ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 39, 2020-07-02 09:30

יעקב אשר: בוקר טוב לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה בהצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה) (תיקון מס' 2), התש"ף.

יעקב אשר: אנחנו צופים די בדאגה על מה שקורה במדינה.

יעקב אשר: אי אפשר להתעלם מזה, אי אפשר להיות אדיש.

יעקב אשר: אין ספק שצריך לעשות כל מאמץ כדי לעצור את הנגף הזה.

יעקב אשר: העדיפות היא לטפל מכל מיני היבטים - גם מההיבט של הבדיקות האפידמיולוגיות, שבבוקר הייתה ביקורת קשה על כך שאין כמעט חקירות אפידמיולוגיות במדינה, וגם מההיבט של חידוד האכיפה וחידוד ההרתעה.

יעקב אשר: אכיפה היא לא ערך, היא דבר שאמור להביא הרתעה.

יעקב אשר: אני חושב שהציבור היום מבין יותר את הסכנה, אבל עדיין צריך להגביר את ההרתעה בצורה כזאת שנוכל למנוע את הנגף הזה מבלי שיצטרכו לעשות צעדים דרסטיים.

יעקב אשר: צעדים דרסטיים זה לפגוע בכלכלה, זה לרסק עסקים שעלולים להתרסק.

יעקב אשר: סגרים זה דבר רע.

יעקב אשר: זה נכון שיש לנו ביקורת על הממשלה על דברים שלא נעשים.

יעקב אשר: השיטה הזאת שבגלל שלא נעשה x לא נעשה גם y היא בעייתית, כי בסוף זה בא על חשבון הציבור.

יעקב אשר: אנחנו לא מענישים את מקבלי ההחלטות בזה שאנחנו אומרים שבגלל שיש החלטות מסוימות שלא מבוצעות אנחנו נגיד לא להחלטות מסוימות שכן יכולות להיות מבוצעות.

יעקב אשר: אנחנו נעשה את העבודה שלנו, אנחנו נביע גם את העמדה שלנו ללא חשש.

יעקב אשר: אני לא עושה עסקאות בחדר הזה על דעות, על השקפות ועל החלטות.

יעקב אשר: לפעמים אני יכול לנצנץ את מה שחשוב יותר ולהתקדם איתו, ואני יכול לוותר על מה שאולי פחות יצטרכו.

יעקב אשר: אני רואה את החובה שלי להתקדם בדברים.

יעקב אשר: הדיון היום הוא על חשבון הדיון בחוק הסמכויות הגדול.

יעקב אשר: זו פעם ראשונה שכשאני מדבר על חוק הסמכויות הגדול אני מבין שנצטרך אותו.

יעקב אשר: אנחנו כבר כמעט חודשיים שאומרים שאולי המחלה אוטוטו נגמרת, שאולי יהיה גל שני.

יעקב אשר: בגל הזה שאנחנו נמצאים בו היום, גם אם הוא ייפסק מחר בבוקר, וכולנו מתפללים לזה, ייקח שלושה-ארבעה חודשים עד שנתאושש.

יעקב אשר: כנראה שחשוב שהתקנות האלו יהיו מוסדרות.

יעקב אשר: אני רואה את המטרה הגדולה שלנו לזרז ככל הניתן, להתקדם ככל הניתן בחוק הגדול.

יעקב אשר: לצערי הרב היינו צריכים היום לוותר על הישיבה הזאת והיא תיערך בשבוע הבא.

יעקב אשר: ננסה לעשות אותה בצורה הכי זהירה ומהירה, ומצד שני הכי מעמיקה והכי בררנית בנוגע לפעולות למיניהן.

יעקב אשר: המילים "שעת חירום" והכל כבר שחוקות, אבל אין ספק שאי אפשר להיות אדישים, צריך לטפל בדברים.

יעקב אשר: אנחנו את החובה שלנו נעשה.

יעקב אשר: כשאני אומר "אנחנו את החובה שלנו נעשה", זה לא מחייב אף אחד לתמוך בכל דבר.

יעקב אשר: כל אחד רואה את החובה שלו מנקודת השקפת עולמו.

יעקב אשר: אני מתכוון להתקדם עם זה.

יעקב אשר: אני רוצה היום, בעזרת השם, לסיים את ההקראה, לתת זמן להסתייגויות, אם יהיו, ולדון בהסתייגויות.

יעקב אשר: הצבעות לא יהיו היום.

יעקב אשר: הכוונה שלי היא שביום שני בבוקר יהיו הצבעות.

יעקב אשר: יש לנו את היום למצות את מה שאפשר למצות, להגיד את מה שאפשר להגיד.

אלי אבידר: אתמול עבר החוק לאיכון השב"כ.

אלי אבידר: הדבר הה יהרוס את הכלכלה, אדוני, אתה תראה את זה גם בערים כמו בני ברק.

אלי אבידר: צריך להסביר את זה פעם אחת, כי כנראה אנשים לא מבינים.

אלי אבידר: הטכנולוגיה של השב"כ אינה מדויקת.

אלי אבידר: אם יש חולה אחד שנמצא בשכונה, כל השכונה הזאת תיכנס לבידוד.

אלי אבידר: אם היה במוצאי שבת בהפגנה בבלפור חולה מאומת אחד והיו מפעילים את הטכנולוגיה של השב"כ, כל ה-2,000 או 2,500 אנשים שהיו שם היו נכנסים לבידוד.

אלי אבידר: אני מבקש, כדי שאני לא אכנס לפרטים יותר משמעותיים מה היא טכנולוגיית השב"כ, לא לדבר על זה, בוודאי לא להדהד דברים שהם לא מדויקים.

אלי אבידר: אנחנו מתקוממים כנגד חוסר היכולת של הממשלה הזאת לטפל במגיפה.

אלי אבידר: האנשים האלה לא עושים את העבודה שלהם.

אלי אבידר: או שהם יחליפו את מי שאחראי, או שפשוט יתפטרו וילכו מעולמנו.

אלי אבידר: הרבה אנשים צריכים לחזור בתשובה במהלך הקורונה בגלל ההשגחה העליונה, בגלל שיש קדוש ברוך הוא ששומר עלינו עם הטיפול הכושל.

אלי אבידר: כשדיברנו אתמול על נושא הקנסות, אמרתי שהאוכלוסיות המוחלשות כלכלית, וחס וחלילה לא רוחנית, ישלמו את המחיר.

אלי אבידר: דיברתי על העניין של הקהילה החרדית שלוקחים ממנה קנסות בלתי נתפסים.

אלי אבידר: בחור ישיבה, מפרנס או לא מפרנס, שצריך לשלם 500 שקל - הזיה.

אלי אבידר: בחור צעיר בירוחם או דימונה העלה סרטון שמראה מה קרה לצעיר שהלך בלי מסיכה.

אלי אבידר: קפצו עליו שלושה-ארבעה אנשים, אמרו לו: "שים מסיכה", ואז הוא אמר: "אני הולך הביתה".

אלי אבידר: הם השכיבו אותו, אזקו אותו בכוח.

אלי אבידר: אני רוצה לראות את השלושה האלה שיעשו את זה בצפון תל אביב.

אלי אבידר: עזוב את צפון תל-אביב, שיבואו אלי הביתה ויעשו את זה, בוא נראה אותם בשכונה כמו שלי.

אלי אבידר: בשכונות מבוססות בחיים לא יעשו את זה.

אלי אבידר: למה?

אלי אבידר: כי אותו ילד היה ישר מצלם, והאבא של הילד לא רק שהיה לוקח את כל השלושה האלה למח"ש, הוא גם היה תובע אותם באופן אישי.

אלי אבידר: אדוני, אל תיתן יד להעלאת קנסות, אל תיתן יד לפקחים, כי מי שישלם את המחיר זו האוכלוסייה שלך, מי שישלם את המחיר אלו האוכלוסיות המוחלשות שלא יודעות להתמודד עם הדבר הזה.

אלי אבידר: אסור לעשות את זה.

אלי אבידר: את כל הכסף שמשקיעים בפרסומות צריך להשקיע בהסברה.

אלי אבידר: הציבור הזה הוא ציבור טוב.

אלי אבידר: מדינת ישראל היא מספר אחת בעולם בהורדת האפליקציה של מגן שתיים.

אלי אבידר: אנחנו כל הזמן אומרים שהסינים ממושמעים, אבל אנחנו הרבה יותר ממושמעים.

אלי אבידר: אני מתנגד לקנסות וגם לעניין של פקחים, כי עוד שנייה גם ייקחו גננות ויתנו להן אישור לתת דוחות.

תהלה פרידמן: אם אני מבינה נכון, יש לנו שלוש סוגיות שאנחנו צריכים להכריע בהן.

תהלה פרידמן: אחת זה גובה הקנס; שתיים זה אורך ההרתעה, אם זה 45 יום או 60 יום, ושלוש, מי הפקחים שנותנים.

גור בליי: יש משהו עם ההמצאה.

תהלה פרידמן: אולי הדרך הנכונה היא להגיע לאיזו שהיא פשרה בנוגע לגובה הקנס.

תהלה פרידמן: רוצים להעלות?

תהלה פרידמן: ניתן לקבוע משהו סמלי, אולי 300 שקל.

יעקב אשר: זאת ההצעה שמסתובבת מאחורי הפרגוד.

יעקב אשר: כרגע יש התנגדות של הממשלה ושל המל"ל לעניין הזה.

תהלה פרידמן: הסמליות היא הדבר.

תהלה פרידמן: לגבי השימוש בפקחים עירונים יש היגיון, בטח אם הכספים ילכו לצורך טיפול בקורונה בעיר.

קארין אלהרר: מי אמר את זה?

תהלה פרידמן: השאלה אם יש לנו דרך להכניס את הדבר הזה באיזו שהיא צורה.

תהלה פרידמן: הסיפור עם אורך הזמן נשמע כמו גחמה, אני לא מבינה בשביל מה צריך את הדבר הזה.

יעקב אשר: על הדרך מישהו בא ואמר: בוא נשפר את תזרים המזומנים.

קארין אלהרר: כמו כל התקנות האלו.

יעקב אשר: זה סתם.

יעקב אשר: זה לא נותן שום דבר בהרתעה או באכיפה.

גור בליי: ההצעה כוללת פה גם מפקחים שהם עובדי מדינה, לא רק פקחים עירוניים.

גור בליי: עד עכשיו זה היה רק שוטרים.

גור בליי: ההרחבה פה היא לפקחים עירוניים ולמפקחים אחרים שהם עובדי מדינה.

קארין אלהרר: מה ההצעה הבאה?

קארין אלהרר: בנות שירות?

גור בליי: יש גם את רשות הטבע והגנים.

גור בליי: למפקחים של רשות הטבע והגנים יש הרבה מאוד סמכויות.

גבריאלה פיסמן: המפקחים עובדי המדינה הם אנשים שכבר היום מפעילים סמכויות פיקוח, הם מאוד מאוד מיומנים.

יואב סגלוביץ': צריך לשנות את השיח ואת הדיון.

יואב סגלוביץ': צריך להפסיק לדבר על אכיפה והרתעה, צריך לדבר על נורמת הציות לחוק.

יואב סגלוביץ': נורמה הציות לחוק לא מאותגרת על ידי האזרחים, היא מאותגרת על ידי חוסר הדוגמה האישית של הממשלה, על ידי חוסר הקוהרנטיות של הממשלה בקבלת החלטות.

יואב סגלוביץ': לא צריך פרסומות, צריך הסברה.

יואב סגלוביץ': לא מפעילים פה את מערכי ההסברה, הולכים מיד לאכיפה.

יואב סגלוביץ': נורמת הציות לחוק היא הרבה יותר רחבה.

יואב סגלוביץ': מדובר פה בציבור נורמטיבי שרוצה לשמור על בני ביתו, על משפחתו, על הוריו.

יואב סגלוביץ': לכל אדם שייצא היום מהבית בלי מסיכה תהיה סמכות לפקח עירוני להשית עליו קנס של 500 שקל.

יואב סגלוביץ': תבינו את העניין, שמים פה ציבור שלם בחזקת עבריינים בפוטנציה.

יואב סגלוביץ': לא נוהגים ככה, בטח לא בטיפול במגיפה.

יואב סגלוביץ': זו תפיסת עולם משובשת שמטופלת על ידי אנשים שיש להם שיבוש דעת קשה.

יואב סגלוביץ': אנחנו מתעסקים בדברים של אכיפה כל היום, פחות בהסברה.

יואב סגלוביץ': מובן לי שסמכות הוועדה היא לטפל במה שמגיע אליה.

יואב סגלוביץ': אנחנו לא רק יושבים בוועדה.

יואב סגלוביץ': אנחנו גם אנשי ציבור שיש לנו הבעת דעה.

יואב סגלוביץ': הבעת הדעה בהקשר הזה היא שיש בעיה בנורמת הציות לחוק.

יואב סגלוביץ': אנחנו עושים דבר הפוך ממה שאומרים המומחים לבריאות הציבור.

יואב סגלוביץ': צריך את הציבור בשביל לטפל בבריאות הציבור.

יואב סגלוביץ': אנחנו מרחיקים את הציבור, אנחנו לא מקרבים אותו.

יואב סגלוביץ': 500 שקל בתקופה כזאת?

יואב סגלוביץ': 200 שקל לא מספיק?

יואב סגלוביץ': מה, השתבשו לגמרי?

יואב סגלוביץ': למי שחשב על 500 שקל לא היה טיעון מדוע, הוא אמר: וואלה, 200 נשמע לא מספיק, ניתן יותר.

יואב סגלוביץ': כנראה אלה שחשבו על זה מרוויחים הרבה שהם יכולים להרהיב עוז בנפשם להגיד 500 בכזאת קלות דעת.

יואב סגלוביץ': הנושא של נורמת הציות לחוק מטריד אותי יותר מאשר הקנסות.

יואב סגלוביץ': אותו דבר עם החוק שנתקלנו בו אתמול בלילה, החוק שמאפשר לשירות הביטחון הכללי.

יואב סגלוביץ': זה חוק מופרע, לא מידתי, לא מוצדק, והכי חשוב, הוא לא תואם את המטרה.

יואב סגלוביץ': הוא לא תואם את המטרה, כי עדיין לא נוספו אותם חוקרים אפידמיולוגים.

יואב סגלוביץ': נכון שזאת לא הוועדה הזאת, אבל כבר ארבעה חודשים מדברים על זה.

יואב סגלוביץ': משרד הבריאות לא יכול להגיד כל הזמן, חוקים, חוקים, חוקים, כשזה נמצא במנדט שלו.

יואב סגלוביץ': לגבי הפקחים וההתלהבות הגדולה מהסמכויות, יש פה שאלה עקרונית.

יואב סגלוביץ': ככל שהסמכות מעורפלת יותר, כך ההפרטה מסוכנת יותר.

יואב סגלוביץ': יש פה הפרטה, לא ביזור.

יואב סגלוביץ': אין דבר יותר מעורפל מסעיף (1)(ד).

יואב סגלוביץ': זה נהדר ונפלא, אבל זה לא אופרטיבי.

יואב סגלוביץ': האם אצל מפקד התחנה מתייצבים כל הפקחים לתדרוך?

יואב סגלוביץ': לא.

יואב סגלוביץ': האם הפקח צמוד לאיזה שהוא שוטר בסביבה שמנחה אותו?

יואב סגלוביץ': לא.

יואב סגלוביץ': הדבר הכי קריטי והכי בעייתי זה המפגש בין שוטר לאזרח.

יואב סגלוביץ': פקחים לא נמצאים במפגש הזה.

יואב סגלוביץ': פקחים נותנים דוחות חנייה לרכב שעומד, הם לא עוצרים אנשים ונותנים להם דוחות.

יואב סגלוביץ': המפגש בין השוטר לאזרח הוא מפגש כוחני, לא יעזור שום דבר.

יואב סגלוביץ': כל אחד שיצא מביתו יהיה חשוד, הוא יצטרך לתת הסבר.

יואב סגלוביץ': מה ההסבר?

יואב סגלוביץ': איזה הסבר יש?

יואב סגלוביץ': ההסבר שלי הוא שחם לי יותר מידי.

יואב סגלוביץ': אם אין אף אחד לידי בסביבה ואני מוריד את המסכה, האם אני עבריין?

יואב סגלוביץ': לפי החוק הזה כן.

יואב סגלוביץ': שיקול הדעת הוא רחב בצורה בלתי רגילה.

יואב סגלוביץ': אם המטרה האמיתית של העניין הזה היא לשפר את נורמת הציות לחוק - פה זה הדבר ההפוך.

יואב סגלוביץ': אני מצר על העניין הזה.

יואב סגלוביץ': אני לא מקבל את מה שאמרה הרשות המקומית, אני לא מקבל את מה שמשרד המשפטים ומשרד הבריאות אומרים.

יואב סגלוביץ': מה שהם אומרים נוגד את הכוונה, נוגד את תפיסת האכיפה באופן כללי.

יואב סגלוביץ': אפשר להגיע לתוצאות טובות בצורה אחרת.

יואב סגלוביץ': אני אמנם אתנגד לחוק הזה, אבל זה עדיין לא מייתר את כל מה שאמרתי קודם - לשפר את התהליכים כדי שנצטרך אותם כמה שפחות.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על קיום הדיון בשום שכל.

מיכאל מלכיאלי: אתמול עבר החוק של השב"כ שהצבעתי בעדו.

מיכאל מלכיאלי: יש דבר שמטריד אותי מהניסיון שלי בגל הקודם ושצריך לתת עליו את הדעת.

מיכאל מלכיאלי: יש סוג של ועדת ערר על החלטות שמגיעות מהשב"כ.

מיכאל מלכיאלי: האם כשמגיע אס-אם אס למישהו על כך שהוא צריך להיכנס לבידוד, יש על ההחלטה הזאת איזו שהיא ועדת ערר זמינה ונגישה שהאדם יוכל להשמיע את דעתו?

מיכאל מלכיאלי: אני יודע שיש דבר כזה, אבל הוא לא זמין כל כך לאנשים.

מיכאל מלכיאלי: גובה הקנס מאוד מטריד אותי.

מיכאל מלכיאלי: 500 שקל זה הרבה.

מיכאל מלכיאלי: איך המילים "בצורך באכיפה לפי אמות מידה שוויוניות" יבואו לידי ביטוי?

מיכאל מלכיאלי: איך אנחנו אוכפים מצב שבו בירוחם ודימונה יעצרו נער אבל ברעננה לא?

מיכאל מלכיאלי: הייתה אתמול ניידת משטרה בכניסה לרובעים החרדים באשדוד שעשתה בדיקות.

מיכאל מלכיאלי: ברובעים החילוניים לא היו בכלל שוטרים.

מיכאל מלכיאלי: האם זה נקרא אמת מידה שוויונית?

מיכאל מלכיאלי: האם יש מישהו שיש לו אפשרות לדון, או שמא נסתפק בזה שמישהו מהמשטרה יגיד שהם טעו?

מיכאל מלכיאלי: איך אוכפים את זה?

מיכאל מלכיאלי: "אמות מידה שוויוניות" אלו מילים שכולם מסכימים להן, רק השאלה אם יש לנו כלי לעקוב אחרי זה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נצביע בעד על דבר שהוא מאוד מאוד אפור שבגל הקודם לא היה וגם בתחילת הגל השני לא היה.

מיכאל מלכיאלי: מה הכלים למדוד את זה?

מיכאל מלכיאלי: האם המשטרה תבדוק שזה שוויוני?

אלי אבידר: הכלי היחיד זה שתגיד שאתה לא מחויב לקואליציה עד שאתה לא רואה א',ב', ג' ו-ד', ואז אתה תראה איך הם ירוצו אליך.

אלי אבידר: הם ירוצו אליך בשורה.

אלי אבידר: דודי אמסלם עשה את זה עם האתיופים.

אלי אבידר: זה אמנם לקח חודש, אבל הם רצו אליו.

אלי אבידר: אתה לא רובוט, יש לך את הבחירה לעשות.

אלי אבידר: אתה מקבל את ההחלטה אם אתה עושה חטא או עושה מצווה.

אלי אבידר: תקבל עכשיו החלטה, מה אתה עכשיו משאיר את זה באוויר?

קארין אלהרר: מרגיש לי שהזניקו מרוץ כשהמטרה לא מאוד ברורה, כשלא יודעים מה הכלים שאיתם באמת אפשר וצריך למגר את הנגיף הזה.

קארין אלהרר: אין ספק שמסכות זה חלק אינהרנטי.

קארין אלהרר: כל היושבים בשולחן כאן מבינים שמסכות זה דבר חשוב.

יעקב אשר: לפני חודש-חודשיים היו הרבה נאומים - -

קארין אלהרר: אני רוצה להזכיר לך שמשרד הבריאות היה זה שזלזל במסכות מהרגע הראשון.

קארין אלהרר: הציבור הישראלי הוא ציבור משתף פעולה.

קארין אלהרר: אני מחזירה את כולנו אחורה לתקופת פסח, כשהציבור עשה מה שאמרו לו.

קארין אלהרר: דווקא המנהיגים הם אלה שלא נהגו בהתאם לכללים.

קארין אלהרר: אני לא מקבלת את זה שהשרים, שהממשלה לא מוכנים להוריד את הסכום.

קארין אלהרר: מדובר בסכום מופרך.

קארין אלהרר: בוא נאמר את האמת, אם מישהו אחרי אזהרה לא שם את המסכה - הוא אנרכיסט.

קארין אלהרר: אם הוא אנרכיסט, אז גם ה-500 שקל לא ירתיעו אותו כי הוא לא ישלם את זה.

קארין אלהרר: מי יהיה זה שיאכל אותה?

קארין אלהרר: אלה שאין בידם.

קארין אלהרר: אם קרה הדבר והאדם שכח, נפל, איבד, נגרום לו לשלם סכום כל כך גבוה במקום לתת לו מסכה?

קארין אלהרר: צודק אלי שאומר שבסופו של דבר אלה שבאמת יחטפו מהדבר הזה הן האוכלוסיות המוחלשות.

קארין אלהרר: אני לא התרשמתי שיש מספיק פקחים.

קארין אלהרר: כמה פקחים יש?

קארין אלהרר: 600?

גבריאלה פיסמן: עכשיו יש כוונה להכשיר 2,700 פקחים של הרשויות המקומיות.

קארין אלהרר: מתי זה יהיה?

גבריאלה פיסמן: זה כבר נעשה.

קארין אלהרר: אין מספיק פקחים לדבר הזה.

קארין אלהרר: גם אם נעביר את החוק היום, מה שלא יקרה, לא יהיו מספיק פקחים שיקיימו את הפיקוח באופן שוויוני.

קארין אלהרר: הייתי מציעה לחזור להצעה שהצעתי אתמול, והיא לומר שהפקחים יהיו אחראים על ההסברה, על חלוקת המסכות, על להגיע להבנה עם האזרחים שצריך לשים מסכה.

קארין אלהרר: רק במידה ועדיין זה לא קורה, רק אז ייכנסו לתמונה שוטרים.

קארין אלהרר: זה יוריד מהשוטרים את הנטל וגם לא נצטרך לערב מין שאינו במינו.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין מה ההסתערות על הדבר הזה?

קארין אלהרר: הדבר שבאמת צריך להסתער עליו הוא החקירות האפידמיולוגיות.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין עד לרגע זה מה הייתה ההסתערות על חוק השב"כ.

קארין אלהרר: הדבר שבאמת היה צריך להסתער עליו לא מאתמול, עוד מחודש אפריל, זה החקירות האפידמיולוגיות.

קארין אלהרר: בעניין הזה אנחנו רואים זלזול בוטה ומוחלט של הממשלה.

קארין אלהרר: שלא יבואו אלינו בטרוניות כאילו לנו פחות איכפת.

קארין אלהרר: זה פשוט מביש ההתנהלות הזאת.

יעקב אשר: נתחיל בהקראה של החוק.

גור בליי: בחוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה), התש"ף-2020, בתקנות שעת חירום המובאות בתוספת –

גור בליי: בתקנת משנה (ב), במקום "פרטים (3), (3א)" יבוא "פרטים (3)";

גור בליי: (3א), (8א)";

משנה יבוא: לא יפעיל הגורם המוסמך את סמכותו לשם פיקוח והטלת קנס

משנה יבוא: לעניין זה, ובהתאם למדיניות פיקוח ואכיפה כללית, בהתחשב, בין

משנה יבוא: בשים לב לצורך בקביעת תנאים לאכיפה כלפי אוכלוסיות מיוחדות,

משנה יבוא: ייקבעו על ידי משטרת ישראל בהתייעצות עם משרד הבריאות,

משנה יבוא: בתקנה 10, במקום "לפי פרט (4) לתוספת" יבוא "לפי פרטים (4)

10 יבוא: "מועד לתשלום 11.

10 יבוא: על אף האמור בסעיף 16 לחוק העבירות הקנס המינהליות, קנס מינהלי בשל עבירה לפי פרטים (3א) או (8א) עד (8יב) לתוספת ישולם בתוך 45 ימים לאחר המצאת ההודעה על הטלתו לפי סעיף 8(א) לחוק האמור, זולת אם הנקנס הודיע, בתקופה הקבועה לכך, כי ברצונו להישפט על העבירה.

10 יבוא: ";

10 יבוא: התיקונים לתקנה 7 הם ההסמכה של כל גורמי האכיפה הנוספים שהם לא השוטרים לאכוף את הנושא של המסכות.

10 יבוא: תקנה 7 מדברת על כך שרק שוטר אוכף את פרט (3א), שזה עטיית מסכה.

10 יבוא: ברגע שמעבירים את זה מתקנת משנה (ב) לתקנת משנה (ג), בעצם מסמיכים את כל הגורמים המוסמכים שמנויים בסעיף ההגדרות - מפקחים שהם עובדי מדינה, פקחים של רשות הטבע והגנים, עובדי רשויות מקומיות, פקחים עירוניים.

10 יבוא: התוספת לסעיף זה התנאי לזה שמסמכים את הגורמים שהם לא שוטרים לאכוף את המסכה.

10 יבוא: 1(2) מתייחס לנושא של המצאה.

10 יבוא: בהצעת החוק שהעברנו לפני שבועיים, של תיקון וקיום תוקף של תקש"ח אכיפה, נקבע שאפשר להמציא על ידי שאתה נותן את הקנס למי שנמצא במקום - נגיד למנהל המשמרת.

קארין אלהרר: אמרנו גם שצריך דואר רשום.

גור בליי: נאמר דואר רשום, ושזה נספר מהמועד של הדואר הרשום.

גור בליי: הממשלה רוצה שיתנו את זה ביד למי שמנהל משמרת.

גור בליי: מוסיפים פה את (8א) עד (8יב), שזה כל התו הסגול, שזה כל מיני בתי עסק שחלים עליהם כללים, הגבלות שונות.

גור בליי: גם להם אפשר להמציא ביד, אבל גם עליהם חל הכלל שהימים נספרים מהדואר הרשום.

גור בליי: (3) זה הנושא של המועד, זה קיצור המועדים מ-60 ימים ל-45 ימים.

קארין אלהרר: למה?

גור בליי: אני מתקשה להבין את ההיגיון בדבר הזה.

גור בליי: (4) זה העלאת הקנס מ-200 ל-500.

תהלה פרידמן: אני מבינה את הצורך באכיפה שוויונית, אבל מה שאנחנו צריכים זו אכיפה רציונאלית.

תהלה פרידמן: אנחנו רוצים לאכוף במקומות שבהם יש חשש להתפרצות או במקומות בהם יש נתונים.

תהלה פרידמן: אם יש מקום שיש בו התפרצות, בגלל השוויוניות אני לא אאכוף שם?

תהלה פרידמן: העניין באכיפה הוא הצורך.

גבריאלה פיסמן: זה לא בא לסייג את עניין הצורך.

גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על הגברת האכיפה, לכן אנחנו מבקשים שתהיה אפשרות לאכוף את העבירה של עטיית מסכות גם למי שאינם שוטרים, הכל בהתאם למודל שמוצע באותו סעיף קטן (ד).

גבריאלה פיסמן: חשוב שיהיה ברור לוועדה על איזה סמכויות אנחנו מדברים כי לא מדובר בסמכויות דרמטיות.

גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על סמכויות פיקוח.

גבריאלה פיסמן: כבר היום הפקחים של הרשויות המקומיות מפעילים סמכויות דומות, כמו סמכות של דרישה להזדהות, סמכות לדרוש ידיעות מאדם כדי לבסס את החשד ככל שהוא קיים.

יעקב אשר: איך נדע שאותו פקח עבר את אותה הכשרה?

יעקב אשר: האם יהיה רישום באיזה שהוא מקום של הפקחים שעברו הכשרה?

גבריאלה פיסמן: הפורמט המקובל בהקשר הזה הוא חובת הזדהות של פקח, לבישת מדים והחזקת תעודה.

יעקב אשר: את לא רוצה שהוא ילך עם ארבע תעודות באותו יום.

יעקב אשר: התעודה שצריכה להיות לו כרגע צריכה להראות שהוא עבר את ההכשרה הזאת, שהוא מוסמך לעשות את זה.

יעקב אשר: היא לא צריכה להראות שהוא פקח, כי פקח הוא היה קודם.

יעקב אשר: ההנחיות צריכות להיות מאוד ברורות.

מירה סלומון: תעודה מתקבלת בתום ההסמכה.

מירה סלומון: יש את כל הסמכויות שיש לאותו פקח בתוך התעודה שהוא נושא עימו, שזאת תעודה אישית.

מירה סלומון: כשיש פקחים רב תכליתיים, כתוב מפורשות את כל הסמכויות.

יעקב אשר: הנושא הזה גם צריך להתווסף.

מירה סלומון: נכון, כשתהיה הסמכות המיוחדת הזאת.

גבריאלה פיסמן: העניין הזה הוא בוודאי חלק מהדרישה.

גבריאלה פיסמן: צריך להיות ברור לאזרח שבפניו ניצב גורם שהוכשר והוא בעל סמכות מתאימה.

גבריאלה פיסמן: יש גם סמכות כניסה לאותם פקחים.

גבריאלה פיסמן: לא מדובר על סמכות כניסה לבית מגורים, מדובר על כניסה לבתי עסק.

יעקב אשר: כיום יש להם את זה.

גבריאלה פיסמן: יש להם היום כבר את הסמכויות האלו.

יעקב אשר: האם יכול להיות מצב שהפקח רושם את שמו בראשי תיבות?

מירה סלומון: אני אצטרך לבדוק אם זה עדיין קיים.

יעקב אשר: זה לא רק לבדוק.

יעקב אשר: אני חושב שהדוח חייב להיות חתום עם השם המלא של הפקח, כדי שיוכלו לבדוק אחר כך אם יש לו את הסמכות הזאת, אם אין לו את הסמכות כזאת.

יעקב אשר: הרי הוא לא מצרף את התעודה שלו לדוח.

מירה סלומון: אין שום מניעה שזה ייכתב כך.

יעקב אשר: גבי, לא כל דבר אפשר לכתוב בחקיקה, אבל אם עולים פה רעיונות שכן אפשר להכניס, שהם לא נותנים מכות בגלגלי התהליך אלא רק משפרים אותו, תנסו לעשות מאמץ להטמיע אותם.

גבריאלה פיסמן: בוודאי, זה הרעיון של ההנחיות.

גבריאלה פיסמן: ההנחיות צריכות להיכנס לרזולוציות הכי גבוהות של האכיפה.

גבריאלה פיסמן: מהרגע הראשון של אותו ממשק רגיש של פקח מול אזרח צריך לראות איך ניגשים לאזרח, איך פונים אליו, איך מתייחסים לפעם הראשונה שנתקלים בהתנהגות הזאת.

מיכאל מלכיאלי: למה התכוונת כשאמרת "פעם ראשונה"?

מיכאל מלכיאלי: יש הבדל בין הראשונה לשנייה?

גבריאלה פיסמן: צריך להיות שיקול דעת לאותו גורם, כשאת שיקול הדעת הזה צריך להבנות.

גבריאלה פיסמן: כפי ששונה ההתייחסות בין אדם בגיר לקטין ובין אדם מהשורה לבעל מוגבלות, יכול להיות שיש טעם לאיזו שהיא הבחנה שנוגעת לנקודת הזמן שבה התבצעה העבירה.

מיכאל מלכיאלי: שטח מאוד מאוד אפור, שטח מאוד מאוד בעייתי.

מיכאל מלכיאלי: נניח יש מקרה של אדם שב-04:00 לפנות בוקר יוצא מהבית לכיוון המקווה ושוטר נותן לו דוח על אי עטיית מסכה.

מיכאל מלכיאלי: נניח ומדובר בבן אדם בן 60 שזו הפעם הראשונה שהוא מקבל דוח.

מיכאל מלכיאלי: איך את רואה את זה מבחינה מקצועית?

מיכאל מלכיאלי: האם השוטר צריך להפעיל שיקול דעת?

מיכאל מלכיאלי: מה עושים במצב כזה?

גבריאלה פיסמן: אני לא רוצה לפרוס כאן את כל מדיניות האכיפה.

מיכאל מלכיאלי: כשוועדת חוקה מאשרת היא רוצה לדעת את מדיניות האכיפה.

גבריאלה פיסמן: אי אפשר להכניס את כל ההתנהגויות לרמת חקיקה.

גבריאלה פיסמן: הדברים האלה צריכים לבוא לידי ביטוי בהנחיות.

גבריאלה פיסמן: אני חושבת שהעקרונות הכלליים צריכים להיקבע כאן בוועדה.

גבריאלה פיסמן: מי שצריך לקבוע את המדיניות הספציפית זו משטרת ישראל, שהיא גם זו שמבצעת את האכיפה.

גבריאלה פיסמן: יש לה את הניסיון, את המומחיות ואת ראיית הרוחב.

מיכאל מלכיאלי: מהניסיון שלנו, של החיים, אין לה מספיק ניסיון.

גבריאלה פיסמן: ישנם מקרים של טעויות, וכנראה שיש לא מעט מקרים של טעויות.

גבריאלה פיסמן: קיבלנו את הנתונים אתמול בוועדה, כ-30% מהקנסות בוטלו.

גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים כאן על איזה שהוא הליך של הטמעה.

מיכאל מלכיאלי: האם יש לכם כלים לעזור לנו כדי לאכוף את מה שאלי אבידר אמר, את זה שבדימונה ובירוחם יש יותר אכיפה מאשר ברעננה וברמת גן?

גבריאלה פיסמן: אנחנו יכולים לדבר בכותרות.

גבריאלה פיסמן: בניואנסים זה חייב להיות בהנחיות עצמן.

גבריאלה פיסמן: דיברה חברת הכנסת פרידמן על הצורך במיקוד אכיפה.

גבריאלה פיסמן: זה צריך להיות השיקול.

גבריאלה פיסמן: השיקול באכיפה צריך להיות שיקול בריאותי - מוקדי התפרצות, מקומות בילוי מסוימים.

מיכאל מלכיאלי: את הסיפור של משה מזרחי מ-y-net את מכירה?

גבריאלה פיסמן: לא.

מיכאל מלכיאלי: משה מזרחי הוא כתב y-net, אדם לא דתי.

מיכאל מלכיאלי: כשהוא עבר עם הבגדים הרגילים שלו, השוטרים לא עצרו אותו, אבל כשהוא התלבש כחרדי, השוטרים ביקשו ממנו לעצור בצד.

מיכאל מלכיאלי: איך אתם יכולים לעזור לוועדה למנוע כאלה סיפורים?

גבריאלה פיסמן: הטענות על אכיפה בררנית אינן עולות בפעם הראשונה.

גבריאלה פיסמן: בעקבות מחאת יוצאי העדה האתיופית שהייתה לפני כשנתיים, כתבנו בשיתוף עם משטרת ישראל נוהל דרישת הזדהות.

גבריאלה פיסמן: הנוהל הזה קובע את העקרונות של איך אתה פונה לאזרח, מה השיקולים שאתה צריך להפעיל.

גבריאלה פיסמן: אתה צריך עילה סבירה, אתה צריך לפנות ללא מניעים של גזע, מין, דת.

מיכאל מלכיאלי: איך אותו שוטר עצר אותו אם אין לו מניעים אישיים?

קארין אלהרר: לשוטרים יש גם מצלמות, לא?

גבריאלה פיסמן: לשוטרים יש מצלמות גוף.

גבריאלה פיסמן: נעשה שימוש בהקשרים האלה במצלמות וגם יש פיקוח ובקרה.

גבריאלה פיסמן: יש חשיבה רבה אצלנו ובמשטרת ישראל על איך יוצרים אכיפה שהיא אכיפה שוויונית, לא מפלה, שזו כוונתנו כשאנחנו מדברים על אמות מידה שוויוניות.

קארין אלהרר: הנושא של מצלמות גוף היה חלק מההמלצות של הוועדה.

מיכאל מלכיאלי: יש לכם יכולת לעקוב אחרי זה?

גבריאלה פיסמן: נעשים הליכי בקרה פנים משטרתיים בהקשר הזה, וגם אנחנו כמשרד המשפטים - -

מיכאל מלכיאלי: את יכולה לספר על ליקוי שמצאתם?

גבריאלה פיסמן: זה לא קשור במישרין לישיבה.

מיכאל מלכיאלי: ברור שזה קשור, כי עכשיו אנחנו דנים על נושא של אכיפה שוויונית.

גבריאלה פיסמן: הנושא של נוהל דרישת הזדהות נכנס לתוקף בחודש מרץ לפני כשנה.

גבריאלה פיסמן: מאז אותו רגע התחילו השוטרים בתהליכי הטמעה של אותו נוהל וגם היו הכשרות מתאימות.

גבריאלה פיסמן: יש בדיקה של התלונות שמוגשות.

גבריאלה פיסמן: יש גם בדיקה שנעשית באמצעות מצלמות הגוף.

מיכאל מלכיאלי: איפה בודקים את התלונות?

גבריאלה פיסמן: זה כרגע לא נושא הדיון.

מיכאל מלכיאלי: יש לי הרבה תלונות שאני רוצה להפנות.

גבריאלה פיסמן: הדברים האלה מאד חשובים לנו ולמשטרה.

גבריאלה פיסמן: אנחנו מבצעים פיקוח ובקרה גם על העניין הזה.

קארין אלהרר: אמרתם שהמשטרה תפקח ותנחה.

קארין אלהרר: האם אפשר לתת לי את היום יום של הדבר הזה?

קארין אלהרר: כי להבנתי, ממה שנאמר פה בדיון הקודם, ייצא איזה שהוא סוג של חוזר עם הנחיות.

קארין אלהרר: יהיה אולי מפגש אחד עם אותם מפקחים.

קארין אלהרר: יש מעבר לזה עוד משהו?

גבריאלה פיסמן: התפיסה שלנו, וזאת התפיסה שקידמה הממשלה, תוקם מינהלת.

גבריאלה פיסמן: אותה מינהלת תהיה חלק ממשטרת ישראל.

גבריאלה פיסמן: במסגרת המינהלת יהיו גורמי משרד הבריאות, גורמי משרד הפנים וגורמים רלוונטיים אחרים.

גבריאלה פיסמן: ביחד, על פי מידע שהם יקבלו ממשרד הבריאות, הם יגבשו את המדיניות הכללית וגם את המדיניות היומית, שאלה אותם מוקדי אכיפה שנכון לגשת אליהם על בסיס יום יומי.

קארין אלהרר: התחילו לעבוד על זה?

גבריאלה פיסמן: עובדים עכשיו על הקמת המינהלת.

גבריאלה פיסמן: זה תהליך.

גבריאלה פיסמן: יש כבר שיתוף של האוצר.

גבריאלה פיסמן: הדברים אמורים להתגבש בשבועות הקרובים.

גבריאלה פיסמן: ברגע שיהיה כוח האדם שנדרש לצורך התפעול של המערך הזה, יהיה גם פיקוח ובקרה של המינהלת על אופן הפעולה של הפקחים של הרשויות המקומיות.

תהלה פרידמן: המידע היומי הזה יהיה שקוף?

גבריאלה פיסמן: בתפיסה שלנו הכל צריך להיות שקוף לציבור.

גור בליי: כל זמן שאין מינהלת זה יהיה המשטרה בהתייעצות עם משרד הבריאות?

גבריאלה פיסמן: מה שתיארתי היה שלב ב'.

גור בליי: האוצר תקצב את ההקמה של המינהלת?

גבריאלה פיסמן: זה כרגע בדיונים.

גבריאלה פיסמן: הדברים האלה נסגרים ממש בימים האלה.

קארין אלהרר: מה אמור להיות לפני המינהלת?

גבריאלה פיסמן: אנחנו חשבנו שכבר עכשיו אפשר לאפשר למהלך הזה לצאת אל הפועל.

גבריאלה פיסמן: יש אישור של המשטרה לתכנית ההכשרה שעוברים אותם פקחים של הרשויות המקומיות.

קארין אלהרר: מי מעביר את ההכשרה?

קארין אלהרר: לא המשטרה מעבירה את זה?

גבריאלה פיסמן: משטרת ישראל מאשרת את התכנים של ההכשרה.

גור בליי: מה האורך של ההכשרה?

מירה סלומון: ההכשרה היא הכשרה שמבוצעת למפקחי רישוי עסקים שאישר אותה שר הפנים.

מירה סלומון: היא בת 14 שעות.

מירה סלומון: בנוסף על ההכשרה הזאת, יש את הנדבך שעוסק באכיפה של עטיית מסכות.

מירה סלומון: ההכשרה הזאת עדיין לא התקבלה אצלנו, למרות פניות חוזרות ונשנות שלנו למשטרת ישראל.

מירה סלומון: אנחנו נמצאים במצב שבו לפקחים שלנו שהוכשרו אין עדיין סמכות לאכוף עטיית מסכות.

קארין אלהרר: אז מה הלחץ להעביר את התקנות האלו?

מיכאל מלכיאלי: החוק הזה כפוף לנוהל שיהיה?

מירה סלומון: הוא כפוף לזה שתבוצע הכשרה.

מירה סלומון: בנוסח שהקריא היועץ המשפטי לוועדה נקבע מפורשת שרק פקח שעבר את ההכשרה הרלוונטית יהיה מוסמך.

גור בליי: הנוסח שמוצע על ידי הממשלה הוא נוסח שמתנה את זה.

קארין אלהרר: לא הבנתי מה זאת ההכשרה הזאת.

קארין אלהרר: 14 שעות?

מיכאל מלכיאלי: יש תוספת של עוד משהו.

מירה סלומון: נכון.

מירה סלומון: תוספת ההכשרה של משטרת ישראל עדיין לא התקבלה אצלנו.

מירה סלומון: קיבלנו כמה גרסאות שלא אושרו על ידי משרד המשפטים.

מירה סלומון: משרד המשפטים לא מוכן לאפשר הכשרה שהיא חצי כוח.

קארין אלהרר: צודקים.

מירה סלומון: לא נשמעה התנגדות מצד השלטון המקומי.

מירה סלומון: מה שביקשנו זה לקבל את התכנים כמה שיותר מהר כדי שנוכל לבצע את ההכשרה הזאת.

קארין אלהרר: מי מעביר את זה?

מירה סלומון: מרצים שמומחים בתחום.

מירה סלומון: יש לנו תובע עירוני שהגיע ממשרד המשפטים, יש לנו מפקד משטרה שהיה בעברו בדרגה מאוד בכירה ועסק באכיפה, יש אצלנו מפקחים של רישוי עסקים בדרגה גבוהה ומנהלי רישוי עסקים.

קארין אלהרר: מירה, כל זה מקסים בעיני, אבל לא הבנתי מה הקשר למשטרה מעבר לתכנים שכותבת המשטרה.

מירה סלומון: קצין משטרה בדימוס, עורך דין רוני לוינגר, הוא זה שמעביר את ההכשרה הרלוונטית.

מירה סלומון: הוא ממתין לתכנים.

קארין אלהרר: כמה זמן הוא לא במשטרה?

מירה סלומון: אני לא יודעת לפני כמה זמן הוא פרש, אבל הוא משמש גם היום כיועץ של הכנת נהלים למשטרת ישראל.

מיכאל מלכיאלי: הוא אמור להרצות בכל הארץ?

מירה סלומון: ההרצאות הן במתכונת של זום.

מיכאל מלכיאלי: יש חובת נוכחות?

מירה סלומון: בוודאי.

מירה סלומון: רכשנו את יכולת השימוש בתוכנה מיוחדת שמאפשרת לנו לצפות בכל זמן נתון על-מנת לוודא שהאנשים אכן נמצאים.

מיכאל מלכיאלי: יש איזה מבחן אחרי זה?

מירה סלומון: כן.

מירה סלומון: המבחן המסכם הוא כזה שעושה ערבוב של השאלות.

מירה סלומון: גם אם סטודנט אחד יושב ליד השני, השאלות בסדר שיש לאחד הן לא השאלות באותו סדר שיש לשני.

מיכאל מלכיאלי: המבחן הוא גם בזום?

מירה סלומון: המבחן הוא בטופס ממוכן, לא בזום.

מיכאל מלכיאלי: מה אחוז ההצלחה של המבחן הזה?

מיכאל מלכיאלי: כמה עברו אותו עד עכשיו בהצלחה, כמה נכשלו?

מירה סלומון: אני יכולה לשאול.

מירה סלומון: אני לא יודעת אם נכשלו.

מיכאל מלכיאלי: כולם עברו?

מירה סלומון: אני מזכירה לאדוני שהאנשים שמגיעים הם אנשים שעוסקים בפיקוח וזה לא נושא שאמור להיות זר להם.

מירה סלומון: יכול להיות שהם צריכים פיין-טיונינג, יכול להיות שהם צריכים תוספת במידע, אבל מלכתחילה אלה אנשים שעוסקים בפיקוח ברשויות המקומיות.

מירה סלומון: אני לא צופה שאני אשמע על נכשלים, אבל אני אבדוק.

גבריאלה פיסמן: קיבלתי עדכון מהאוצר על כך שיש סיכום עם המשטרה על המשאבים להקמת המינהלת.

קארין אלהרר: מה העלות של זה?

יעקב אשר: זאת בשורה טובה.

גבריאלה פיסמן: מה שהטריד אותנו זה השונות שקיימת בין הרשויות המקומיות, החשש לתוצאות אכיפתיות שונות בכל אחת מהרשויות.

יעקב אשר: יש רשויות במצב יותר קשה מבחינה כלכלית שאין להן מפקחים ביום יום.

יעקב אשר: אתמול ראיתי שהממשלה החליטה להכשיר 650 עובדי מדינה.

יעקב אשר: אני מציע שיישב מישהו בממשלה יחד עם מנכ"ל משרד הפנים כדי לבדוק מי הן הרשויות שבהן יש חוסר בכוח אדם, ושהם ישלחו את פלוגת המילואים הזאת, שהם יפזרו אותה באותם מקומות.

גבריאלה פיסמן: החשיבה הזאת נעשית היום במל"ל ובהמשך תיעשה על ידי המינהלת, כאשר זו צריכה להיות התוצאה.

גבריאלה פיסמן: כשאנחנו מדברים על הרעיון של אכיפה ארצית, הרעיון הוא בדיוק לתת מענה לאותן רשויות שבהן קיים קושי באכיפה.

מירה סלומון: אנחנו מתנגדים לאמירה של פריסה ארצית בחוק.

יעקב אשר: צריך למצוא פה את האיזון.

גבריאלה פיסמן: מירה חוששת מהמעבר מהכוח אל הפועל.

יעקב אשר: תמצאו נוסחה?

גבריאלה פיסמן: חשבתי שאולי אפשר להניח לזה בשלב הזה ולהשאיר את זה לשלב ב', לשלב של המינהלת.

יעקב אשר: השאלה מה את כותבת בחוק.

מירה סלומון: היא מייתרת את המילים "בפריסה ארצית".

גבריאלה פיסמן: כרגע לא ייכללו המילים "פריסה ארצית".

קארין אלהרר: אתה מראש קובע בחקיקה נוסח שאולי תהיה בו המילה שוויונית אבל היא לא שוויונית, כי אתה מוותר מראש על הפריסה הארצית.

יעקב אשר: למה אי אפשר למצוא את הנוסחה הזאת של הפריסה הארצית עם נטרול החשש שלכם?

מירה סלומון: אם מדובר בפריסה ארצית כשיקול לעצם היציאה לאכיפה והפריסה הארצית לא תתקיים, לא תהיה אכיפה ברשויות שבהן אפשר לקיים את זה.

מירה סלומון: ראוי שהמדינה תתגבר במקומות שבהם הרשות המקומית לא יכולה להעמיד כוח.

קארין אלהרר: מה הבעיה לעשות את זה עכשיו?

קארין אלהרר: תניידו פקחים.

יעקב אשר: תמצאו את הנוסחה כך שהפריסה הארצית לא תהיה מחסום.

יעקב אשר: אם המדינה לא תצליח להביא תוספת לאותן רשויות כדי לגרום להן להיות בתוך הלופ הזה של האכיפה, זה עדיין לא אומר שזה יעצור את תל אביב, את בני ברק או מקומות אחרים.

קארין אלהרר: תתגברו באמצעות המשטרה.

קארין אלהרר: עד היום המשטרה עשתה הכל.

יעקב אשר: יעבירו כוחות מתל-אביב.

מירה סלומון: זה לא נעשה בפריסה ארצית.

קארין אלהרר: אז עכשיו תוכל להיות הזדמנות לפריסה ארצית.

מירה סלומון: בדיונים שבהם אנחנו נמצאים נאמר מפורשות שהמשטרה נמצאת בקצה גבול היכולת שלה, בשחיקה, והיא צריכה להתרכז גם בעבירות הרגילות של היום-יום, בטח ובטח בשעה שהשוק יצא לפעילות שוטפת.

יעקב אשר: תמצאו את הניסוח.

גבריאלה פיסמן: אני לא חושבת שזה עניין של ניסוח.

יעקב אשר: זה ניסוח שמאחוריו עומדת מהות, והמהות אומרת שהמדינה מחויבת לכך או צריכה לדאוג לכך שהפריסה תהיה ארצית גם אם יש רשויות שלא יודעות לעשות את זה.

יעקב אשר: אם לא תצליחו, אני אבקש מגור לעשות את זה.

נירית להב-קניזו: אנחנו לחלוטין לא מתכוונים להוריד את האכיפה שיש במקומות בשביל להשוות את רמת האכיפה למקומות שאין בהם.

נירית להב-קניזו: אנחנו רוצים שהמשטרה תוכל להסיט את המאמצים שלה למקומות שבהם אין פקחים של הרשויות המקומיות.

גור בליי: הממשלה מקדמת פה מהלך של הגברת האכיפה.

גור בליי: לאור ההבהרות לפרוטוקול, ולאור המגמות שיש פה בהקשר של המסכות שהן די ברורות, אפשר להשאיר את העניין של הפריסה הארצית.

גור בליי: כל החוק הזה נועד להגביר אכיפה בנושא של מסכות.

גור בליי: אני לא רואה סיטואציה שהדבר הזה מתפרש בצורה אחרת.

מירה סלומון: האמירות, עם כל הכבוד להבהרות לפרוטוקול, הן לא אמירות שאפשר להבין מהן את הביצוע.

מירה סלומון: הביצוע לא רלוונטי לקביעת המדיניות של הפיקוח והאכיפה הכללית.

מירה סלומון: הביצוע צריך להיעשות בנפרד.

מירה סלומון: אנחנו יותר מנתמוך במחשבה שהמדינה תהיה אחראית במקומות שהרשות המקומית לא מספקת.

מירה סלומון: אנחנו מבינים שלא כל רשות יכולה להעמיד, למרות שאנחנו עושים מאמצים לקדם את זה כמה שיותר.

מירה סלומון: לא אנחנו ביקשנו לעצמנו את האכיפה הזאת.

מירה סלומון: יש ראשי רשויות שלא היו רצים וששים לעשות את האכיפה הזאת.

מירה סלומון: חברת הכנסת אלהרר, את צריכה להבין שההתנגשות הזאת עם הציבור היא לא פשוטה לראש רשות שנבחר בבחירות ישירות, היא לא פשוטה.

מירה סלומון: היא נעשית, כיוון שהוא מבין את האחריות שלו לבריאות הציבור.

גור בליי: מה אם נכתוב שזה צריך לתת מענה לאכיפה ארצית?

מירה סלומון: זה אומר שמדיניות האכיפה נקבעת בהתחשב בצורך לתת מענה.

מירה סלומון: מה הכללים שנקבעים במדיניות האכיפה?

מירה סלומון: אם יש צורך לתת מענה כלל ארצי, אנחנו עכשיו נעשה מדיניות אכיפה פחות טובה, פחות אפקטיבית.

גור בליי: האם אפשר להגיד: בצורך בהגברת האכיפה בפריסה ארצית?

מירה סלומון: למה מדיניות?

גור בליי: הם יגידו בנוהל: המדיניות שלנו היא להקצות שוטרים לרשויות שאין להן.

מירה סלומון: זו לא מדיניות אכיפה, זה יישום.

מירה סלומון: איך פריסה ארצית היא מדיניות אכיפה?

מירה סלומון: זה רצון לבצע, זה רצון ליישם, זה לא שיקול אם לאכוף או לא לאכוף.

קארין אלהרר: זו מדיניות.

מירה סלומון: איך זה יכול להוות שיקול אם לאכוף או לא לאכוף?

מירה סלומון: זה אומר שאף אחד לא יאכוף.

גור בליי: אם אומרים את המילה "הגברה", אז ניתן מענה לדבר הזה.

מירה סלומון: זה לא יקרה.

מירה סלומון: אין כאן קביעה שמחייבת את הפקחים להתגייס.

מירה סלומון: שמענו בתקשורת שהמדינה מגייסת 650 פקחים, אבל אולי הם לא יתגייסו, אולי הם לא ירצו להיכנס ליישוב מסוים.

יעקב אשר: הוציאו לי את הנשמה על הרבה מאוד דברים שאולי יקרו אם ראש העיר יברח.

יעקב אשר: הוציאו לנו את הנשמה בחוקים אחרים.

יעקב אשר: אני לא רוצה שנאשר פה משהו שבסוף ייפול בגלל שמחר ילך מישהו לבג"ץ ויגיד: אין לכם אפשרות לעשות את הפריסה.

יעקב אשר: תמצאו הגדרה שהיא לא תנאי בתוך העניין הזה.

תמר ליברטי: מדיניות אכיפה היא מושג מאוד רחב.

תמר ליברטי: מדיניות אכיפה יכולה לכלול כללים שמבוססים על שיקול דעת, כמו אם בפעם הראשונה לתת קנס, מה עושים כשיש ספק, איך מתמודדים עם טענה של אדם שעשה כך וכך.

תמר ליברטי: מדיניות אכיפה גם יכולה לכלול מדיניות כללית שמתווה אכיפה שהיא יחסית שוויונית.

תמר ליברטי: אני לא מצליחה להבין את הטיעון של השלטון המקומי.

יעקב אשר: היא תכלול ביצוע או אי ביצוע בגלל בעיות תקציביות או דברים מהסוג הזה?

תמר ליברטי: מדיניות אכיפה יכולה לכלול עניין של מיקוד אכיפה במקומות חלשים יותר, חזקים יותר, מקומות שבהם יש יותר גורמים אוכפים, פחות גורמים אוכפים.

יעקב אשר: פה זה בדיוק הפוך, כי דווקא במקומות החלשים עושים יותר אכיפה.

תמר ליברטי: אין כוונה להפחית אכיפה בגלל הדבר הזה.

תמר ליברטי: הכוונה היא הפוכה.

יעקב אשר: אבל זה יכול לקרות.

מירה סלומון: כוונות לחוד ומעשים לחוד.

מירה סלומון: אנחנו יודעים שדברים יכולים להשתנות.

תמר ליברטי: דברים שיכולים לקרות בעתיד הם לא בשליטתך.

מירה סלומון: את עכשיו התחייבת על מדיניות ארצית, התחייבת על פריסה ארצית כחלק מהמדיניות שלך.

מירה סלומון: צריך לעשות את זה במסגרת נהלי העבודה הפנימיים של הממשלה, כדי לוודא שהמדיניות הזאת והכוונה המוצהרת תצא לפועל.

מירה סלומון: ברגע שזה נכנס לתוך החקיקה וממשלה לא תצליח לספק את הפריסה הארצית, תהיה נסיגה של הפריסה המקומית.

נירית להב-קניזו: אם חברתי מהשלטון המקומי חושבת שהממשלה יכולה להגדיר את זה בהחלטות ממשלה, אין סיבה שהיא תתנגד לזה כאן.

מירה סלומון: זה לא מה שאמרתי.

נירית להב-קניזו: תנוח דעתך אם נגיד: הצורך בהגברת האכיפה, כמו שהיועץ המשפטי של הוועדה הציע, ואז לא תתאפשר ההפחתה באכיפה לגבי רשויות מקומיות.

גור בליי: אם מוסיפים את המילה "הגברה", איך היא יכולה להתפרש בצורה אחרת?

מירה סלומון: הבעיה היא לא ההגברה.

מירה סלומון: ברגע שהמטרה נכנסת לשיקול של מדיניות אכיפה, המדיניות לוקחת בחשבון סיטואציה של פריסה ארצית.

מירה סלומון: והיה ולא תהיה פריסה ארצית, מדיניות האכיפה לא יכולה לקום.

מירה סלומון: זה אחד מהפרמטרים שהם חובה כחלק ממדיניות האכיפה.

מירה סלומון: כאשר הצעתי לחברתי ממשרד המשפטים להכניס את זה כהחלטת ממשלה, לא התכוונתי שהחלטת הממשלה תגיד מדיניות אכיפה בפריסה ארצית, התכוונתי שהממשלה תקבל החלטה ביצועית, החלטה שאומרת: אנחנו, ממשלת ישראל, מתכוונים לוודא שהפריסה תהיה ארצית.

יעקב אשר: אני מסכים עם השלטון המקומי.

יעקב אשר: תמצאו את הנוסחה המשותפת בעניין הזה.

גבריאלה פיסמן: אנחנו מוכנים לבדוק את ההיתכנות של החלטת ממשלה או מהלך אחר.

גור בליי: איך אתם רואים את המענה שתיתנו לקושי ולעמימות שקשורים בכל הנושא של עטיית מסכה לאור החריגים השונים שיש בצו בריאות העם ובחוזר מנכ"ל - שאתה יכול להוריד כשאתה מבצע פעולות ספורט, במתן הרצאה?

גור בליי: יש שורה ארוכה של חריגים שקיימים פה שמקשים על האכיפה באופן מעשי.

גור בליי: האם המגמה תהיה להנחות את הפקחים להפעיל את זה במקרים המובהקים ביותר?

גבריאלה פיסמן: מאחר וההנחיות עדיין לא נקבעו אני לא יכולה להתייחס אליהן באופן פרטני.

גבריאלה פיסמן: ההנחיות האלו אמורות לייצר דרך אכיפה אחידה ביחס לכלל הרשויות המקומיות – להתחשב באזרח, להיות רגישים לסיטואציות שהוחרגו.

יעקב אשר: מה קורה אם האף מבצבץ מהמסכה בדיוק בזמן הלא נכון?

גבריאלה פיסמן: המסכה אמורה לכסות גם את האף וגם את הפה, אבל בוודאי צריך להתחשב בסיטואציות שהן רגעיות.

יעקב אשר: השאלה איך אתם מטמיעים את זה.

גבריאלה פיסמן: אנחנו יודעים להבהיר דברים.

יעקב אשר: אני מבקש שהדוח יכלול תיאור מלא של העניין.

יעקב אשר: אני רוצה שכשאותו אדם יבוא לערער יהיה תיאור של מה שקרה.

גבריאלה פיסמן: בוודאי שהפרטים צריכים להיות.

תמר ליברטי: השוטרים מונחים לתאר את נסיבות ביצוע העבירה.

תמר ליברטי: זה משהו שאמור להופיע בדוח.

תמר ליברטי: לגבי הנושא של החריגים והשאלה אם תתבצע אכיפה במקרה שאדם עוטה על עצמו מסכה אבל לא בדיוק כנדרש בהוראות משרד הבריאות - אלה בדיוק כללי האכיפה שנקבע בנהלים, אלה בדיוק הדברים שאליהם אנחנו נתייחס.

יעקב אשר: אני דורש שהפירוט יהיה בדוח.

יעקב אשר: אם השוטר או הפקח החליט לתת את הדוח, שיהיה כתוב על מה – האם זה על אי חבישה, האם על אי נשיאה, האם זה בגלל שהאף בחוץ, המשקפיים בחוץ.

תמר ליברטי: העבירה היא עבירה של אי עטיית מסכה, לא עבירה של אי נשיאה.

תמר ליברטי: השוטר מונחה ונדרש לתאר בדוח את נסיבות ביצוע העבירה.

תמר ליברטי: אם מוגשת אחר כך בקשה לביטול דוח, נבדקות הנסיבות שתיאר השוטר.

תמר ליברטי: במקרים שהדברים האלה לא מלאים ויש לאזרח טענות, אנחנו שוקלים את הבקשה לביטול ולפעמים גם מבטלים את הדוח אם יש צורך בכך.

יעקב אשר: יש בפניי דוח של עירית בת ים.

יעקב אשר: פרטי עורך הדוח: מ.ח.

יעקב אשר: חייבת להיות הזדהות מלאה של הפקח, כדי שנוכל לדעת אם הוא עבר את ההכשרה.

יעקב אשר: מה החוק אומר לגבי קטין בל מסכה?

תמר ליברטי: קטין מתחת לגיל 7 פטור מחובת עטיית מסכה.

יעקב אשר: מה לגבי קטין בן 12?

תמר ליברטי: אנחנו כוללים הנחיות ספציפיות שקובעות איך אוכפים מול קטינים, שיקול דעת, באיזו צורה צריך להסביר לקטין, מה צריך לבדוק.

תמר ליברטי: המשטרה כותבת הנחיות בעניין.

תמר ליברטי: הנושא הזה הוא נושא שיש עליו התייחסות לא רק בהקשר של עבירת מסכות, גם בהקשר של העבירות אחרות.

תמר ליברטי: הפקחים היו מוסמכים לאכוף בשעתו גם עבירות של שהייה אסורה במרחב הציבורי.

גבריאלה פיסמן: גם קטינים וגם בעלי מוגבלויות נמצאים במפורש בנוסח.

יעקב אשר: הם יכולים לקבל דוח?

גבריאלה פיסמן: גם קטין יכול לקבל דוח.

יעקב אשר: כשאימא הולכת עם שלושה-ארבעה ילדים ולשניים מהילדים נפלה המסכה מסיבה כלשהי, צריכה להיות התחשבות, לא אוטומטית לתת שני דוחות.

יעקב אשר: ההתייחסות צריכה להיות גם אם האימא או האבא לידם.

יעקב אשר: מקובל?

תמר ליברטי: מקובל.

יעקב אשר: אני בטוח שזה יוטמע בהנחיות.

גבריאלה פיסמן: המדיניות היא מתן הודעה להורה בעת מתן קנס.

גבריאלה פיסמן: כל הדברים האלה נכנסים להנחיות הפרטניות של המשטרה.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שראוי שהוועדה תקבל את ההנחיות.

קארין אלהרר: אני חושבת שמה שקצת הלך לאיבוד זה אמון הציבור בממשלה.

קארין אלהרר: אני מציעה שהנהלים האלה יהיו שקופים לחלוטין.

יעקב אשר: בוודאי.

מיכאל מלכיאלי: באישור ועדת החוקה.

קארין אלהרר: אל תיסחף.

יעקב אשר: אנחנו רוצים להיות פרקטיים.

יעקב אשר: אני לא רוצה שנתחיל לנהל פה דיונים על כל מילה.

קארין אלהרר: לא מקובל באישור הוועדה.

גבריאלה פיסמן: הדברים צריכים להיות שקופים וידועים לציבור.

יעקב אשר: אני מבקש שהנהלים האלה יפורסמו לציבור בהודעות, במודעות, בעיתונים או בכלי התקשורת, כדי שאנשים ידעו מה מותר ומה אסור.

מיכאל מלכיאלי: ככה גם יהיה יותר אמון במשטרה.

נירית להב-קניזו: הם יפורסמו באתר האינטרנט של המשטרה.

גבריאלה פיסמן: אנחנו נבקש שזה יתפרסם באתר האינטרנט של משטרת ישראל.

יעקב אשר: מאה אחוז.

גור בליי: לא נכניס את זה לנוסח.

נירית להב-קניזו: ההכשרה שהתכוונו להחיל על הפקחים חלה גם על שוטרים.

נירית להב-קניזו: מאחר והשוטרים אוכפים במשך תקופה מאוד ארוכה אז אין צורך להתנות את האכיפה שלהם בהכשרה, לכן אנחנו מבקשים שייכתב כך: לא יפעיל גורם מוסמך שאינו שוטר את סמכותו לשם פיקוח והטלת קנס מינהלי.

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: אלי לרענן את ההכשרה לשוטרים.

נירית להב-קניזו: אין בעיה של ריענון.

נירית להב-קניזו: השוטרים עוברים ריענון במסגרת התדרוכים שלהם כל הזמן.

נירית להב-קניזו: המילה "הכשרה" היא משהו הרבה יותר חזק.

קארין אלהרר: אוקי, מקבלת.

גור בליי: לגבי ההכשרה אני מבין את האמירה, אבל מדובר פה גם על בהתאם למדיניות פיקוח ואכיפה כללית.

גור בליי: השאלה אם השוטרים הם לא חלק ממדיניות הפיקוח והאכיפה הכללית הזאת.

גבריאלה פיסמן: הם בהחלט כפופים למדיניות.

גבריאלה פיסמן: לעניין ההכשרה – הם ממילא מוכשרים.

גור בליי: אם כותבים את המילים "שאינו שוטר" בהתחלה, זה כאילו מחריג אותם מהכל.

גבריאלה פיסמן: אנחנו נציע שהמדיניות תחול גם לגביהם.

גור בליי: נפטור אותם רק מנושא ההכשרה.

מירה סלומון: יתר הגורמים המוסמכים, לרבות המפקחים של המדינה, כן צריכים לעבור את ההכשרה הייעודית, נכון?

גור בליי: כן.

גור בליי: השוטרים מוחרגים רק מההכשרה.

יעקב אשר: למה קיצור התקופה חשוב?

גבריאלה פיסמן: קיצור התקופה מגביר את ההרתעה וגם יש מסר לציבור.

יעקב אשר: יש חקיקה שהממשלה הביאה על דחייה של כל מיני תשלומים, דוחות, דברים מהסוג הזה.

יעקב אשר: אני מבקש שתבדקו את זה.

גבריאלה פיסמן: אנחנו נבדוק.

יעקב אשר: לא צריך את זה.

יעקב אשר: אין פה שום היגיון, אין פה שום דבר, בטח לא בימים כאלה.

יעקב אשר: גם אם אדם ספג את הקנס, תנו לו לפחות לחזור לעבודה ולקבל משכורת כדי שהוא יוכל לשלם את הקנס הזה.

גור בליי: זה גם הזמן שבו הוא יכול להחליט אם הוא רוצה להישפט על העבירה או לא.

גור בליי: אין שום סיבה לקצר את זה.

לירון אשל: בנוגע לסעיף שנוגע לקטינים והכשרות - מאוד מאוד חשוב ריענון לשוטרים שבאים בממשק עם ילדים ובני נוער.

לירון אשל: רק בשבוע האחרון פורסם גם בכלי התקשורת על מפגשים מאוד טעונים של גורמי אכיפת החוק עם קטינים.

לירון אשל: יש קטינים גם מתחת לגיל 14.

לירון אשל: כל מפגש של קטין, גם אם זה לעניין מסיכה, עם פקח או שוטר, מאוד קל להלהיט אותו ומהר מאוד הסיטואציה יכולה להידרדר.

לירון אשל: לא סתם יש את פקודת המשטרה ואת חוק הנוער שמסדירים את המפגש של גורמי אכיפת החוק עם ילדים ובני נוער.

לירון אשל: אנחנו חושבים שחידוד הנהלים של המפגש עם ילדים ובני נוער חשוב למשטרה וחשוב לפקחים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לחזק את דברייך מתמונה שהופצה ברשת על אימא מסכנה עם שני ילדים במפגש עם שוטרת שאחזה ברובה במרחק של חצי מטר מהילדים.

מיכאל מלכיאלי: האם אתם חושבים שראוי ששוטרת תעמוד ליד ילדים מפוחדים עם נשק ותעצור אותם על אי עטיית מסכה?

יעקב אשר: משרד הבריאות, רציתם להגיד משהו על 45 יום?

טל וינר שילה: זאת עמדה הממשלה.

טל וינר שילה: זה כתוב בדברי ההסבר.

יעקב אשר: מה שאת עושה עכשיו לא ראוי שייעשה בוועדה.

יעקב אשר: את עושה לך קיצור דרך במקום להרים טלפון.

יעקב אשר: לא יכול להיות שנציגי משרד המשפטים אומרים שהם יבררו את הסוגיה ואתם לא תבררו.

יעקב אשר: אל תשלחי אותי לדברי הסבר.

יעקב אשר: את רוצה לבדוק שוב?

טל וינר שילה: לשאול תמיד אפשר.

יעקב אשר: תסבירי לי מה זה טוב לאכיפה.

יעקב אשר: אני חושב שבעניין הזה אין שום היגיון.

יעקב אשר: תרימו טלפון ותגידו: חברי הוועדה ויושב ראש הוועדה ביקשו שתשקלו את זה שוב כי ההרגשה של כולם בעניין הזה, קואליציה ואופוזיציה כאחד, שזה מיותר.

יעקב אשר: את המאמץ הזה אפשר לעשות גם באמצע הוועדה.

יעקב אשר: כרגע זה ירד מהנוסח.

יעקב אשר: אנחנו כרגע משאירים בהצעת החוק את הסכום שהממשלה ביקשה.

יעקב אשר: אני אגיש על זה הסתייגות.

קארין אלהרר: אני אצטרף אליך.

יעקב אשר: אני יודע שיש שיח כזה או אחר על העניין, לכן הסכום נשאר כמות שהוא כרגע.

קארין אלהרר: האם אפשר, ולא משנה מה הסכום שייכתב, שיהיה כתוב שקודם כל צריך להתריע?

נירית להב-קניזו: הסיפור של התראה הוא בעייתי.

קארין אלהרר: למה?

נירית להב-קניזו: מאחר והרשויות לא מסונכרנות במערכות ממוחשבות.

קארין אלהרר: לא הבנתי מה זה קשור למערכת ממוחשבת.

מיכאל מלכיאלי: יש משטרה ויש עירייה.

נירית להב-קניזו: יהיה קשה לשוטר שפוגש אזרח לדעת אם הוא קיבל התראה בעבר על ידי גורם אחר.

קארין אלהרר: אני רוצה לוודא שכל מי שנותן קנס, ולא משנה מה גובהו של הקנס, יתריע לפני שהוא נתן את הקנס, לא לראות בן אדם ברחוב ולתת לו מיד קנס.

גבריאלה פיסמן: את מדברת על מצב שבו השוטר אומר לאדם לחבוש מסכה?

קארין אלהרר: כן.

גבריאלה פיסמן: אפשר לבחון את זה.

יעקב אשר: אני מבקש שתבחנו את זה.

יעקב אשר: מירה, יש בעיה לעשות סנכרון בדברים כאלה?

מירה סלומון: כן.

יעקב אשר: האם אפשר ללכת לכיוון של התראה ורק בעבירה שנייה האדם ישלם?

יעקב אשר: אם יתברר שאותו אדם כשהוא בא לערער לא קיבל התראה עד היום, יורידו לו את הקנס.

גבריאלה פיסמן: יש משהו מאוד הגיוני בגישה שהציגה חברת הכנסת אלהרר.

יעקב אשר: בוודאי.

יואב סגלוביץ': כך המשטרה עובדת.

יעקב אשר: השאלה איפה זה בא לידי ביטוי.

תמר ליברטי: הנושא הזה עלה גם בשבוע שעבר, כשהוועדה דנה בהארכה בחקיקה של תוקף תקנות שעת חירום באזור מוגבל.

תמר ליברטי: יכולה המשטרה לקבוע מדיניות אכיפה שלפיה יש מקום לתת התראות בשלב הראשון, אזהרות בשלב הראשון.

תמר ליברטי: לקבוע את זה כחובה לפני מתן קנס זאת קביעה מאוד בעייתית.

תמר ליברטי: אם החוק יעבור היום בוועדה ויינתנו סמכויות להטיל קנסות גם לפקחים של הרשויות המקומיות, אני לא יודעת אם הרשויות המקומיות יהיו ערוכות לזה.

יואב סגלוביץ': למשטרה אין בעיה.

תמר ליברטי: האפשרות המעשית לבצע אכיפה בצורה כזאת היא מאוד מאוד מורכבת.

קארין אלהרר: למה?

תמר ליברטי: צריך לבנות מערכת שיודעת לסנכרן בין הפעם הקודמת לפעם הנוכחית, להביא למצב שלא תהיה אפשרות לתת קנס אלא בפעם השנייה.

תמר ליברטי: אני לא יודעת אם הרשויות המקומיות ערוכות לזה.

יואב סגלוביץ': שימי רגע בצד את סיפור הרשויות.

יואב סגלוביץ': האם המשטרה מסוגלת להיכנס למודל העבודה הזה?

תמר ליברטי: אני מזכירה שבנושא המסכות היה שלב שזה נקבע, אבל זה בוטל מהר מאוד.

תמר ליברטי: תוך שבוע חזרו למודל שביטל את חובת מתן ההתראה.

תמר ליברטי: המשטרה נערכה לדבר הזה כבר בעבר, אבל זה הוכח כדבר מאוד לא יעיל.

קארין אלהרר: מה לא יעיל בזה?

קארין אלהרר: דיברנו כאן עם נציג המשטרה שאמר במפורש שמזהירים קודם, שמחלקים מסכות קודם.

קארין אלהרר: הדבר הזה הוא עניין שבשגרה.

קארין אלהרר: עד לא מזמן בכלל לא ניתנו דוחות.

תמר ליברטי: המשטרה יכולה לקבוע את זה כמדיניות אכיפה.

תמר ליברטי: לקבוע כחובה בחקיקה שאי אפשר לתת קנס אלא אם כן מדובר בפעם השנייה, זה מאוד מסרבל את האכיפה.

יעקב אשר: קארין לא דיברה על התראה של נייר, היא דיברה על זה שההנחיה לשוטר תהיה שאם הוא רואה בן אדם שהמסכה שלו נטויה כלפי מטה או שהיא מבצבצת מכיסו והוא כרגע בלי מסכה, היא יאמר לו: תחבוש את המסכה מיד.

תמר ליברטי: זה חלק מההנחיות שתכתבנה.

יעקב אשר: זה מה שביקשה קארין.

יעקב אשר: כולנו איתה בעניין הזה.

יעקב אשר: חייבת להיות הנחיה ברורה.

יעקב אשר: ההנחיה הזאת תהווה שיקול דעת לשופט בערעור על דבר כזה.

תמר ליברטי: זה משהו שהמשטרה תיקח בחשבון.

יעקב אשר: משרד המשפטים, אפשר לנסח דבר כזה בחוק?

גבריאלה פיסמן: אני חושבת שזה מסוג הדברים שנכון להכניס אותם להנחיות.

קארין אלהרר: לא רק בהנחיות.

נירית להב-קניזו: נוסף לנוסח את האפשרות לתקן את ההפרה בתוך זמן סביר.

יעקב אשר: את האפשרות של האזרח.

גור בליי: מתן אפשרות.

נירית להב-קניזו: בשים לב לצורך בקביעת תנאים לאכיפה כלפי אוכלוסיות מיוחדות, וכן באפשרות לתקן את הליקוי.

יעקב אשר: מצוין.

קארין אלהרר: אפשרות לתקן לפני מתן קנס.

יעקב אשר: ברור.

יואב סגלוביץ': הרב גפני העלה רעיון שכל הקנסות, כולל של הרשויות המקומיות, ילכו לקופה שהיא לא של האוצר.

יעקב אשר: הרעיון של הרב גפני הוא רעיון מבורך.

יעקב אשר: אם הצעת החוק של הרב גפני תעלה ותצלח, אנחנו נדאג שבהצעת החוק יהיה כתוב שזה יחול גם על העניין הזה.

יעקב אשר: אני פונה לראשי הרשויות להשתמש בכספים האלה לטובת הנושא של הקורונה, לטובת הנושא של מיעוטי יכולת, קשישים.

טל וינר שילה: הנושא של קיצור הזמנים נבדק.

טל וינר שילה: משרד הבריאות נשאר בעמדה של הקבינט, להשאיר את זה על 45 ימים.

יעקב אשר: הוועדה לא קיבלה את זה.

טל וינר שילה: כמו שהזכירה כבר חברתי מהמשטרה תמר ליברטי, אנחנו מתנגדים לעניין ההתראה.

טל וינר שילה: זה היה, זה כבר נבחן ונמצא כלא יעיל.

טל וינר שילה: קשה לעמוד מה הוא זמן סביר.

גור בליי: לא נכנסת התראה.

יעקב אשר: אנחנו מוחקים מהנוסח את העניין של 45 יום.

יעקב אשר: נושא ההתראה בכלל לא היה בנוסח.

טל וינר שילה: גם לעניין תיקון הלקוי אנחנו מתנגדים.

יעקב אשר: גם אם המשטרה אומרת שזה בסדר מבחינתה?

טל וינר שילה: ברגע שזה במדיניות המשטרה זה משהו אחר.

יעקב אשר: זה במדיניות המשטרה.

יעקב אשר: גם זה יהיה בתוך הנוסח.

יעקב אשר: אני מבקש את הנוסח תוך 40 דקות, אם אפשר.

יעקב אשר: הישיבה נעולה.