ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 72, 2020-06-17 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון ואנחנו בעצם רוצים לסיים אותו כדי לתת ערבות מדינה.

עודד פורר: אדוני, אפשר הצעה קצרה לסדר?

משה גפני: שניה.

משה גפני: הצעת אישור בדבר העמדת ערבות מדינה למסלול סיוע מוגבר לעסקים בסיכון.

משה גפני: אני אמרתי בישיבה הקודמת ואני אומר את זה גם עכשיו, שאם לא יבואו אנשי האוצר לישיבה כאן ויישארו בזום, אני פשוט עושה הפסקה ולא מקיים את הדיון עכשיו.

משה גפני: שיבואו לכאן, אני לא יודע לנהל ככה ישיבה.

משה גפני: אני רוצה לאשר את זה.

משה גפני: יש הספקה עד שהם באים.

משה גפני: תודה.

עודד פורר: אפשר בינתיים הצעות לסדר?

משה גפני: השאלה מתי הוא מגיע.

משה גפני: אם באמת כמה דקות, אז אפשר.

משה גפני: חבר הכסת פורר, חבר הכנסת ברקת ביקש הצעה לסדר.

משה גפני: רבותי, אני שומע ממנהל הוועדה שהם בדרך לכאן.

משה גפני: עמית אמור להגיע תוך דקות אז בינתיים, אני אאפשר הצעות לסדר.

משה גפני: מי היה הראשון?

משה גפני: עודד, בבקשה.

משה גפני: ניר, ביקשת גם?

ניר ברקת: שלחתי לך מכתב, האם אפשר לקבל עוד מידע.

ניר ברקת: אני אדבר על זה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: עודד בבקשה.

עודד פורר: שלוש נקודות קצרות, אדוני, האחת לא קשורה לעניין הדיון אבל קשורה לדיונים שכבר התקיימו פה פעם אחר פעם בוועדת הכספים: יש את נושא החינוך המיוחד, המוכר שאינו רשמי.

עודד פורר: התקצוב לשם, שהיה אמור להתקבל, הבטיח הממונה על התקציבים שאגב, היום זה יום ההולדת שלו, של מרידור - -

משה גפני: מזל-טוב.

עודד פורר: - - הוא הבטיח.

עודד פורר: אז אולי בתור מתנה, שיקיים את ההבטחה שניתנה כאן בדצמבר 2019, למצוא את הפתרון.

עודד פורר: הוא הבטיח שמחצית מהתקציב הוא שם קודם כל כדי לפתור את זה.

עודד פורר: זה היה בדצמבר 19 ואנחנו נמצאים כבר באמצע 2020.

עודד פורר: זה הדבר הראשון.

עודד פורר: הדבר השני – לגבי הנושא של הדיון.

עודד פורר: אדוני, אני אתמוך ואני אצביע בעד האישור - -

משה גפני: כן, אמרת את זה גם בישיבה הקודמת.

עודד פורר: - - שוב, כי צריך להתקדם אבל יש פה שתי נקודות שעליהן צריך לשים את הדעת:

עודד פורר: האחת – הנתונים הם לא רק למי אישרו אלא אותי יותר מטריד את מי דחו.

עודד פורר: את מי דחו מהקרן הזה ומה פילוח העסקים שאותם דחו, ולפי זה אפשר יהיה ללמוד מי נמצא בסיכון.

עודד פורר: בכל העולם המערבי נותנים 70%-80% ערבות מדינה.

עודד פורר: פה נתנו עד עכשיו 15, עכשיו הם יגדילו ל-50 או 60, אני לא יודע על כמה זה ייסגר בסוף אבל בסדר, זה עדין לא מספיק, והעובדה היא שהנתון שהתפרסם אומר שעד עכשיו רק 11% מהעסקים פנו לבקש הלוואות.

עודד פורר: זה לא כי העסקים לא במצוקה, זה כי אין אמון במערכת.

עודד פורר: קח מוקד עירוני שאין אליו פניות – אין אליו פניות לא כי אין בעיות אלא כי אף אחד לא חושב שמישהו יטפל בפניה שלו.

עודד פורר: זה אותו דבר כאן, בהלוואות.

עודד פורר: העסקים והמגזר העסקי והעצמאים פשוט לא מאמינים בנתיב הזה.

עודד פורר: היחידים שקיבלו כאן הלוואות זה אלה שלא צריכים.

משה גפני: אבל תדע שכשאמרתי שלא נצביע, אנחנו נחכה - -

עודד פורר: יש אנשים שמחכים לזה, אני לא אומר לך שלא.

משה גפני: - - התקשרו אלי, קיבלתי הרבה טלפונים מאנשים פשוטים.

משה גפני: אני לא יודע מה פירוש המילה - - - ובעלי עסקים - -

עודד פורר: אז תסתכל שעד עכשיו מבחינת פניות – רק 11% פנו.

עודד פורר: זה אומר - -

משה גפני: בסדר, אבל אלה שלא פנו ורוצים לפנות – זאת שאלה קריטית.

עודד פורר: זה מראה שיש פה הרבה בעיות.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: ניר, שלחת לי מכתב.

משה גפני: תסביר את זה ואני גם אדבר אתם עכשיו, כשיבואו.

משה גפני: בבקשה.

ניר ברקת: ברוח מה שאמר עכשיו החבר פורר – קיבלנו נתונים, וקודם כל תודה רבה שנתנו לנו פילוח.

ניר ברקת: אני חושב שהפילוח נותן איזו שהיא פרספקטיבה טובה.

ניר ברקת: בעצם ממה נפשך?

ניר ברקת: ממה אנחנו מוטרדים?

ניר ברקת: האם התוספת שאנחנו עכשיו נותנים או האם בכלל, מי לא קיבל?

ניר ברקת: מה שמטריד אותנו זה – אנחנו מוטרדים מאלה שקיבלו רק הלוואה אבל השאלה היא מי לא קיבל לא מענק ולא הלוואה, ובסבירות גבוהה הוא לא קיבל את ההלוואה כי הוא בחשיפה גדולה, הוא בסיכון גדול בבנקים.

ניר ברקת: ולכן, אותו ניתוח שנתנו לנו לגבי מי שכן קיבל, יותר חשוב לנו לקבל לגבי מי שלא קיבל.

ניר ברקת: עכשיו, גם אני מקבל טלפונים, אבל אני מקבל טלפונים מכאלה שאולי לא יקבלו גם מתוך המענק הקיים ולכן, אנחנו חייבים לוודא, לפני שאנחנו לוחצים על הכפתור ומאשרים את הסכום התוספתי הזה ל-60%, ואני רוצה לברך על המגמה של התוספתי בערבות מדינה של 60% אבל אנחנו חייבים לוודא שלא תהיה קבוצה גדולה שלא מקבלת גם ב-60%.

ניר ברקת: לכן, הניתוח שאני מבקש ואני חושב שכל חברי הוועדה רוצים – ניתוח של אלה שלא קיבלו בשביל לדעת האם עכשיו, ב-60%, הם כן יקבלו?

ניר ברקת: אנחנו חלילה לא רוצים לעכב בדקה כסף לאנשים שצריכים לקבל.

ניר ברקת: אני רוצה להעיר עוד הערה בקונטקסט הזה: הלוואה מעמיסה את כל הבעיה על העסק.

ניר ברקת: המדינה, כשהיא נותנת אשראי, היא משאירה את הבעיה שלה עסק ורק אם הוא נכשל, המדינה נכנסת לעסק.

ניר ברקת: עכשיו, הרב גפני, אם היו נותנים את ה-60% האלה כמענקים, הסיכוי שהם יפשטו רגל יותר קטן.

ניר ברקת: תחשוב רגע מה המדינה אומרת: ניתן לכם מענק, ואם תיכשלו אנחנו נשפה את הבנקים ב-60% - -

משה גפני: ניתן לכם הלוואה, לא מענק.

ניר ברקת: לא, הבנקים יתנו את ההלוואה, ואם העסק נכשל המדינה משפה.

ניר ברקת: זאת אומרת שהמדינה אומרת שאם העסק נפל ונכשל ומקומות העבודה בו נסגרו, אז המדינה תשפה את הבנק.

ניר ברקת: מה ההיגיון?

ניר ברקת: אם אנחנו רוצים שלא יסגרו מקומות עבודה - -

משה גפני: ההיגיון הוא שאנחנו מקווים שרוב המקומות יצליחו.

ניר ברקת: עכשיו אנחנו מדברים על עסקים בסיכון עם 60% ערבות מדינה.

ניר ברקת: אז יותר נכון היה למדינה לתת את ה-60% האלה כמענק לעסקים שלא ייסגרו כי ממילא אם הם בסיכון ועזרת להם לשרוד – על הכיפק.

ניר ברקת: המענק בסבירות גבוהה – גם המדינה חושבת כך.

ניר ברקת: היא אומרת: אנחנו מעריכים ש-60% אולי ייסגרו ואז נשפה את הבנקים, שהבנקים לא יפסידו כסף מההלוואה.

ניר ברקת: אבל אני שואל את עצמי את השאלה הבאה: האם לא הגיע הזמן שבמקום ללחוץ על הכפתור, לתת 60% או לתת את הסכום הזה כמענק לאנשים הכי מסכנים?

ניר ברקת: ואז אנחנו משמרים מקומות תעסוקה, אנחנו מוודאים שלא ייסגרו מקומות תעסוקה.

ניר ברקת: ההלוואה, כפי שהיא ניתנת היום, לתפיסת המדינה לא מונעת סגירה והיא כ-60% סיכון על הבנקים.

ניר ברקת: ולכן, אני חוזר ואומר שהתפיסה של לתת ערבות מדינה ב-60% לעסקים שנמצאים במצב הכי קשה, אנחנו בעצם נותנים בסוף כרית ביטחון לבנקים ולא כרית ביטחון לעסקים.

ניר ברקת: אני חוזר ומבקש מאנשי האוצר לפתוח את העיניים.

ניר ברקת: הסכום קטן מדי.

ניר ברקת: האשראי זה לא באמת תמיכה לעסקים, זה רק לאפשר להם אולי להתמודד בעצמם יותר טוב ללא ערבות המדינה, זה ברור, אבל זה עדין לא הפתרון הנכון.

ניר ברקת: אני שואל את אנשי האוצר: אתם לא רואים את זה?

ניר ברקת: מה, רק אנשי עסקים מבינים את זה?

ניר ברקת: רק מי שבא מהתחום העסקי ומבין קצת בעסקים מבין שלתת היום ארבעה מיליארד – ואני אאשר את זה לטובת אותם עסקים שאולי זה בכל זאת יעזור להם אבל לתת סכום כזה בערבות מדינה – היה יותר טוב במקום כרית ביטחון לבנקים, פשוט לעזור לעסקים באופן ישיר.

משה גפני: הדברים שאתה אומר הם דברים חכמים, זה לא בפעם הראשונה שאתה אומר את זה בנושא הזה של ההלוואה.

משה גפני: אני, כיושב-ראש הוועדה, נמצא כל הזמן בהתלבטות חסרת תקדים, אני לא זוכר את המצב הזה של כל החוק הזה.

משה גפני: אני הייתי צריך ביום שני, כאשר זה בא, לאשר את זה.

משה גפני: אני מקבל ביקורת, ביקורת לא פשוטה.

משה גפני: אני מדבר על ביקורת - -

ניר ברקת: כולנו בצד שלך - - -

משה גפני: לא, אני לא חושב אבל לא משנה.

משה גפני: אני מייצג את הוועדה, וזה דבר שלכל הדעות ערבות מדינה עוזרת.

משה גפני: זה שצריך לעשות יותר, וזה שצריך לעשות את זה באופן שונה זה נכון לגמרי, אני בכלל לא מתווכח על זה.

משה גפני: השאלה, מה שעומד עכשיו בפנינו, מה שעמד ביום שני, האם לאפשר לאנשים להתקדם ולקחת את ההלוואות שהם לא קיבלו עד היום, מפעלים בסיכון, או שנגיד שנחכה ונראה על מה מדובר.

משה גפני: אני החלטתי שאני לא מביא את זה להצבעה ואני נותן פרק זמן שיביאו נתונים.

משה גפני: אני מסכים לגמרי שהנתונים הם נתונים טובים, לא מושלמים.

משה גפני: אתה כותב שצריך גם את הפילוח – אני אבקש את זה מהם.

משה גפני: אני אומר שיש מערכת שלמה שעובדת עכשיו – לא טובה, כן טובה.

משה גפני: אני לא מתווכח על העניין הזה אבל יש מערכות שלמות שאנחנו הולכים לאשר בשבוע הבא.

משה גפני: על כל פנים, זה אמור לבוא לדיון, הנושא הזה של פטור ממע"מ על הסיוע שנותנים, שזה גם דבר מאוד משמעותי.

משה גפני: יש שורה של צעדים שלא מספיקים ואפשר לעשות את זה יותר טוב וכולי וכולי אבל יש שורה של צעדים שבידיים שלנו לעצור, ובידיים שלנו לקדם ולהגיד: תביאו יותר נתונים, כמו שאתה כותב במכתב שלך, ותעשו יותר פעולות.

משה גפני: ניזום גם פעולות שלנו אבל אני עדין לא נמצא בשלב הזה בגלל מצב התפקוד פה והצורה הזאת עד שהם מגיעים.

משה גפני: ..

משה גפני: אני לא אוהב את זה.

משה גפני: תמונת המצב היא שברגע שקיבלתי את הנתונים ביקשתי מיד לשים את זה בסדר היום.

משה גפני: זהו.

משה גפני: אני אמרתי גם לטמיר – אני לא יכול לנהל את הישיבה כך.

משה גפני: אתה יושב על מענקי הסיוע.

משה גפני: הוא יושב בזום, זה כל רגע נתקע ואתה לא שומע מה הוא אומר והוא לא שומע מה שאתה אומר.

משה גפני: אמרתי שלפחות אותה קבוצת אנשים, באותו נושא שעומד על סדר היום, שהם יהיו כאן.

משה גפני: אי אפשר ככה לנהל את הישיבה בצורה הזאת.

משה גפני: לכן, מה שאתה אומר נכון ואני אדרוש את זה מהם ואנחנו ממשיכים לעקוב כי הוועדה שתעסוק בכל הדברים האלה, גם שזה יהיה בפועל, זו הוועדה הזאת.

משה גפני: אני חושב שצריך לאשר את זה כי אחרת, אנחנו עוצרים את התהליך.

משה גפני: בבקשה.

ניר ברקת: עוד דבר אחד, וזה הצעה לסדר: שימו לב שלכל החברות שהמדינה נותנת להם סיוע, היא לא בודקת להם את הקישקעס, היא לא בודקת אם גם הבנקים בסופו של דבר נותנים או לא נותנים את ההלוואה אבל בסופו של דבר, המדינה לא נכנסת לקרביים של העסק חוץ מחברה אחת – "אל-על".

ניר ברקת: "אל-על" יוצאת דופן - -

משה גפני: טוב, מדובר בסכומים גדולים.

ניר ברקת: זה לא משנה אם זה סכומים גדולים או לא.

ניר ברקת: המדינה לא יודעת לנהל תעופה.

ניר ברקת: פעם החברה הזאת הייתה חברת תעופה של המדינה - -

משה גפני: זה דיון עכשיו בוועדת הכלכלה, הנושא של "אל-על".

ניר ברקת: אני רוצה לומר שאנחנו ועדת כספים.

ניר ברקת: יש רק חברה אחת שהמדינה נכנסת לה לתוך הקישקעס ודורשת לפטר עובדים.

ניר ברקת: אנחנו, עד עכשיו, נותנים מענק למי שמגייס עובדים חדשים - -

משה גפני: לא הבנתי, אתה מבין בזה, אתה גם איש עסקים במהותך אבל אין הבדל בין סדרי הגודל שהמדינה עוסקת ב"אל-על" לבין סדרי גודל של מפעל שנותנים לו הלוואה בבנק?

ניר ברקת: התשובה היא לא.

ניר ברקת: אני אסביר: קודם כל, ברמה העקרונית, המדינה, שעכשיו מתיימרת ודורשת מ"אל-על" לפטר עובדים, המדינה דורשת פיטורי עובדים בחברה הזאת, ולגייס עובדים בכל שאר החברות במשק.

ניר ברקת: אני לא זוכר שהיו יוצאות דופן, חברות קטנות, חברות גדולות, לא זוכר את הדיון שהיה כאן, בכנסת, שחברה גדולה לא תקבל את ה-7,500 שקל - -

משה גפני: אז מה אתה רוצה להגיד בזה?

ניר ברקת: אני חושב שאנחנו צריכים גם פה, בוועדת הכספים, לדרוש דיון על נושא "אל-על" ולהבין יותר לעומק מדוע המדינה דווקא מתערבת - -

משה גפני: אני לא אכנס לקרביים של ועדת הכלכלה.

עודד פורר: אדוני, צריך לראות כי יבואו עוד דברים.

עודד פורר: נושאים שנוגעים בסיוע הכלכלי שהמדינה נותנת בקורונה – הן מחנות כאן בסוף כי הראייה היא ראייה כוללת.

עודד פורר: אתה רואה פה, בוועדה, את כל מה שהממשלה עושה בתחומים האלה ולכן, אי אפשר לנתק את הסיוע הזה מהסיוע הזה, והכל צריך להיות תכנית אחת.

עודד פורר: זאת גם הייתה הדרישה של הוועדה בתחילת המשבר.

עודד פורר: עד עכשיו אין לממשלה תכניות.

עודד פורר: אני לא ידעתי שזה בוועדת הכלכלה.

משה גפני: כן, זה בכלכלה.

משה גפני: לפי התקנון זה בכלכלה.

עודד פורר: לא, אבל יש ניסיון להביא דברים אחרים לוועדה הזאת.

משה גפני: הראייה הכוללת, מה שעודד מדבר זה נכון, נצטרך לעשות פה ואז יעלה גם הנושא של "אל-על".

ניר ברקת: בואו נקיים דיון עם ועדת הכלכלה.

ניר ברקת: אנחנו לא רוצים למנוע מהם אבל זה דיון מספיק ראוי.

ניר ברקת: מדובר באלפי אנשים שהמדינה דורשת לפטר, נושא מורכב, והוא לא קונסיסטנטי כי כל החברות האחרות, ככל שהם מגייסים עובדים, הם מקבלים יותר כסף.

ניר ברקת: כאן דורשים מהם לצמצם עובדים בשביל לקבל סיוע.

משה גפני: תראה, יש לי את הניסיון.

משה גפני: בוועדת הכספים יש הרבה פעמים שאנחנו נושקים לוועדות אחרות אבל יש דברים שלא תהיה ברירה וועדת הכספים תצטרך לעשות את זה כאשר אנחנו מדברים על מה שעכשיו אמרתם, על ראייה כוללת של הכלכלה בעניין הזה.

משה גפני: אני לא יכול לבוא ולהגיד: רגע, אני לא מדבר על "אל-על".

משה גפני: אני אדבר על "אל-על" אבל אני חושב שיש שוני.

משה גפני: נניח רגע לעניין הזה.

משה גפני: כן, בבקשה.

ינון אזולאי: לגבי ההחלטה של להעביר את זה היום – רק שתדע שזו החלטה - -

משה גפני: זו החלטה של הוועדה.

משה גפני: אני רוצה להעביר את זה היום.

ינון אזולאי: לא, זה בסדר.

ינון אזולאי: אני אתמול הייתי אצל המפיקים והם שאלו אותי: מתי הערבות הזאת תעבור.

ינון אזולאי: אז בסך הכל זה דבר טוב.

משה גפני: אני התכוונתי אחרי הישיבה - - -

ינון אזולאי: כן, אמרתי להם.

ינון אזולאי: אנחנו עושים את זה רק בשביל לנסות ולראות מה עוד אפשר לעזור בזה.

ינון אזולאי: אני רוצה להעלות משהו אחר שהוא לא מהנושאים: עכשיו, בדרך, שמעתי ב"גלי צה"ל" את הכתב צחי דבוש.

ינון אזולאי: הוא מביא דבר שרק נראה ונסתכל איך מנצלים את החל"ת: ארגון נכי צה"ל מפטר 13 עובדים של תחזוקה, של ניקיון, האנשים הכי מסכנים, מפטרים אותם שם מיד בסיום החל"ת.

ינון אזולאי: קראו להם לשימוע.

ינון אזולאי: אומרים שיש להם פחות תרומה אבל אם היו קוראים להם ושולחים אותם הביתה לגמרי – נו, תגיד שאין כסף אבל לוקחים במקומם חברת כוח אדם, חברת קבלן שתבוא ותעשה את העבודות האלה.

משה גפני: ארגון נכי צה"ל?

ינון אזולאי: ארגון נכי צה"ל, 13 עובדים.

ינון אזולאי: כבר ביקשתי שהמנכ"ל יחזור אלי.

ינון אזולאי: אני לא מבין את הדבר הזה, שדווקא שם מנצלים את האנשים החלשים ושולחים אותם.

מיקי לוי: תאמין לי, אני מתנצל שאני מפריע לך – הבנקים, חברות מזון, סופרמרקט - -

ינון אזולאי: סופר בכלל הרוויח כסף, אני לא יודע למה שלח - -

מיקי לוי: לא, תקשיב – פיטרו את העובדים כדי שהמדינה תשלם חל"ת והם שילשו את המחזורים שלהם.

מיקי לוי: שילשו.

מיקי לוי: אני אמרתי לאוצר: מי שפיטר לחל"ת עובדים והוא לא הפסיד כסף, אסור לפטר את העובדים, צריך להכריח אותו.

ינון אזולאי: חד וחלק.

ינון אזולאי: זה מה שניסינו להכניס בחוק, אם אתה זוכר, אבל שר האוצר לא אפשר לנו את זה.

מיקי לוי: נכון.

ינון אזולאי: אז לכן אני אומר כדוגמה, האנשים הכי מסכנים.

ינון אזולאי: הבכירים שם ימשיכו לקבל את המשכורת שלהם - -

משה גפני: אנחנו נקיים דיון על הדבר הזה.

משה גפני: אני רוצה לצאת קצת מהבלגן הזה, שיש דברים שצריך לא לעכב אבל אנחנו נקיים דיון על העובדים במקומות שבהם, מה שאתה מעלה.

משה גפני: לא ידעתי על ארגון נכי צה"ל, שמפטרים את העובדים הכי מסכנים ומקבלים - - - אנחנו נקיים דיון על כל הנושא הזה, רבותי, ברגע שזה יתאפשר.

מיכל שיר סגמן: אני גם רציתי לומר כמה מילים: צריך לתת את הדעת לעסקים חדשים שנפתחו בשנת 2019-2020.

מיכל שיר סגמן: מדובר בעסקים שהשקיעו מאות-אלפי שקלים.

מיכל שיר סגמן: למשל, אדם פתח חנות והשקיע 250,000 שקלים אבל החנות בחודשים האחרונים סגורה.

מיכל שיר סגמן: לעסקים האלה אין מענה בכלל, הם נופלים בין הכיסאות וצריך לתת עליהם את הדעת כי הם לא ישרדו, ומדובר בהפסד כספי אדיר.

מיכל שיר סגמן: בנוסף, כל העניין של המענקים של מאי ויוני – הרי המדינה מאריכה את דמי האבטלה אבל שוב, לעצמאים אין את המענה הזה, אין המשך.

מיכל שיר סגמן: עוד הלוואה ופחות הלוואה זה נחמד אבל בסוף, הם צריכים אוויר לנשימה וצריך גם על זה לתת את הדעת.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רבותי, אפשר לשבת ליד השולחן?

משה גפני: ברוכים הבאים.

משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה להגיד את זה לכולם: לא יתקיים דיון על נושא שעומד על סדר היום אם אלה שהם מרכזיים בעניין הזה לא יבואו לכאן.

משה גפני: אני לא יכול לקיים את הישיבה הזאת בזום, וזה לא בסדר.

משה גפני: אני אומר לכם - -

מיקי לוי: אנחנו רוצים לראות אתכם בעיניים, מה שנקרא.

משה גפני: - - אנשים בכירים במשרד האוצר – אני באמת לא יכול לנהל ככה את הישיבה, זה בלתי אפשרי.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון לאחרונה, אסי מסינג ישב שם וזה נתקע באמצע.

משה גפני: זה לא לאופי שלי, אני לא יכול לעשות את זה.

קריאה: אין בעיה, בשמחה.

משה גפני: יש אפשרות מצד הכנסת, יש מספר אורחים או מספר מוזמנים שיכולים לבוא לכאן – לפי דעתי, יכולים להגיע יותר, צריך לראות איך עושים את זה ותלוי גם מה הנושא.

משה גפני: בכל נושא יכולים לבוא, ואני אומר את זה לא רק למשרד האוצר, אני אומר את זה לכל המשרדים.

משה גפני: אי אפשר לקיים את הישיבה הזאת אלא בזום – לא תהיה ישיבה, אני לא יכול לעשות את זה.

משה גפני: שיעבירו את זה לוועדה למאבק בנגע הסמים.

משה גפני: אני לא יודע אם כבר הוקמה - -

קריאה: היא עוד לא הוקמה.

משה גפני: אתה בוועדה לקידום מעמד האישה?

עודד פורר: כן, גם היא עוד לא הוקמה.

משה גפני: על כל פנים, אני לא אומר את זה רק למשרד האוצר, אני אומר את זה לכולם, שאני לא יכול לקיים ככה את הישיבה.

משה גפני: אני חשבתי שהישיבה הזאת תהיה זמן קצר, וצר לי שלא באתם והיינו צריכים לחכות לכם, אבל בסדר.

משה גפני: מכאן ואילך, אני מבקש שתאמר לי לפני הישיבה האם באים או לא באים.

משה גפני: אם לא באים, אנחנו נודיע שאין ישיבה.

משה גפני: יכול להיות שיהיו כאלה שיהיו מרוצים שלא יהיו ישיבות אז נעשה את הישיבה בלעדיהם אבל זו תהיה ישיבה מסוג אחר.

משה גפני: אנחנו מבקשים להשלים את העניין של ערבות המדינה.

משה גפני: אני מבקש, אם אפשר בקצרה להסביר.

משה גפני: אני לא הצבעתי.

משה גפני: על-פי מה שאמרו חברי הוועדה, ביקשנו יותר נתונים.

משה גפני: אנחנו קיבלנו את הנתונים מכם, עדין לא מספיק.

משה גפני: אני לא אעכב את ההצבעה בעניין הזה.

משה גפני: ביקש חבר הכנסת ניר ברקת – אני אעביר לכם את הבקשה שלו בשם הוועדה.

משה גפני: אני אבקש שאתם תביאו את זה, אנחנו לא הולכים לשום מקום.

משה גפני: אנחנו נצטרך לעקוב אחרי מה שקורה.

משה גפני: אמרתי במליאת הכנסת, כשהצגתי את החוק לעידוד עסקים, את המענק לעידוד עסקים, אמרתי שיש מערכת שלמה של פעולות שעכשיו הממשלה עושה – בין היתר הפטור ממע"מ, מה שאמורים להביא, את הנושא של ערבות מדינה ויש הרבה השגות על הדבר הזה.

משה גפני: אנחנו נעקוב אחרי מה שקורה ונראה אם אכן באמת זה משיג את מטרתו.

משה גפני: מישהו יכול בקצרה להשלים את ההסבר בעניין הזה?

משה גפני: בבקשה.

עמית מרזאי: להתחיל מהתחלה?

משה גפני: לא מהתחלה, קיימנו על זה דיון.

משה גפני: תשלים את הנושא הזה, מה לפי הערכתכם הולך לקרות עם העניין הזה, מה אתם מבקשים מאתנו ומה הצפי שיקרה עם זה.

עמית מרזאי: אוקי.

עמית מרזאי: אני ממונה ערבויות מדינה באגף התקציבים.

משה גפני: אתה יודע שאתה נראה אחרת לגמרי כאן מאשר בזום?

משה גפני: פה אתה נראה יותר נחמד.

משה גפני: בבקשה.

עמית מרזאי: אנחנו פה בפעם הרביעית.

עמית מרזאי: מסוף מרץ ועד היום, היינו פה שלוש פעמים קודם לכן.

עמית מרזאי: הקמנו את הקרן לעסקים קטנים ובינוניים בערבות מדינה, בסיוע לעסקים כדי להתמודד עם קשיי הקורונה.

עמית מרזאי: אנחנו פה בפעם הרביעית כדי להגדיל את הקרן בפעם הרביעית, אחרי שקיבלנו את אישור הוועדה ל-2.1 מיליארד שקלים ערבויות, שאפשרו 14 מיליארד שקלים אשראי לעסקים קטנים ובינוניים במשק.

עמית מרזאי: אנחנו נמצאים היום בניצול של מעל 13.6 מיליארד מהכסף, שזה אומר כ-96% - -

משה גפני: כמה?

עמית מרזאי: כ-13.6 מתוך 14 מיליארד מאושרים.

עמית מרזאי: אנחנו מבקשים את אישור הוועדה פעם נוספת להגדלה בשתי מנות: מנה אחת – ארבעה מיליארד, נקרא לזה במסלול הרגיל.

עמית מרזאי: כאן אנחנו מבקשים 600 מיליון שקלים אישורים שיאפשרו לנו עוד ארבעה מיליארד שקלים, והגדלה נוספת של 2.4 מיליארד ערבות כנגד ארבעה מיליארד שקלים נוספים.

עמית מרזאי: זה אותו מסלול לעסקים מסוכנים יותר, אנחנו קוראים לו מסלול מוגבר.

עמית מרזאי: הוא אמור להגדיל את כמות העסקים שמקבלים מענה בסיוע המדינה דרך הערבות שמממנת את הגופים המממנים.

עמית מרזאי: - -

קריאה: זה עדין לא התחיל, נכון?

עמית מרזאי: זה עדין לא התחיל, אנחנו מחכים לאישור הוועדה.

עמית מרזאי: - - וגם הגופים המממנים עצמם, הם מחכים לאישור הוועדה.

עמית מרזאי: הם מכירים כמובן את התהליך.

עמית מרזאי: אנחנו מניחים ש - -

משה גפני: זאת אומרת, לסכם את הדברים, על כמה כסף אנחנו מדברים לפי החלוקה הזאת?

עמית מרזאי: אנחנו מדברים על עוד שלושה מיליארד ערבות מדינה, שיאפשרו עוד שמונה מיליארד שקלים אשראי.

משה גפני: שמונה מיליארד שקלים אשראי.

משה גפני: טוב.

עמית מרזאי: כך שסך הקרן תסתכם ל-22 מיליארד שקלים.

עמית מרזאי: אני אציין שהקרן אפשרה לעסקים לקבל כסף בקצב מאוד מהיר.

עמית מרזאי: אנחנו דיברנו על הנתונים, אדבר עליהם שוב: בחודש אפריל - העסקים קיבלו יותר משישה מיליארד שקלים.

עמית מרזאי: בחודש מאי – קיבלו עוד קרוב לשישה מיליארד ועכשיו, הקצב הואץ נוכח הכספים שאנחנו מבקשים פעם נוספת.

משה גפני: עידו, אתה רוצה להוסיף?

משה גפני: אני הרבה זמן לא שמעתי אותך.

משה גפני: בבקשה, ניר, רק אם אפשר בקצרה.

ניר ברקת: אני טוען שלתת מענק בסדר גודל, מגדיל את השרידות של העסק ולכן, אני שואל: אם אנחנו נותנים 2.4 מיליארד שקלים שממנף לארבעה מיליארד שקל ערבות מדינה, 60%, מה דעתך לתת אופציה לעסקים לקחת עד 60% מענק במקום הלוואה?

ניר ברקת: הרי מבחינת המדינה זה יוצא אותו דבר לכאורה, ואז העסקים יוכלו לבחור האם הם לוקחים אשראי בסיכון כזה או אחר, ואם הם נכשלים אז אתה משפה את הבנקים, אז הבנקים יוצאים ניטראליים פה אבל אותי יותר מעניינים העסקים.

ניר ברקת: אם תציע במקום 2.4 מיליארד שקל, שאתה מבקש מאתנו שנאשר, שזה בסך הכל ערבות לבנקים, תן במקום זה אופציה למענק לעסקים ב-60% או ב-30% עם חצי מהעסק הלוואה, ותשאיר לעסקים את האופציה להמיר את האשראי במענק.

ניר ברקת: אין לי ספק שזה יגדיל את השרידות.

משה גפני: בבקשה, תשובה.

משה גפני: חכה עידו, כן, בבקשה.

רם בן ברק: הערבות, אתם מדברים על 2.4 מיליארד שקלים ערבות שתהפוך להוצאה רק במידה והעסק לא מחזיר את - - -

משה גפני: נכון, נכשל.

רם בן ברק: אז אנחנו מאפשרים לקחת סיכון של 2.4 מיליארד שקל.

רם בן ברק: בפועל זה יהיה פחות מתקציב המדינה.

עידו סופר: אבל זה משוריין בתקציב.

עידו סופר: כל זמן שהעסק עובד - - -

משה גפני: בבקשה, תשובות.

משה גפני: רגע, מיכל בבקשה.

מיכל שיר סגמן: הקרן לסיכון מדברת על עסקים שהם 50% בהפסדים, ירידה במחזור של 50%.

מיכל שיר סגמן: איך קבעתם דווקא את ה-50%?

מיכל שיר סגמן: האם יש איזה שהוא פילוח של כמה עסקים ב-20%, כמה ב-30%, כמה ב-40% וכולי.

מיכל שיר סגמן: השאלה למה דווקא 50%, והשאלה שאני שואלת היא בגלל שעלולים להיות הרבה מאוד עסוקים שאולי דווקא נמצאים בנתח האחד לפני, ואז אמנם באנו לעשות משהו טוב אבל השארנו פלח שלם של עסקים שהולכים לא לקבל מענה, ואולי הם הרוב.

משה גפני: כן, בבקשה.

ינון אזולאי: השאלה שלי היא: מתוך המסורבים, אלה שביקשו את ההלוואה וסורבו – כמה מתוכם סורבו בגלל שהמדינה סירבה, כלומר משרד האוצר בבדיקת האשראי שלו, וכמה מתוכם, שאחרי שהמדינה אישרה אותם, הבנק סירב?

משה גפני: עידו, אני מבקש לענות כי ב-11:00 צריכים לסיים את הישיבה.

עידו סופר: כמובן.

עידו סופר: לגבי המסור

עידו סופר: בים – זה באמת דורש הסדר, צריכים להבין את התהליך.

עידו סופר: התהליך הוא כזה, שעד מיליון שקלים אישורים לגופים מממנים, יש סמכות לאשר ללא נציג ציבור.

עידו סופר: מעל מיליון שקלים אישורים – משתתף נציג ציבור בוועדת האשראי.

עידו סופר: בכל מקרה, לא משתתף נציג האוצר באף אחת מהוועדות ולכן, ההחלטה החיתומית של הגוף המממן היא ההחלטה, והיא מקצועית לחלוטין.

עידו סופר: צריך – הוא יכול להחזיר, כן או לא - -

ינון אזולאי: אבל אני יודע שהוא עובר שתי בדיקות.

עידו סופר: הוא לא עובר שתי בדיקות.

ינון אזולאי: אני מכיר לקוחות שפנו, ששלחו אותם ונתנו להם בדיקה אחת – הם קוראים לזה שמשרד האוצר עכשיו - - - ויש שמגיע לשלב השני, שהוועדה כן אישרה להם אבל הבנק אומר: אני לא מוכן.

עידו סופר: תקשיב, אני אומר את הדברים כמות שהם, ויכול להיות - -

ינון אזולאי: אני אומר את הדברים מהסיפורים שאני מקבל.

עידו סופר: אני עומד מאחורי התהליך.

עידו סופר: אני רק אומר שבעבר היה תהליך מדורג שבו היה גוף מתאם לפני הבנק, והיום אין תהליך מדורג כך שהכל זורם לבנק בוועדה אחת – או שהיא בהשתתפות נציג ציבור או שהיא לא בהשתתפות נציג ציבור - -

משה גפני: טוב, הלאה.

קריאה: יכול להיות שמכניסים בתוך הקריטריונים האלה את הנושא של כמה המחזור העסקי מגיע מכסף מזומן?

קריאה: יש עסקים - - -

משה גפני: סליחה, אי אפשר, שלמה שם שואל בלי רשות כמובן.

שלמה קרעי: אני שואל על עסקים שסורבו, שהבנק ענה להם בתשובה שלילית - - - הם, באופן אוטומטי יוכלו לקבל מה-60% האלה או שגם יש להם עוד - - -

משה גפני: מי שסורב, האם הוא יכול לקבל שוב בעקבות האישור של האשראי הזה?

עמית מרזאי: כמובן.

עמית מרזאי: מי שסורב וקיבל כבר את הסירוב צריך להקיש חזרה במערכת את הפרטים שלו, והתהליך ממשיך כרגיל את המסלול - -

קריאות: - - -

עמית מרזאי: יכול להגיש את ההלוואה המשלימה.

עמית מרזאי: הכל פתוח, בסדר?

קריאה: יש מקום להגשות נוספות, גם למי שנדחה - - -

שלמה קרעי: לא, השאלה אם למי שסורב, יהיה לו גם את התנאים של הפסד של 50%, מה שדיברו קודם?

עמית מרזאי: כן, כן.

עמית מרזאי: עבור המסלול המוגבר - -

שלמה קרעי: אז מה עשית בזה?

שלמה קרעי: הוא סורב במסלול הרגיל.

שלמה קרעי: הרי אין לו הפסד של 50% - - -

עמית מרזאי: זה בדיוק מה שעשינו, אנחנו אפשרנו לבנק לקחת סיכון נוסף, גבוה יותר, באמצעות ערבות גבוהה יותר ולכן, אם הוא סורב כתוצאה מסיכון שהבנק לא יכול לקחת קודם ויכול לקחת היום, אנחנו רוצים להניח שהבנק יוכל לסייע לו.

שלמה קרעי: רגע, אבל הוא יהיה חייב את ההפסד של ה-50% האלה?

עמית מרזאי: זה לא הפסד, זה ירידה במחזור.

שלמה קרעי: אבל אין לו ירידה במחזור.

עמית מרזאי: זה לא טריוויאלי עבור עסקים שנפגעו בצורה מהותית בתקופה שבה - - -

שלמה קרעי: אבל אם אין ירידה במחזור אבל הוא סורב במסלול הרגיל?

עמית מרזאי: התשובה היא לא.

עמית מרזאי: מעל 50%.

שלמה קרעי: עידו, אני לא מצליח להבין, הוא סורב במסלול הרגיל ואין לו ירידה של 50%, יש לו ירידה של 40%.

עידו סופר: אני אתייחס בצורה מסודרת, ברשותכם.

מיכל שיר סגמן: רגע, עוד שאלה נוספת: אתם יודעים כמה זמן ייקח לכסף הזה להיגמר?

מיכל שיר סגמן: זאת אומרת, אנחנו יודעים כמה עסקים יש שידרשו את זה, והאם יכול להיות שבתוך שלושה ימים נצטרך לבוא לכאן שוב כדי לאשר?

עודד פורר: אל תדאגי.

עודד פורר: עד שהקרן הזאת תתחיל לפעול ייקח שבועיים.

עודד פורר: אחר כך - - -

משה גפני: טוב, רבותי, הבנו.

משה גפני: אני מבקש תשובה, אני רוצה לעבור להצבעה.

משה גפני: שלמה, הבנו.

משה גפני: לא לענות לו.

משה גפני: בבקשה עידו.

עידו סופר: אני אתייחס לכמה דברים: 1.

עידו סופר: אני רוצה להגיד שאני רואה כאן גם משתתפים, בין היתר איתי ויגמן וניר שפר ושי ברמן ורועי שנמצאים פה.

עידו סופר: כל העסקים האלה זה עסקים שבאמת צריכים ומחכים לקרן הזאת.

עידו סופר: אלה עסקים ברמת סיכון יותר גבוהה מאשר קיימת.

עידו סופר: רובם, אגב, וזה שאלה לגבי ה-50% - או שלא היו פעילים באפריל בכלל או שהם – אגב, ונתנו גם את האפשרות במאי, עניינים של שוטף פלוס וכולי אבל זה אמור לתפוס את העסקים ולהם יש זכות ראשונים מבחינתנו, ולשם אנחנו רוצים שהכסף ילך.

עידו סופר: אי אפשר להגדיר ענפים, הדבר הזה הוא בלתי אפשרי אבל מרבית העסקים מבחינתנו, מבחינת הפילוח שעשינו, נמצאים ברמה כזאת שהם לא היו פעילים, הענף שלהם הושבת בצורה כזאת שהם לא פעלו חודש שלם ולכן, גם נראה את הירידות בפעילות.

מיכל שיר סגמן: יש לכם את הפילוחים של העסקים האלה?

עידו סופר: אני אגיד לך עוד פעם: אנחנו כן רואים, וזה גם צורף לכם, איזה ענפים ברובם – אז ניתן לבוא ולשייך ברמה מסוימת אבל העניין הוא שזה תלוי גם במאפייני העסק עצמו.

עידו סופר: אז השאלה הזאת – אפשר לענות לך בפשטות אבל זאת שאלה מאוד מורכבת וזאת המציאות.

עידו סופר: יש עסקים שפועלים, לצורך העניין, רמת החוב שלהם מאוד נמוכה ויש להם נכסים אחרים בבנק והם כן יכולים, תלוי גם בגודל.

עידו סופר: יש עסקים אחרים שמצבם הוא קצת יותר - -

מיכל שיר סגמן: העצמאים והעסקים הקטנים.

עידו סופר: עכשיו, 60% ערבות – אתם צריכים להבין: המשמעות היא שהבנק יכול לקחת סיכון לרמה של שלושה מתוך חמישה עסקים במדינת ישראל, שייקחו במסלול הזה כסף ולא יחזירו שקל.

עידו סופר: זו רמת סיכון אדירה, וזה הולך לאפשר לבנקים, לטעמנו, לתת מענה לשלל העסקים שכרגע ממתינים לזה כמו חמצן.

עידו סופר: השאלה שלך, חבר הכנסת ברקת, היא שאלה נכונה שגם חשבנו עליה ובסוף, רמת המינוף פה היא לא גבוהה כפי שחשבנו אבל כן, גם בהיבט של מינוף של אחד ושני שליש על הכסף, זה לא מעט בסכומים האלה.

עידו סופר: פעם שנייה – גם יכולת החיתום המהירה של הבנק, הפיזור הגיאוגרפי והמענה לעסקים - -

ניר ברקת: מענק זה יותר מהר.

ניר ברקת: אם אתה נותן מענק בגובה - - -

עידו סופר: זה מאוד תלוי אבל לבוא ולכוון את זה לאוכלוסייה מסוימת כשיש היכרות מוקדמת, ואחר כך, אגב, בדרך כלל יש הלוואה אחת אז יכול להיות שתהיה גם יכולת פריסה.

עידו סופר: זה מערכת יחסים קצת יותר מורכבת בין הבנק לבין הלקוח אז ברגע שיש לה את המחויבות הראשונית הזאת, זה יכול להתפרש אחר-כך גם לתועלות אחרות של כלים.

עידו סופר: זה לא הכלי היחיד.

ניר ברקת: ברשותך, שאלת המשך בנושא הזה: השאלה מה הזווית - אם אתה מסתכל רגע תור עסק ואתה רוצה לעזור לעסק לשרוד או לייצר יותר מקומות עבודה – תראה, אם הוא נכשל, גרעת מקומות עבודה, יש פחות לאן לחזור.

עידו סופר: אנחנו לא חלוקים על המטרה, אנחנו רק אומרים שיש סט מסוים של כלים.

עידו סופר: כלי אחד שמדובר עליו לא מעט זה הלוואות ברמת סיכון יותר גבוהה, זה מיועד – חבר הכנסת קרעי, אני אגיד במילה: 50% נראה לנו הרף הנכון למקד את זה בעסקים האלה, אם נראה שצריך לעשות הקמות, אנחנו נעשה הקמות.

מיכל שיר סגמן: לכן שאלתי האם יש פילוח לפי אחוזים כי יכול להיות - -

משה גפני: מיכל, ביקש את זה ניר ברקת ועכשיו גם את אומרת את זה.

משה גפני: אנחנו מבקשים נתונים נוספים.

משה גפני: אני אעביר לכם את השאלות שמיכל וגם שלמה דיבר על זה קודם.

משה גפני: אין יותר דיון - -

קריאות: - - -

משה גפני: אבל את זה אנחנו מבקשים מהם.

עמית מרזאי: התשובה, חבר הכנסת - -

משה גפני: לא, אני לא רוצה תשובה.

משה גפני: אני רוצה שתעבירו בכתב לוועדה.

שלמה קרעי: אתה עושה אותנו חותמות גומי.

משה גפני: שלמה, תקשיב לי.

משה גפני: המילה "חותמת גומי" היא מילה מאוד מעניינת.

משה גפני: אני לא הגשתי הסתייגות על משהו והצבעתי נגד ההסתייגות של עצמי.

משה גפני: מה שאני מבקש, בשמכם שלמה – ביקשתי קודם ולא הצבעתי, תבחן את ההיסטוריה של וועדת הכספים, האם ערבות מדינה, שהמדינה נותנת, האם יושב-ראש ועדה מטעם הקואליציה לא מצביע.

משה גפני: האם קרה דבר כזה?

משה גפני: תבדוק אולי בליכוד אם קרה דבר כזה, אבל נניח לעניין הזה.

משה גפני: למה לא הצבעתי?

משה גפני: לא בגלל שאני חושב שזה לא נכון, זה נכון.

משה גפני: זה עזרה גדולה.

משה גפני: ביקשנו נתונים, קיבלנו נתונים, לא מספיק עדין.

משה גפני: אני לא רוצה לעכב את ההצבעה, אני קיבלתי טלפונים אבל גם אם לא הייתי מקבל טלפון אחד, אני לא הייתי שלם עם זה שאנחנו לא מאשרים את זה ולא בגלל שאנחנו חותמת גומי אלא בגלל שאנחנו מפעילים לחץ על הממשלה לתת יותר ויותר דברים.

משה גפני: אנחנו נמצאים בתקופת קורונה קשה מאוד מבחינה כלכלית.

משה גפני: אנשים נופלים, לא יהיה להם לחם לתת לילדים.

משה גפני: לכן, אני רוצה לאשר את זה.

משה גפני: אנחנו נעביר לכם את הפנייה של חבר הכנסת ניר ברקת.

משה גפני: אני אבקש את הנתונים האלה, אנחנו נמשיך לעקוב אחרי מה שקורה, לאן זה עבר.

משה גפני: כן, שלמה.

שלמה קרעי: אני אתך לגמרי.

שלמה קרעי: אני יודע שאתה פועל לטובת החלשים והכל טוב ויפה אבל הפרקטיקה כאן, של אלה שסורבו ולא בטוח שיכולים להיכנס לקרן, זאת פרקטיקה בעייתית.

שלמה קרעי: אלה שסורבו מהקרן הרגילה – זאת אומרת שהם מסוכנים אבל אולי לא מספיק מסוכנים ואי אפשר להשאיר אותם כך.

משה גפני: טוב.

משה גפני: נמשיך את הדיון הזה אבל אנחנו צריכים לאשר - -

ניר ברקת: אבל הוא לא ענה לי – אם המדינה שמה 2.4 מיליארד שקל, היא אומרת: בוא נשים בצד.

ניר ברקת: לכישלונות של העסקים, נשפה את הבנקים.

ניר ברקת: זה מה שאנחנו אומרים, נכון?

משה גפני: אנחנו לא אומרים כך אבל אתה מסביר את התוצאה.

ניר ברקת: הם יגידו לך חד-משמעית שמה שאני אומר זה נכון.

ניר ברקת: עכשיו, אני אומר שאם כבר שמת 2.4 מיליארד שקל, מדוע לא תיתן אופציה לעסקים, חלקם ייקחו את האופציה הזאת ואתה תציל מקומות עבודה ולא בדיעבד תשפה את הבנקים על אובדן מקומות עבודה.

ניר ברקת: אני שואל, למה לא לעשות את זה אם ממילא אנחנו שמים 2.4 מיליארד שקל בצד?

עידו סופר: אני חושב שמרבית העסקים שלוקחים כאן הלוואה, מאמינים ביכולת שלהם להצליח.

עידו סופר: אז מינוף של אחד ושני שליש הוא כן משמעותי על הכסף.

עידו סופר: דבר שני, אני חייב להגיד שיש פה גרייס של שנה.

עידו סופר: יש כאן ריבית מסובסדת לשנה - - -

ניר ברקת: אבל לא ענית לי למה לא תיתן את האופציה לעסקים - - -

עידו סופר: חבר הכנסת ברקת, יש מערך שלם.

עידו סופר: אפשר עוד משפט?

קריאות: - - -

משה גפני: ניר, אני לא ממשיך את הדיון.

משה גפני: אמרת את הדברים שלך והם לא יכולים עכשיו לשנות את זה.

משה גפני: עידו, מה אתה רוצה להגיד?

עידו סופר: עלתה שאלה – רק להבהיר: הבקשה כאן היא להגדיל את המסלול הרגיל בארבעה מיליארד ויחד עם זאת, את המסלול המוגבר.

עידו סופר: זה אמור לאפשר לבנקים כן לקבל החלטה יותר אופטימאלית לאיזה עסקים – אני אומר שההגדלה הזאת בשני המסלולים נועדה לאפשר לבנקים לשייך את - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עודד, משפט ואנחנו מצביעים.

עודד פורר: בדרך כלל הבאתם גם את תנאי ההלוואה, כשאנחנו אישרנו את זה, את כל הטבלה, כמה גרייס וכולי.

עודד פורר: הטבלה הזאת לא לפנינו.

עודד פורר: האם אפשר לשלוח אותה לחברי הוועדה.

משה גפני: בסדר, אני מבקש שתעבירו לוועדה ואנחנו נעביר את זה לכל חברי הוועדה.

משה גפני: מה הדבר הזה?

משה גפני: ניר, עם כל הכבוד.

משה גפני: אנחנו מבקשים תעבירו לנו בכתב.

משה גפני: יכול להיות שנקיים דיון ספציפי על העניין, לראות ולעקוב אחרי מה שמתפתח, האם באמת החששות שהועלו פה, האם הם באמת חששות שמיושמות ונצטרך לחשוב ביחד איך אנחנו משנים את זה.

משה גפני: אני אבקש את הנתונים.

משה גפני: אני מבקש שתעביר להם את המכתב של ניר ברקת.

משה גפני: אני אבקש את החוזה של מה שביקש עודד פורר, שתעבירו לנו ונעביר לכל חברי הוועדה.

משה גפני: אנחנו מתבקשים לאשר העמדת ערבות מדינה למסלול סיוע מוגבר לעסקים בסיכון לפי הדיונים שקיימנו גם בישיבה הקודמת וגם היום.

משה גפני: מי בעד אישור העמדת ערבות המדינה ירים את ידו?

משה גפני: בעד – הרוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הערבות אושרה פה אחד.

משה גפני: אני מבקש להודיע שהתקבלה הודעה בוועדה, שראש המטה הכלכלי של שר האוצר הודיע שהוא מבקש למשוך את הבקשה למה שהתחלנו את הדיון בו, לגבי הנושא של הפטור ממע"מ על הדלק.

קריאות: - - -

מיכל שיר סגמן: אבל הרב גפני, אני אומרת שכמו בפוקר, בוא נעשה אני מושך ומעלה.

מיכל שיר סגמן: אני אומרת – בוא ניקח את ההצעה הזאת ונחיל אותה על עמותות - -

משה גפני: זה לא יהיה ככה, זה יהיה כמו שהיה בפעמים הקודמות.

משה גפני: זה גם אחד הדברים שאמר לי שאנחנו לא מקיימים דיון כמו שצריך והם יחזרו לפה.

משה גפני: אני אומר לך, הם יחזרו.

משה גפני: אנחנו לא מנהלים פלנגות, אנחנו מנהלים מדינה, וצריך לקחת את המכלול בחשבון.

משה גפני: הם יחזרו להערכתי.

משה גפני: מאיפה אני יודע את זה?

משה גפני: אני יודע ממה שהיה בעבר.

משה גפני: מה היה בעבר, כשהם באו וביקשו את זה ובסופו של דבר הוועדה אישרה?

משה גפני: הם באו לכאן האנשים שעוסקים בעניין להגיד לחברי הוועדה: תדעו, אם אתם מאשרים קורה מה שקורה, אם אתם לא מאשרים קורה מה שקורה והוא מציג את הנתונים וצריך להחליט.

משה גפני: יאמר לזכותו של עודד פורר – לא לזכותו, הוא הצביע נגד אבל הוא שמע אותם.

משה גפני: אני לא יודע בתוך תוכו מה הוא חושב אבל הוא היה היחיד שהצביע נגד.

עודד פורר: אני אומר את מה שאני חושב.

משה גפני: יושב-ראש המפלגה שלו היה שר הביטחון שהעביר להם את הכסף.

עודד פורר: לא נכון.

עודד פורר: לא נכון.

עודד פורר: אמנם יש לך חסינות אבל זה לא אומר - - -

משה גפני: לא, זה לא בגלל חסינות.

משה גפני: אני אובייקטיבי, אני ניהלתי כאן את הישיבות.

משה גפני: אני אומר לך את האמת: שר ביטחון שלא היה מסכים לעניין הזה, היה עוצר את זה והיו לו את האפשרויות לעצור את זה.

משה גפני: אף שר ביטחון, בכל השנים האלה, לא עצר את זה.

משה גפני: אף שר ביטחון.

משה גפני: לא בנט ולא אביגדור ליברמן.

משה גפני: יכול להיות שדיברו נגד אבל העבירו בגלל סיבות שנאמרו כאן, בוועדה.

משה גפני: מה אני אומר לחברים?

משה גפני: אני אומר שזה יחזור לפה, אני גם יודע למה זה יחזור.

משה גפני: זה יחזור, אני לא אקיים את הישיבה עד שהחברים לא ישמעו את - -

מיכל שיר סגמן: הוא יודע לתת תשובות.

משה גפני: - - הם יבואו לכאן לוועדה - -

מיקי לוי: רשימת המוסדות.

משה גפני: כן, בסדר.

משה גפני: שיביאו את זה, כרגע גבירותי ורבותי, אני חייב - -

ינון אזולאי: הטופס של לשכת התעסוקה, היו צריכים להנפיק אותו בתוך 48 שעות על החוק של עידוד תעסוקה.

ינון אזולאי: שהם ישלחו לוועדה, שנראה אותו כי הם עדין לא שלחו ועדין לא ראינו אותו.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני אומר שלא תהיה ישיבה בעניין הזה אם זה יחזור, וזה יחזור.

משה גפני: לא תהיה ישיבה מבלי שיהיו כאן

משה גפני: כל האנשים שעוסקים בעניין הזה, שיעמידו בפני חברי הוועדה את המציאות בה אנו חיים.

משה גפני: מה יקרה אם זה לא יהיה, מה יקרה אם זה כן יהיה – שכולם ידעו את זה.

משה גפני: לא עשינו את זה בפעם הקודמת, וזו הייתה טעות שהביאה אותי למסקנה שאני לא אקיים ישיבה אם אלה שעוסקים בעניין הזה לא נמצאים כאן.

משה גפני: זה מה שאמרתי לאנשי משרד האוצר, אני אומר את זה ל - - -, אני אומר את זה לכל מקרה שבו יהיה דיון מהסוג הזה.

משה גפני: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה לשאול שאלה: הלוואה לערבות מדינה לא לעסקים בסיכון, הלוואה רגילה, היא גם כן בהגדלה?

מיכל שיר סגמן: ארבעה מיליארד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.