגי: תמיכה זה משהו אחר.

תמר לוי בונה: אני אסביר.

תמר לוי בונה: בהסכם המים אמרנו: ככל שהחקלאים חושבים שעצם הרגולציה היא בעייתית ועושים דיון על הרגולציה במישור המשפטי, יכול להיות שיבוא בית המשפט ויקבע שהרגולציה היא לא בסדר, ואז לא תהיה רגולציה ואין שום אזכור לתמיכות.

תמר לוי בונה: אז אנחנו אומרים, יש לכם פה שני אפיקים, אם אתם רוצים את המישור המשפטי אנחנו מבינים וזו זכותו של כל אדם.

יעקב מרגי: אבל זה לא נכון.

יעקב מרגי: מי שאומר את זה, אומר שאני נותן את התמיכה הזאת מאונס, לא בגלל שאני צריך.

יעקב מרגי: אין לי אמירה.

תמר לוי בונה: חס וחלילה.

יעקב מרגי: אם את מתלה את זה או מתנה את זה.

תמר לוי בונה: אני לא מתנה.

תמר לוי בונה: אבל אם בית המשפט הולך לפסוק שהרגולציה היא לא בסדר, הוא מבטל אותה.

יעקב מרגי: זה לא קשור לתמיכה.

יעקב מרגי: התמיכה באה לעודד א', לעודד ב', לעודד ג'.

יעקב מרגי: לא קשור לרגולציה.

תמר לוי בונה: התמיכה בעינינו היא תמיכה להסתגל למצב חדש.

יעקב מרגי: תנו מענק הסתגלות.

יעקב מרגי: למה אתם קוראים לזה תמיכה?

תמר לוי בונה: זה מענק הסתגלות בדיוק.

יעקב מרגי: אז תחליטו מה זה.

יעקב מרגי: למדנו היום שפיצוי לא, עכשיו זה לא תמיכה אלא מענק הסתגלות.

תמר לוי בונה: בעיני מענק הסתגלות ותמיכה זה היינו הך.

יעקב מרגי: במינוחים לא.

יעקב מרגי: מה לעשות, היינו שם, הייתי שם.

יעקב מרגי: אני לא אזרוק על הפרקטיקה שלי כדי למצוא פה נוסחה.

יעקב מרגי: אתם במציאות בעייתית.

יעקב מרגי: תמיכה לא צריכה להיות מותנית בהליך כלשהו שלהם, משפטי, בגלל רגולציה.

יעקב מרגי: אם החלטתם שזה מענק הסתגלות, תקבעו את זה מענק הסתגלות.

תמר לוי בונה: מבחינתנו כמשרד האוצר, כל התמיכות לענפים שאין להם תועלות חיצוניות הם מענקי הסתגלות.

תמר לוי בונה: זה סוגריים מאוד ארוכים.

יעקב מרגי: גמרנו את הדיון המפולפל הזה.

תמר לוי בונה: היה חשוב לי להבהיר את זה.

תמר לוי בונה: עכשיו בוא נדבר לענייננו.

תמר לוי בונה: משרדי האוצר והחקלאות סיכמו בשנת 2018, במסגרת ועדת הכלכלה, המנהלת הנוכחית והיו"ר הקודם, שיינתנו מענקי הסתגלות לשנתיים, שני מיליון שקלים בשנה, ואכן ניתן ב-2018 וב-2019, ובשנה השלישית, הלוא היא שנת 2020, נקבע שיתקיים דיון בין משרדי החקלאות והאוצר לגבי הצלחת המהלך, ויש אופציה לעוד שנה.

יעקב מרגי: כי מצביקה שמעתי הסכם לשלוש שנים.

יעקב מרגי: ה-2020 נתון לדיון.

תמר לוי בונה: זה נתון לדיון.

תמר לוי בונה: מה שאנחנו אז אמרנו בחסות היושב-ראש הקודם ומנהלת הוועדה הנוכחית, זה שבשנה השלישית יתקיים דיון לבדוק אם המהלך הצליח, לבחון מדדים.

תמר לוי בונה: ועכשיו הגענו ל-2020.

יעקב מרגי: התקיים הדיון אם המהלך הצליח?

תמר לוי בונה: עכשיו נכנסו שרים חדשים, יש להם המון סוגיות לטפל בהן.

תמר לוי בונה: זו סוגיה של דרג נבחר, והדיון הזה יתקיים כמו שצריך ברמת המדיניות החדשה של השרים, מהם מדדי ההצלחה.

יעקב מרגי: יש מישהו שיודיע לשר החקלאות החדש שתקופת הלימודים שלו קצרה מאוד, ושתקופת הלימודים של שר האוצר קצרה מאוד?

יעקב מרגי: ולביבי שיפסיק עם המשברים, כי זה מוריד לנו את החשק לעבוד לטווח ארוך.

תמר לוי בונה: אדוני, יש לי עוד נקודה חשובה.

תמר לוי בונה: אנחנו נמצאים כרגע במסגרת של תקציב המשכי.

תמר לוי בונה: כולנו יודעים מה זה אומר, אחד חלקי 12.

תמר לוי בונה: ככל הנראה תקציב מדינה – קטונתי מלהתנבא – ככל שהוא עניין מעבר לפינה, המקום הנכון לעשות את זה כמו שצריך זה במסגרת תקציב מדינה.

תמר לוי בונה: כולנו מכירים את זה.

תמר לוי בונה: אלה שני הדברים לגבי הסיפור של 2020.

תמר לוי בונה: אבל יש לי גם נקודה שלישית.

תמר לוי בונה: אני שומעת שלא בטוח שיש כאן מיצוי תביעות, או הבנה שהרגולציה היא אותה רגולציה.

יעקב מרגי: למי אין ההבנה?

תמר לוי בונה: בדרך כלל כשאנחנו נושאים ונותנים עם החקלאים, ברור להם שהמכס יורד, וזהו המכס.

תמר לוי בונה: הם מקבלים את הרגולציה כמו שהיא.

תמר לוי בונה: כאן אני לא בטוחה שהמצב הוא אותו דבר.

יעקב מרגי: אגיד לך למה, כי אין הידברות.

יעקב מרגי: יש נתק בין משרד החקלאות לדייגים.

יעקב מרגי: שישבו איתם פעם אחת, יש מושג שנקרא רות סוף.

יעקב מרגי: כשמשאירים את הנושא פתוח ולא מטפלים, כמו שלא טיפלו בכלום כמעט בעשר השנים האחרונות, ואני מתגרה במשרד החקלאות ואומר את זה, עשור אבוד אני קורא לו, כמו בהרבה תחומים – אם מישהו היה לוקח את העסק לידיים ודופק על השולחן ואומר נקודה, זה ה"אני מאמין" שלי, כך זה עולה, יותר לא יהיה, לא היה.

יעקב מרגי: כשמשאירים פתח, אז זו תוחלת ממושכה.

יעקב מרגי: תוחלת ממושכה מביאה להתקף לב.

תמר לוי בונה: אגיד שורה תחתונה, אנחנו מחויבים לסיכום שהיה לנו מול ועדת הכלכלה בשנת 2018.

תמר לוי בונה: הסיכום אומר ששנתיים התקבלה תמיכה, השנה השלישית מותנית בבחינה של מדדים של הצריכה במהלך השנה.

אנטאנס שחאדה: יש מדדים?

אנטאנס שחאדה: המדדים מוכנים או צריך לבנות מדדים חדשים?

תמר לוי בונה: מה שהסברתי, שהיינו עכשיו שנים ארוכות בלי תקציב, ורק עכשיו יש ממשלה חדשה.

תמר לוי בונה: רק בשבוע שעבר נמחקה התביעה בבית המשפט.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: יש מישהו ב"זום" שרוצה להתבטא?

יעקב מרגי: משהו שלא נאמר וקצר.

דור אדליסט: אני מאוניברסיטת חיפה.

דור אדליסט: אני מומחה לדייג ימי.

דור אדליסט: אשמח להתבטא בשני נושאים עיקריים.

דור אדליסט: קודם כל, לדייגים מגיע פיצוי מהטעם העיקרי שבו ברגע שאנחנו מפסיקים לדוג, זה לא שחוזרים לדוג אחרי זה והרשתות של הדייגים מתמלאות בדגים.

דור אדליסט: זו ציפייה לא ריאלית, וציפיות לא ריאליות זה משהו שיכול להיות שהחברה להגנת הטבע הרגילה אותנו אליו.

דור אדליסט: אמרו לנו שיהיו כאן 5,000 טון בשנה, שנעלה מ-2,500 ל-5,000 טון בשנה.

דור אדליסט: אני לא חושב שאפילו החברה להגנת הטבע מעוניינת שאנחנו נוציא 5,000 טון של דגים בשנה מהים הזה.

דור אדליסט: מהסיבה הזאת מגיע לדייגים פיצוי, כי הרשת לא תתמלא מחר בבוקר בדגים.

דור אדליסט: הים לא עובד כך, יש לו הקצב שלו.

דור אדליסט: דבר שני, לגבי האמירה שהים הולך להתרוקן מדגים עד 2048.

דור אדליסט: זה חלק ממאמר אומלל מ-2009 שהמחברים שלו הביעו צער על זה שהם כתבו כך.

דור אדליסט: אני רוצה להבטיח לכולם כאן שהים לא הולך להתרוקן מדגים.

דור אדליסט: תמיד יהיו דגים בים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם אתה חותם על זה שיש היום את אותה כמות דגים שהייתה בעבר בחופי הים התיכון?

דור אדליסט: אותם סדרי גודל.

דור אדליסט: יכול להיות שיש אפילו יותר דגים, אבל דגים יותר קטנים.

דור אדליסט: כן, בהחלט, אני רוצה יכול לומר שאם נעשה השבתה היום ונפצה או לא נפצה את הדייגים, לא מחר בבוקר הרשת שלנו תתפוצץ מדגים.

דור אדליסט: הים לא עובד כך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברור שהוא לא עובד ככה אחרי כל כך הרבה שנים שדגו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: האם יש עוד דובר מה"זום"?

דני גולני: כן.

דני גולני: אני מהאוניברסיטה בירושלים, המדען של אגף הדייג.

דני גולני: אני רוצה להגיד עוד דבר לפני שאתחיל במה שאני באמת רוצה להגיד.

דני גולני: אולי קצת מעליב להגיד, אבל אין שום אינטרס בדבר הזה, לא אינטרס כלכלי ולא חברתי.

דני גולני: החטא הקדמון היה בזה שנתנו לבצע את התוכנית לרפורמה של הדייג לאנשים שאין להם שום מידע בסיסי בניהול דייג ובדייג בכלל, ולכן התקבל רושם שהים הזה מתרוקן.

דני גולני: מה שהם עשו במשך השנים, הם גייסו בממון רב חברות שכל תפקידן היה ליצור דעת קהל, ואז אנחנו שומעים עכשיו את חברת הכנסת חיימוביץ' שאומרת הדייג מתרוקן, אין דגים.

דני גולני: רבותי, בשביל לעשות מחקר דייג צריך לבצע אותו על ידי אנשים שמבינים בדייג.

דני גולני: זה לא סטטיסטיקה, צריך להבין מה שקורה בפנים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו מסכמים את הדיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדהים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני היושב-ראש, שלא יתפרש שמה שאני אומרת זה שלא מגיע לכם פיצוי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שלא רק שמגיע לכם פיצוי, אלא מעבר לזה צריך לחשוב קדימה וצריך לחשוב איך מנהלים את הדבר הזה נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך לחשוב שמי שנפלט מהים, כנראה שלא תהיה ברירה, יהיו פחות דייגים בים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם דייגים שיצאתי איתם בזמנו לסיור שעשיתי הודו שיש היום פחות דגים בים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך הכשרות מקצועיות.

קריאה: 16 פקחים זה לא מספיק, או שצריך עוד פקחים?

יעקב מרגי: הוועדה מודה לכל המשתתפים, מי שהיה כאן ומי שהיה ב"זום" ומי שצפה בדיון.

יעקב מרגי: הוועדה ממליצה למשרד החקלאות ליזום פגישה עם נציגי ענף הדייג וליצור הידברות עם העוסקים בענף.

יעקב מרגי: הוועדה תובעת ממשרד האוצר וממשרד החקלאות להתחייב לדייגים כי עם אישור תקציב המדינה יועברו התמיכות הכספיות לדייגים.

יעקב מרגי: תקראו לזה בצורה הכי משפטית שאתם רוצים, אבל תעבירו את זה.

יעקב מרגי: הוועדה דורשת ממנהל תחום החקלאות והמים, פקיד הדייג במשרד החקלאות, לקבוע נוהל קבוע להסדרת התמיכות השנתיות לדייגים בגין האיסור השנתי שהוא מפרסם בכל שנה בתקופת הרבייה.

יעקב מרגי: ברגע שיהיה פיצוי הולם, פיצוי נאות, לא נתווכח על ימים.

יעקב מרגי: שימו לכם את זה כמשוואה אחת, אחד בא על חשבון השני.

יעקב מרגי: לא מדובר בסכומים גדולים, אני לא יודע על מה אנחנו מדברים.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת להעביר אליה את הנוהל הזה עד 30 בדצמבר 2020.

יעקב מרגי: הוועדה תקבע דיון בעוד כ-30 יום מהיום על כל סוגיית רפורמה או הסדרה שהייתה, עם כל המומחים מטעם משרד החקלאות, לבוא לציין לנו מה התועלות, אם הייתה רפורמה יעילה.

יעקב מרגי: יכול להיות שצריך להוסיף תקנות, יכול להיות שצריך להוסיף מגבלות אחרות, אני לא יודע.

יעקב מרגי: יכול להיות שמגבלה מסוימת לא הועילה.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים ללמוד האם הרפורמה הזאת השיגה את יעדה והאם אנחנו מתייחסים לענף הדייג.

יעקב מרגי: באותה הזדמנות אנא אמרו את ה"אני מאמין" שלכם לגבי ענף הדייג ויהיה פה דיון מעמיק על כל סוגיית הדייג במדינת ישראל.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם.