ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 82, 2020-07-01 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: הצעה לסדר לחבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אנחנו רואים שהולכים שוב לקראת סגירת המשק או יותר נכון, סגירת ערים.

ינון אזולאי: אני מקווה שזה יהיה באמת שוויוני ולא רק ערים שצבועות עם כיפה שחורה.

ינון אזולאי: אם צובעים באדום, אז ערים שבאמת זקוקות לזה.

ינון אזולאי: אין עניין שיסגרו עיר כזאת או אחרת, אבל ההשלכות של סגירת ערים הן השלכות כלכליות.

ינון אזולאי: אנחנו רואים אנשים שלא קיבלו אותם לעבודה גם מחוץ לזה וצריך להיערך.

ינון אזולאי: אני חושב שצריך להביא את הנושא הזה לדיון בוועדה על מנת לראות איך באמת מתארגנים, ולא שאחרי מעשה אנחנו נצטרך לאשר לאוצר כל מיני תוכניות.

ינון אזולאי: דבר נוסף, משרד הרווחה נתן למעונות היום פיצוי לחודש יוני.

ינון אזולאי: סיפרתי בעבר שאיציק דניאל הוציא מכתב שמבטלים את הפיצוי למעונות היום, אבל בשבוע האחרון נסגרו מעונות יום לגמרי.

ינון אזולאי: משרד האוצר עדיין לא נתן את דעתו מה הולך להיות עם הפיצוי הנוכחי, על כך שאנשים סגרו את המעונות שלהם וההפסדים שלהם גדולים מאוד, גם בנושא תשלומי הורים וגם בנושאים של המעונות עצמם.

ינון אזולאי: גם אלה דברים חשובים שיגיעו לוועדה הזאת וחשוב לראות ולשמוע איך אנחנו מקדמים אותם.

ינון אזולאי: תודה.

משה גפני: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרת.

משה גפני: ביום שני הקרוב, בעזרת ה', בישיבה הבאה של ועדת הכספים אבקש לקיים דיון על ההשלכות הכלכליות על היישובים שבהם יהיו הגבלות תנועה או סגר.

משה גפני: ההשלכות שיש גם על הרשויות המקומיות וגם על הציבור.

משה גפני: אנחנו נדון בעניין הזה באופן רציני וכמובן, אם תרצה להתייחס לעניין הזה, תגיד לטמיר שירשום אותך.

משה גפני: אני הולך לקיים על זה דיון רציני.

ינון אזולאי: תודה רבה.

משה גפני: כל הזמן אמרתי שלא נקיים דיון כי הייתה חקיקה שהיינו צריכים להשלים אותה קודם, אבל הפנים שלנו היום הם בדיוק כמו שאמרת: הסגר שהולך ומתרבה, הגבלות התנועה שהולכות ומתרבות.

משה גפני: אנחנו צריכים לתת את הדעת על הנושא הכלכלי, איך אנשים יעמדו בזה, איך רשויות מקומיות יעמדו בזה, איך ציבור, איך עסקים.

משה גפני: כמה ימים אחרי זה אני מתכוון לקיים דיון טרום תקציב, טרום חוק הסדרים.

משה גפני: יש דברים שחברים ביקשו, יש את מה שאתה מעלה עכשיו וגם ביקשת עוד דברים.

משה גפני: אני אתייעץ ואחליט איך עושים את זה, אבל אני מתכוון לקיים דיון בטרם מגיעים לכאן גם חוק ההסדרים וגם חוק התקציב, והם יגיעו.

משה גפני: אני רוצה לקיים דיון על בעיות שהועלו כאן.

משה גפני: בשבוע הבא אני מקיים דיון על הסגר, הגבלות התנועה והיישובים ושבוע אחרי זה נקיים דיון על בעיות שיש.

משה גפני: האמנים, למשל – עשיתי חשבון, מה יש לנו לקיים דיון?

משה גפני: מה אנחנו יכולים לעשות בזה?

משה גפני: אנחנו יכולים להגיד שאנחנו מבקשים שייתנו להם כסף, בסדר?

משה גפני: אז אני יכול להגיד את זה לשר האוצר גם בשיחת טלפון.

משה גפני: אבל אם אנחנו מקיימים את הדיון הזה טרום הדיון על התקציב ועל חוק ההסדרים, זה מקבל משמעותית אמיתית של ועדת הכספים.

ינון אזולאי: אנחנו גם צריכים לפקח ולראות שהפיצויים מגיעים ולא שמבטלים להם אחר כך, כמו שעשו במעונות היום.

משה גפני: בסדר, תודה.

משה גפני: קרן, בבקשה.

קרן ברק: אני מתחברת למה שאמרת.

קרן ברק: אנחנו שומעים כל הזמן שמגדילים את המענקים ולדעתי אנחנו צריכים לעשות דיוני הוכחת ביצוע.

קרן ברק: זורקים מספרים ואומרים: בוצע מתוך שניים, מתוך חמישה, חצי וכולי.

קרן ברק: אנחנו צריכים לראות את זה בתוכנית מפורטת – הבטחות מול ביצוע, ואז נדע על מה לשים גז.

מיכל שיר סגמן: אנחנו מבקשים את זה בכל פעם.

קרן ברק: נכון, אבל עכשיו אנחנו יכולים להיות קצת יותר לפני חוק ההסדרים ולראות תוכניות מול ביצוע.

קרן ברק: אנחנו יכולים להגיד שעד שזה לא מבוצע, לא עוברים לשלב הבא של התוכניות שלהם.

קרן ברק: דבר שני, ענף התיירות – אנחנו חייבים להתייחס אליו בדיון אחר לחלוטין, כי זה ענף שלא יחזור לפעילות בשנה הקרובה ואנחנו צריכים להחליט מה עושים איתו.

קרן ברק: מה קורה עם הענף הזה?

קרן ברק: אני לא מרגישה שנעשות מספיק עבודות מטה.

קרן ברק: אתמול הקמתי את ישיבת התיירות, אז זה גם חשוב לי ברמה האישית.

קרן ברק: דבר אחרון, העובדים הסוציאליים.

קרן ברק: ביקשתי ועדה משותפת לכספים ורווחה.

קרן ברק: אני ויעקב אשר ביקשנו יהיה דיון מהיר בוועדת הכספים, אחרים ביקשו בוועדת הרווחה ואישרו לקיים את הדיון בוועדת הרווחה.

קרן ברק: ביקשתי את האופציה שתהיה ועדה משותפת לכספים ורווחה כי בסוף זה על הסכמי שכר וזה לא ייגמר בוועדת העבודה והרווחה.

קרן ברק: אני אשמח אם תיתן את הדעת על זה.

משה גפני: לגבי הנושא הזה, אני לא רוצה לקחת מוועדות אחרות דברים שנוגעים אליהן.

משה גפני: החלק התקציבי באמת נוגע לפה.

משה גפני: מיקי לוי, אני חוזר לכבודך ואני עונה לקרן, אבל לפני זה אני רוצה לחזור על מה שאמרתי לינון אזולאי.

משה גפני: ביום שני הבא, בעזרת ה', אני מעלה לדיון את הנושא של היישובים והרשויות המקומיות שיש בהם הגבלות תנועה וסגר – אנחנו הולכים לכיוון הזה.

משה גפני: הוועדה תקיים דיון בעניין הזה ואני רוצה לדעת איך מטפלים בבעיות הכלכליות שלהם.

משה גפני: יש יישובים שנסגרים; יש יישובים שיש בהם הגבלות תנועה; יש יישובים שלא יצאו בהם לעבודה.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לעמוד ולכן אני מקיים דיון בנושא ביום שני.

משה גפני: שבוע לאחר מכן אני אקיים דיון טרום תקציב וטרום חוק הסדרים על כל הנושאים, גם מה שאתה העלית.

משה גפני: נעלה את הנושאים האלה ונתחיל לדון בהם.

משה גפני: קרן העלתה את הנושא של התיירות.

משה גפני: ביום שני אני אביא לדיון את הנושא הזה והבטחתי שאני אעלה את הנושא של טבריה.

משה גפני: בעיית הבעיות בטבריה היא התיירות.

משה גפני: הבטחתי גם לאנשים בטבריה ואמרתי להם שבהזדמנות כשקצת נתפנה נקיים דיון על טבריה.

משה גפני: טבריה היא כמשל.

משה גפני: כשנסגרים בתי מלון, זה בעצם משתלב עם אותו דיון על הרשויות המקומיות, רק שאנחנו מפנים זרקור על טבריה.

משה גפני: למעשה זה הדיון הראשון שעליו דיברתי בנושא הכלכלי.

משה גפני: אני מציע לך להעלות את נושא התיירות בדיון על טבריה.

משה גפני: טבריה זה תיירות – על מה היא מבוססת?

משה גפני: למה היא נופלת?

משה גפני: הם מתקשרים אליי והם בעיקר נופלים כי ברגע שסוגרים את העיר או סוגרים שכונות בעיר, אנשים מבטלים את ההזמנות והתיירות נפגעת.

משה גפני: אני מציע לטפל בעניין הזה ואני אומר לכם את האמת – אנחנו לא הרבה חברי כנסת – אני לא אוהב לקיים דיון כשאני יודע שבסוף לא יוצא ממנו כלום.

משה גפני: בשבוע הבא מתחילים לקיים את הדיונים על חוק ההסדרים ועל התקציב ואם אנחנו נקיים טרום דיון על זה, יש לזה משמעות.

משה גפני: זה לא שאנחנו מדברים באוויר.

קרן ברק: ומה עם תוכניות מול ביצוע?

משה גפני: מצוין.

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

משה גפני: תוכניות מול ביצוע – זה הפיקוח על עבודת הממשלה, וזה יהיה.

ינון אזולאי: צריך לדרוש שנציגי הממשלה יבואו לפה.

משה גפני: בוודאי, מה זאת אומרת?

ינון אזולאי: תשאל את מר ברקת אם קרה לו משהו מפעם שעברה שהוא הגיע לכאן.

ינון אזולאי: לא קרה לו כלום, היה לו כייף והוא בא עוד פעם.

ינון אזולאי: אני אומר לך, שהנציגים יבואו לפה.

משה גפני: מה חשבת?

קרן ברק: נציגים ממש – ערן יעקב, לא גיא.

קרן ברק: נציגים ממש.

משה גפני: התכוונת לערן יעקב?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יבואו, יבואו.

משה גפני: אין דבר כזה שלא באים, אין מציאות כזאת.

משה גפני: אנחנו עוברים לנושא שלשמו התכנסנו: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופת גמל) (הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות) (הוראת השעה), התש"ף-2020.

משה גפני: מר ברקת, למה הגעתם?

משה גפני: ביקשתי שבמהלך השבוע הזה תגיעו להסכמה, גם איתנו וגם עם החברים שהיו איתנו.

משה גפני: לאן הגעתם?

משה ברקת: יש דבר אחד שאני חייב לשאלת חברת הכנסת קרן ברק.

משה ברקת: היא העלתה נקודה חשובה מאוד, שחשובה גם לנו בנושא השקיפות.

משה ברקת: אני לא אלאה אתכם במצגת המלאה, כמובן, אבל אני רוצה להציג שני שקפים כדי להראות לכם איזה גילוי ניתן היום לציבור בנושא הזה.

משה ברקת: אפשר להעלות את המצגת?

משה גפני: לא, תגיד בעל-פה.

משה ברקת: טוב מראה עיניים בנושא הזה.

משה גפני: תגיד, תגיד.

משה ברקת: אלה שני שקפים שלא ראיתם.

משה ברקת: קיימת חובת דיווח לעמיתים וזה מה שאתם רואים בדוח השנתי.

משה ברקת: בדוח השנתי אתם מקבלים את דמי הניהול מההפקדה ומהחיסכון – אלה דמי הניהול שנגבים על ידי הגוף המוסדי.

משה ברקת: בנוסף לכך, אתם רואים את הוצאות ניהול ההשקעות – יש פירוט של מה שנגבה מצדדים שלישיים.

משה גפני: שגית, אתם הסכמתם לזה?

אייל לב ארי: אלה הדברים שקיימים היום בדוח.

קרן ברק: הוא אומר מה קיים ואנחנו נשפר את זה היום.

שגית אפיק: אנחנו חושבים לשפר את זה ואנחנו חושבים שצריך לקבוע הוראה יותר ספציפית.

שגית אפיק: תן לו להשלים.

משה גפני: אני לא רוצה דיון, אני רוצה להצביע.

משה ברקת: אני בעד לשפר, אבל בוא נראה קודם מה יש.

משה גפני: אבל רק בקצרה, כי לא תכננתי דיון.

משה גפני: תכננתי שתבואו, תגידו שהסכמתם ונצביע.

משה ברקת: דבר חשוב הוא תשואת המסלול נטו אחרי הוצאות ישירות.

משה ברקת: מה שאנחנו רוצים זה לא כמה עולה לי, אלא כמה קיבלתי נטו.

משה ברקת: זה הדבר החשוב – כמה קיבלתי נטו.

משה ברקת: שקף אחרון – תראו פה איזו רמת פירוט ואני אסביר.

משה ברקת: ברמת המסלולים השונים של תוכנית הפנסיה שלך, את מקבלת את פירוט ההוצאות הישירות לפי סוגים שונים של הוצאות:

משה ברקת: כמה היה בחו"ל בקרנות השקעה, כמה היה בארץ בקרנות השקעה, כמה היה בקנייה ומכירה של ניירות ערך, כמה היה בהשקעה בתשתיות, כמה בהשקעה בנדל"ן.

קרן ברק: עזוב את הפירוט.

קרן ברק: מה אמרת בהתחלה?

משה ברקת: את מקבלת פירוט באתר של החברות, על כל ההוצאות הישירות לפי סעיפים.

אייל לב ארי: זה לא מצורף לדוח.

משה ברקת: יש שקיפות.

משה ברקת: זה לא מצורף לדוח.

קרן ברק: אני אחדד את השאלה.

קרן ברק: הכסף שלי מושקע בקרן פנסיה ואני רוצה לדעת מהדוח שלי מה עשו עם הכסף שלי – האם השקיעו בקרן שהיא רווחית?

קרן ברק: אני רוצה לדעת אם היא רווחית.

קרן ברק: אולי השקיעו בקרן שהיא הפסדית?

קרן ברק: אני כאזרח רוצה לדעת.

קרן ברק: נתנו לכם את הכסף להשקיע, עכשיו אני רוצה לדעת האם השקיעו בקרנות רווחיות או לא.

קרן ברק: אני לא חושבת שהם רוצים להשקיע במשהו לא רווחי.

קרן ברק: כולם רוצים.

קרן ברק: אבל לפעמים יש עוד כל מיני שיקולים, לפעמים יש מערכות יחסים כאלה ואחרות.

קרן ברק: ואם הם יידעו שאני יודעת במה הם השקיעו ואני יודעת מה התשואה, אני חושבת שהם יחשבו פעמיים לפני שהם יעשו.

משה גפני: קרן, תודה.

שגית אפיק: ואני רוצה להוסיף שאת רוצה לדעת בכמה זה מעלה לך את דמי הניהול.

שגית אפיק: את רוצה להבין את ההשפעה של זה.

אייל לב ארי: זה לא קשור.

אייל לב ארי: דמי הניהול מופיעים בכל מקרה.

שגית אפיק: הוצאות ישירות.

משה ברקת: ההוצאות הישירות, כמו שאמרתי לכם, מה שמקבלים בדוח השנתי ומה שמקבלים באתרים של החברות.

משה ברקת: במסגרת השקיפות אנחנו בוחנים להכניס חלק מזה גם תוך הדוח.

שגית אפיק: למה שהם יחפשו באתר ולא בדוח?

קרן ברק: הרי כולנו רוצים שיהיה הכי טוב, כולנו רוצים שזה יושקע בצורה הכי טובה, כולנו רוצים שהעמיתים יקבלו את התשואות הכי טובות.

קרן ברק: יכול להיות שזה לא יעניין אותי, אבל יש אנשים שזה כן מעניין אותם.

קרן ברק: אם אני אדע במה זה מושקע ואראה מול העיניים שלי בדוח, אני חושבת שזה יטייב את עבודת המשקיע עצמו כי הוא יידע שהוא תחת עיניים פקוחות.

קרן ברק: ואני לא מצליחה להבין על מה אתם מתווכחים, זה אמור להיות אינטרס שלכם.

קרן ברק: אתם אמורים גם לרצות בזה.

משה ברקת: אנחנו לא מתווכחים, אנחנו מסבירים.

משה ברקת: את לא רוצה לקבל ספר טלפונים במקום דוח.

משה ברקת: המידע נמצא, הוא נמצא באתרי החברות.

משה ברקת: יש לך פירוט של ההשקעות שאת מקבלת ברמת נכס בודד.

משה ברקת: את מקבלת ברמת הנכס הבודד שהשקיעו בו.

משה ברקת: ברמה כזאת.

משה ברקת: יש פירוט שנמצא אצלנו באתר.

קרן ברק: אז מה הבעיה להנגיש לי את זה?

משה ברקת: זה מונגש.

משה ברקת: את נכנסת לאזור האישי שלך.

קרן ברק: מה זה "את נכנסת"?

קרן ברק: סבתא שלי לא נכנסת לאתר.

קרן ברק: סבתא שלי, לא בא לה להיכנס.

משה גפני: משה, אנחנו מציעים את הנוסח הזה שבו יהיה בתקנות שיצטרכו למסור את הפירוט.

משה גפני: אין ויכוח לגבי העניין ולא צריך לחפש.

משה ברקת: יש את זה, יש הוראות.

משה ברקת: קיימות הוראות.

משה גפני: אז מה הבעיה?

קרן ברק: תסביר לי מה הבעיה.

קרן ברק: אני חייבת להבין על מה אתה נלחם, למה לא.

משה ברקת: אני לא מבין למה צריך לעשות הוראות, להוראות שכבר קיימות.

משה ברקת: את זה אני לא מבין.

משה ברקת: יש הוראות שנמצאות בסמכויות ממונה והוא נותן הוראות גילוי.

משה ברקת: עובדה שכולם נותנים את הגילוי הזה, אז מה הסיבה?

משה ברקת: אולי נעשה את זה בחקיקה ראשית?

משה ברקת: אולי נשים הוראות גילוי בחקיקה ראשית?

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אתה מכיר את מה שאנחנו ניסחנו?

משה ברקת: בוודאי, בוודאי.

משה ברקת: יש שקיפות מלאה.

משה גפני: לא, את מה שאנחנו ניסחנו אתה מכיר?

משה גפני: יש בעיה?

משה גפני: הרי זה מה שעלה פה בדיון.

ברוך לוברט: אדוני, אין טעם לחזור על הוראות שכבר קיימות.

קרן ברק: אז מה אכפת לך?

קרן ברק: אם לנו זה חשוב, זה לא מפריע לך.

קרן ברק: אז מה אכפת לך?

משה גפני: תקריא, בבקשה, את מה שאנחנו מציעים.

אייל לב ארי: הצענו שנוסף על הוראות הממונה לפי החוק או לפי חוק הביטוח, קופת גמל 1.

אייל לב ארי: תיידע אדם המעוניין להצטרף כעמית או כמבוטח, כי נוסף על דמי הניהול היא גובה הוצאות ישירות לפי תקנות אלה ואת שיעורן הממוצע בשנה החולפת.

אייל לב ארי: אם יש בעיה עם המילים "שיעורן בשנה החולפת" לגבי ההצטרפות, אפשר אולי לומר: ברבעון שקדם לבקשת ההצטרפות, אם יש את הנתון הזה ואני מניח שאולי יש להם.

אייל לב ארי: 2.

אייל לב ארי: תציין בדיווח שהיא שולחת לעמית או למבוטח, לפי ההוראות האמורות, באופן ברור ומובן את שיעור ההוצאות הישירות שנגבו מהעמית או מהמבוטח בכל רבעון ובכל שנה, ואת סוגי ההשקעות שבגינן היא גבתה מהעמית או מהמבוטח הוצאות ישירות, את שיעורן לפי סוגי אותן השקעות וכן את התשואות נטו שהשיגה באותן השקעות.

משה ברקת: אין לי בעיה עם הדבר הזה, זה כבר קיים.

משה ברקת: יותר מזה, ההוראות שלנו מראות איך לחשב.

משה גפני: משה, בסדר.

משה גפני: מיותר הדיון הזה.

שגית אפיק: זה אומר את זה בנוסף על ההוראות שלך.

שגית אפיק: זה לא משהו שפוגע בהוראות.

משה ברקת: לא אמרתי שזה פוגע, אבל אתם רוצים לאכוף את הגילוי הזה מבחינת מה ההוראות, איך מחשבים כל דבר בדיוק.

משה ברקת: יש סדר בדרך כלל - - -

משה גפני: על זה דיברנו.

קרן ברק: אבל זה מה שאנחנו מבקשים.

קרן ברק: כשאני יושבת עם סוכן הביטוח שלי, הוא לא אומר לי את הדברים האלה ואני לא רוצה להתחיל לחפש באתר.

קרן ברק: זה טוב לעמיתים.

משה גפני: דבר רק על הנושאים שאני משקיע.

משה גפני: לגבי הוועדה שאתה הקמת, אנחנו מדברים על מה שדיברנו בישיבה הקודמת, שכעבור שבעה חודשים אתם מגיעים לכאן.

משה ברקת: למעשה אנחנו מבקשים שבעה חודשים לוועדה אבל עוד מעט זמן להניח.

משה ברקת: דיברנו על יולי 2021 ואני הייתי רוצה שנה וחצי, עד סוף 2021.

משה גפני: רק רגע, אני רק רוצה לדעת.

משה גפני: בהגדה אנחנו אומרים: "מתחילה עובדי עבודה זרה היו אבותינו".

משה גפני: אנחנו מתחילים מהתחלה.

משה גפני: אבל לא בכל פעם מתחילים מהתחלה.

משה גפני: זה שאתה ביקשת שנה וחצי – ידוע.

משה גפני: זה שדיברנו על זה באריכות – גם ידוע.

משה גפני: זה שסיכמנו שאתה לא מדבר על חקיקה אלא אתה בא לכאן, אחרי שבעה חודשים.

משה גפני: אני חשבתי על שישה חודשים, חצי שנה, אבל אמרת שצריך עוד חודש.

משה גפני: שבעה חודשים.

משה גפני: אנחנו לא נעמוד עם סטופר.

קרן ברק: כן נעמוד.

משה גפני: אנחנו לא נגיד: בשום פנים ואופן, שבעה חודשים, עברתם על מה שקבענו.

משה גפני: אם תבואו לפני כן ותגידו: אנחנו צריכים עוד חודשיים, אין לנו עניין.

משה גפני: אנחנו איתכם, אנחנו לא נגדכם.

משה גפני: אבל אנחנו רוצים לקבוע, כמו שדיברנו, שבעה חודשים ולא "מתחילה עובדי עבודה זרה היו אבותינו", להתחיל עכשיו את הדיון הזה.

משה ברקת: זה מתקצר ומתקצר בכל פעם.

משה גפני: לא, שבעה חודשים.

משה גפני: בטלפון דיברתי איתך על זה ובוועדה דיברנו על זה.

משה גפני: שבעה חודשים.

משה ברקת: לפי מה ששגית אמרה, יולי 2021.

משה ברקת: כך דיברנו.

משה גפני: יולי 2021?

משה גפני: לא, לא.

שגית אפיק: זה שנה.

שגית אפיק: בדיון בוועדה אמרת שאתה מסיים את עבודת הוועדה תוך שישה עד שמונה חודשים.

ינון אזולאי: אתה מתכוון לשנה כולל הכול?

משה ברקת: כן, כולל הכול.

ינון אזולאי: לחקיקה אל תדאג.

ינון אזולאי: אתה תביא את המסקנות של הוועדה.

משה גפני: לא, לא חקיקה.

ינון אזולאי: מסקנות ועדה, זה מה שאנחנו רוצים.

משה ברקת: אני מניח לפניכם את מסקנות הוועדה תוך שבעה חודשים.

משה גפני: אתה תגיע לכאן, אתה תסביר לנו ואז נראה.

משה גפני: אם יש צורך בהארכה, אתה תגיד לנו את זה, אנחנו נקבל את זה.

משה ברקת: אנחנו מדברים כרגע על תקנות.

משה ברקת: ברגע שהתקנות האלה פוקעות, אי אפשר כבר לגבות הוצאות ישירות.

משה ברקת: התוצאה של אי גביית הוצאות ישירות - - -

שגית אפיק: אבל גם עכשיו הן בפקיעה של שבועיים ואנחנו מאריכים אותן באופן רטרואקטיבי.

שגית אפיק: זאת אומרת שגם אם הוועדה תיתן לך עכשיו תקופה ובעוד שבעה חודשים תביא את הדוח, אפשר יהיה להאריך את התקנות לעוד שלושה-ארבעה חודשים, כמה שתצטרך לצרכי החקיקה.

שגית אפיק: בדיון הקודם אמרת כאן בדיון, אמרת שתוך חצי שנה עד שמונה חודשים אתה מביא לכאן את הדיווח.

שגית אפיק: אמר לך יושב-ראש הוועדה: אני רוצה בתום שבעה חודשים.

ברוך לוברט: אם אתם מעוניינים שרק נביא את מסקנות הוועדה, זה משהו שהוא יותר מהיר.

ברוך לוברט: אם אתם מעוניינים שנביא עם איזשהו תוצר של חקיקה – תקנות - -

משה גפני: תקנות, לא חקיקה.

ברוך לוברט: - - אז אנחנו צריכים עוד הליך.

משה גפני: בסדר, אז תבואו ותגידו.

ברוך לוברט: זה רק מבחינת תיאום ציפיות.

שגית אפיק: אמר הממונה בדיון הקודם שתוך שלושים ימים – אם אני זוכרת נכון ותקנו אותי.

משה גפני: רק דקה, דקה.

משה גפני: אני מתחיל מהתחלה.

ברוך לוברט: שגית, את מכירה.

ברוך לוברט: אי אפשר להניח תקנות תוך שלושים ימים כי שלושים ימים זה רק פרסום להערות ציבור.

ברוך לוברט: את מכירה את זה.

שגית אפיק: את זה אתם אמרתם, לא אנחנו אמרנו.

ברוך לוברט: מה זה שאנחנו אמרנו?

ברוך לוברט: את מכירה את זה.

משה גפני: תקשיב לי רגע, עם כל הכבוד.

משה גפני: אני מתחיל מהתחלה.

משה גפני: התחלנו בזה שאני לא יודע כמה זמן צריך.

משה גפני: אני יודע ששנה וחצי זה זמן רב, אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: דיבר איתי משה בטלפון שיחה מקצועית ואז הוא הסביר לי את מה שהם צריכים בהליך הזה כדי שהוועדה תסיים.

משה גפני: הוא גם אמר לי מי חברי הוועדה.

משה גפני: בסדר גמור, מקובל עליי לחלוטין.

משה גפני: זה גם מקובל על חברי הוועדה וגם שיבחנו אותך על העניין הזה.

משה גפני: אמרנו: חצי שנה.

משה גפני: התברר שחצי שנה זה לא בסדר בגלל שאמרת שזה ייקח בין חצי שנה לשמונה חודשים.

משה גפני: אמרתי: נעשה פשרה, שבעה חודשים.

משה גפני: וזה הוסכם.

משה גפני: אני אומר עכשיו לפרוטוקול, שאם תבואו כעבור שבעה חודשים ותגידו: זה מה שהוועדה אמרה או שהוועדה לא סיימה עדיין וצריך בשביל הוועדה עוד חודש, או שסיימה – אני מקווה שיהיה פחות.

משה גפני: משה אמר לי שהוא ילחץ שזה יהיה פחות משישה חודשים.

משה גפני: תבואו לכאן ותגידו: עשינו א', ב', ג' ולא סיימנו עוד דבר או שניים.

משה גפני: לכן צריך הארכה גם של התקנות הקיימות ואנחנו צריכים את זה גם רטרואקטיבי, אנחנו ניתן לכם.

משה גפני: אין לנו עניין.

משה גפני: אנחנו לא משני עברי המתרס.

משה גפני: אנחנו באותו מקום, ואני אומר את זה לפרוטוקול.

משה גפני: לא שיחת טלפון.

ינון אזולאי: אני זוכר שאמרת שנה וחצי כולל הכול, כולל חקיקה.

ינון אזולאי: כמה זמן לוקחות תקנות?

ינון אזולאי: אתה צריך פרסום של שלושים יום ואחר כך - - -

ברוך לוברט: אנחנו מגבשים טיוטה, אנחנו צריכים אישור של שר האוצר, מפרסמים להערות ציבור.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שכאשר רוצים לזרז משהו, אפשר.

ינון אזולאי: כמה זמן?

ברוך לוברט: לא פחות משישים יום.

ינון אזולאי: מה אומר יושב-ראש הוועדה?

ינון אזולאי: הגענו עכשיו לזה שאתם מדברים על חצי שנה של המלצות של הוועדה.

ינון אזולאי: כלומר אתם רוצים עוד שנה רק בשביל להביא את התקנות, לעשות את הפרסום ואת החקיקה.

ינון אזולאי: כלומר, אתה מבקש שנה בשביל זה, וזה דבר שהוא לא נורמלי.

ינון אזולאי: נציע שאת המסקנות צריך להביא תוך שבעה או שמונה חודשים ואנחנו כבר נקבע, אם זה אפשרי, כבוד היועצת המשפטית, את לוח הזמנים הבא עד לחקיקה אבל כמו שאנחנו רוצים.

ינון אזולאי: כלומר, אנחנו יודעים שתוך עשרה חודשים גמרנו את הכול.

ינון אזולאי: השאלה היא אם זה אפשרי.

שגית אפיק: אנחנו יכולים לקצוב רק את הזמן שהוא מביא לנו את הדברים.

שגית אפיק: אנחנו לא יכולים לקצוב את הזמן שבו ייגמר התהליך.

ינון אזולאי: אם הוא מביא את הדברים תוך שמונה חודשים?

שגית אפיק: אז גם אתם יכולים להתחייב בפניו שאתם מתכננים לקיים על זה דיון מהיר.

משה גפני: כן, והתחייבנו שאם צריך להאריך, נאריך.

שגית אפיק: זה משהו שאתם יכולים לעשות.

ינון אזולאי: כלומר, אנחנו מדברים עכשיו רק על המסקנות של הוועדה.

קרן ברק: למה אתה ישר אומר שצריך להאריך?

משה גפני: בגלל שהיועץ המשפטי חושש שמא לא יספיקו.

משה גפני: אם לא יספיקו, אנחנו פה.

משה גפני: הרי זאת בדיוק עבודת הפיקוח של הכנסת.

משה ברקת: כבוד היושב-ראש, יכול להיות שהייתה אי-הבנה.

משה ברקת: מספר שבע כמובן היה.

משה ברקת: אני דיברתי על החודש השביעי.

משה ברקת: גם מבחינת היערכות השוק, לא שמנו פה לוחות זמנים ממוצעים.

משה ברקת: שמנו לוחות זמנים ריאליים שאנחנו חושבים שבהם אנחנו יכולים לעמוד, כאשר כולם עובדים בצורה האינטנסיבית ביותר, כולל הוועדה.

משה ברקת: הייתה לנו תקופת קורונה, בוא נקווה שלא ניכנס לעוד איזשהו סגר וכולי.

קרן ברק: אפשר לעשות את זה גם בזום.

משה ברקת: לקחנו בחשבון, למשל, זמן לאישור שר האוצר מאז מתן ההמלצות, להשלמת החקיקה.

משה ברקת: כל השלבים שאנחנו מכירים שקורים.

משה ברקת: אתם אומרים ששנה וחצי זה יותר מדי?

משה ברקת: בואו נקצר את זה בחצי שנה, אחרת אתם מעמידים אותנו באמת בלוחות זמנים - - -

שגית אפיק: משה, גם התאריכים שלך מתיישבים עם מה שאנחנו אומרים.

שגית אפיק: בחקיקה אנחנו לא נכתוב מתי תושלם החקיקה.

שגית אפיק: זה לא עובד ככה.

שגית אפיק: אנחנו נכתוב מתי אתה בא אלינו.

שגית אפיק: גם לפי המועדים שלך, בפברואר כבר יש לך את ההמלצות.

שגית אפיק: הבנתי, גם משיחות שלך עם היושב-ראש, שאתה אומר שתוך שלושים ימים אתה יודע להגיע לכאן.

שגית אפיק: זאת אומרת שבמרס אתה כבר יכול להיות כאן עם תקנות.

שגית אפיק: אנחנו לא קובעים את סוף התהליך, אנחנו שואלים מתי אתה תבוא לכאן עם תקנות.

שגית אפיק: מה המועד המוקדם ביותר שאתה יודע לבוא לכאן עם תקנות?

שגית אפיק: תגיד לנו אתה.

שגית אפיק: גם לפי לוחות הזמנים שלך זה מתיישב.

משה גפני: ענת, בבקשה.

ענת גואטה: אני רוצה לא להיכנס לנושא של לוחות הזמנים אלא לעשות סדר.

ענת גואטה: קודם כל, הסיבה שבגללה אני נמצאת כאן, גם בדיון הקודם וגם בדיון הזה, היא מכיוון שלנו מאוד מאוד חשוב שלמשקיעים המוסדיים תהיה יכולת לרכוש מומחיות בנושאים שאין להם בהם מומחיות מספקת.

ענת גואטה: לכן, בדיון הקודם דיברנו על זה שהצעת התקנות המתוקנת מדברת על זה שענפים – הייטק ותשתיות – יוחרגו ממגבלת ההוצאות הישירות כדי שיהיה למשקיעים המוסדיים חופש פעולה להשתתף במימון של פרויקטי תשתית שמדינת ישראל רוצה לקדם, ובהשקעות בהייטק שמדינת ישראל רוצה לקדם.

ענת גואטה: המשמעות של מה שאתם מבקשים ממשה כרגע, שתוך שישה או שבעה חודשים יצא עם תקנות, היא שלמעשה אנחנו מכניסים כאן גורם מאוד משמעותי של חוסר ודאות בפעילות של אותם גופים מוסדיים כי הם מסתכלים קדימה.

ענת גואטה: אם הם יודעים שהאישור שהם מקבלים מהבית הזה הוא לשישה חודשים, המשמעות היא שכל מי שנמצא קרוב למגבלה מבין שהוא לא יכול להשקיע מעבר למה שהוא השקיע עד היום, ושנית, יכול להיות שהוא יצטרך גם להיפטר מההשקעות האלה כי אם ההחלטה בעוד חצי שנה תהיה שלא מאשרים – אני לא יודעת לאיזה כיוון הדברים ילכו – המשמעות הפרקטית היא שהם פשוט יצטרכו להיפטר מההשקעות האלה.

ענת גואטה: אז יוצא שאנחנו פוגעים בציבור המשקיעים והעמיתים.

ענת גואטה: לכן אני חושבת שמצד אחד צריך לייצר ודאות עבור הגופים המוסדיים, לפחות באותם ענפים שהחלטנו להחריג מהמגבלה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: ענת, הבנתי.

משה גפני: אני רק רוצה שתדעו שאנחנו, בניגוד למה שחושבים אחרים, אנחנו גורם עוזר.

משה גפני: מסייע.

משה גפני: אנחנו גורם מפקח.

משה גפני: אנחנו גורם שנמצא בתוך העניין.

משה גפני: אני רוצה שנדע על מה אנחנו מתווכחים עכשיו.

משה גפני: אנחנו מתווכחים על דבר אחד וזה הופך אותנו למפריעים למשקיעים ולכל הדברים.

משה גפני: אנחנו מדברים רק על זה שבעוד שבעה חודשים יבוא לכאן הממונה על שוק ההון והוא יגיד: תשמעו, עשינו א', ב', ג', אנחנו צריכים לעשות עוד ד', ה', ו' ובשביל זה אנחנו צריכים עוד ארבעה חודשים.

משה גפני: בינתיים הוא אומר מה נעשה, בינתיים אנחנו מפקחים על מה שהיה.

משה גפני: במה אנחנו גורם מפריע?

משה גפני: אנחנו אומרים חד-משמעית: יבואו ויגידו שצריך עוד חודשים או עוד זמן או לא חשוב מה, נדע מה קרה בינתיים.

משה גפני: אנחנו נמצאים בעניין.

משה גפני: אם אתם רוצים להוציא אותנו מהעניין, אנחנו לא הכתובת ואתם צריכים למצוא מקום אחר.

משה גפני: לא אצלנו.

משה גפני: אני אשמור על כבוד הוועדה.

משה גפני: הוועדה מפקחת על הדבר הזה, שיש לו משמעות גדולה מאוד ואנחנו נותנים ממש יד חופשית.

משה גפני: אם אתם באים ואומרים שאתם רוצים עוד שני נושאים שלא נמצאים בתוך העניין הזה?

משה גפני: גם לגבי שני הנושאים האלה, אני רוצה שבאותו זמן, בעוד שבעה חודשים תבואו ותגידו מה אמרה הוועדה הציבורית שהקמתם.

משה ברקת: כבוד היושב-ראש, אני מתחייב לך אישית שבעוד שבעה חודשים אני בא ומניח את המסקנות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז זה מה שאנחנו כותבים.

משה ברקת: לצורך השלמת תהליך החקיקה נכתוב את זה כמו שצריך.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל זה מה שיהיה כתוב.

משה גפני: אתם צריכים לבוא בעוד שבעה חודשים.

משה גפני: והיה אם תבואו בעוד שבעה חודשים ותגידו מה שנעשה ושאתם צריכים עוד זמן, ניתן לכם.

משה גפני: אנחנו לא נלך לשום מקום.

משה גפני: בבקשה, מיקי, אני רוצה להצביע.

מיקי לוי: אחרי שישבתי גם עם ענת וגם עם משה והצוות שלו, אני נוטה כן לאשר את הבקשה שעושה הרבה שכל.

קרן ברק: ממש מפתיע.

מיקי לוי: לכוון את השקעת הכספים במדינת ישראל בנושא תעשייה, תשתיות והייטק ולא להוציא החוצה.

מיקי לוי: אבל יש בינינו הסכם.

קרן ברק: אנחנו מדברים על משהו אחר עכשיו, על זמנים.

מיקי לוי: אם ועדת המומחים, שאני קטונתי לידה - -

קרן ברק: אני לא.

מיקי לוי: - - תבוא ותגיד: בסדר, יש שם - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו לא מודדים.

קרן ברק: הוא כל הזמן מקטין את עצמו.

משה גפני: קרן, חבל על הזמן.

מיקי לוי: אני מודה שאני פחות חזק.

מיקי לוי: אני מספיק אמיץ להגיד שיש טובים ממני.

מיקי לוי: מה לא בסדר?

משה גפני: לא, זה בסדר.

ינון אזולאי: היינו בעיניהם כחגבים.

מיקי לוי: אם יתברר שההמלצות שלהם הם המלצות אחרות לחלוטין, יש הסכם ג'נטלמני שאנחנו נסובב את ההגה חזרה למתכונת אחרת.

משה גפני: זה התפקיד שלנו, אנחנו מפקחים על זה.

מיקי לוי: - - - על חלק מטריליון השקל – מפחיד אותי רק להגיד את המספרים האלה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אמרת את זה גם בפעם הקודמת.

משה גפני: בסדר, זה ברור לגמרי.

משה גפני: התפקיד שלנו זה לבוא ולהגיד לכם: תשמעו, רבותיי, צריך לשנות את זה בגלל א', ב', ג'.

משה גפני: ואז אתם תגידו לנו: אתם צודקים, אתם לא צודקים.

משה גפני: אבל יש לך עוד ועדה שהוועדה הזאת אין לה שום אינטרס פוליטי.

משה גפני: באמת, לאף אחד מאיתנו, עד כמה שזיהיתי גם בדיון שהיה קודם, אין אינטרס פוליטי.

משה גפני: אנחנו מדברים מקצועית.

משה גפני: אנחנו נותנים לך את מלוא הגיבוי.

משה גפני: אנחנו לא משחקים עם הדבר הזה.

משה גפני: מיקי לוי דווקא אמר נכון, אני לא ישן בלילה.

משה גפני: אנחנו מדברים פה על טריליונים וזה הרבה יותר מאשר תקציב המדינה.

מיקי לוי: ענת תיקנה אותי, שני טריליון.

משה גפני: שני טריליון.

משה גפני: כתוב בגמרא שמיעוט רבים זה שניים.

משה גפני: לכן, אין לך ולכם מה לחשוש בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו נהיה גורם מסייע, אנחנו לא נהיה גורם מפריע אלא אם כן – אני יודע מה?

משה גפני: ילכו לבחירות או אני לא יודע מה.

משה גפני: אבל זה כבר סיפור אחר.

משה גפני: אבל אם לא ילכו לבחירות, מה שאנחנו כולנו מקווים, והכול יתנהל פחות או יותר באותה מתכונת, זה מה שאנחנו עושים.

משה גפני: אני מבקש להצביע, גברתי היועצת המשפטית.

ברוך לוברט: אדוני, אנחנו רק מבקשים לגבי הגילוי והדיווח, ככל שהסעיפים האלה נשארים, שלא יפגעו באפשרות שלנו לשפר את הדיווחים, לעשות אותם יותר נגישים.

משה גפני: בוודאי, מה השאלה?

שגית אפיק: אני חושבת שזה נוסף על הוראות הממונה לפי החוק.

ברוך לוברט: לא, אני לא יודע מה נוסף, ולכן יש לנו נוסח מעודכן שהוא יותר מדויק.

ברוך לוברט: הוא תואם את החקיקה שלנו.

ברוך לוברט: יישארו הסעיפים, אבל שיהיה ברור שזה באמת לגבי עמיתים או מבוטחים שמצטרפים, או דיווח לאחר מכן.

ברוך לוברט: כמובן, להשאיר לנו את המסגרת באופן ובתנאים שנוכל לפרט.

קרן ברק: לא הבנתי.

קרן ברק: מה שביקשתי בהתחלה יהיה?

ברוך לוברט: כן, אני רוצה להציע איזשהו נוסח.

שגית אפיק: אני לא יודעת מה הוא מציע, לא ראיתי את הנוסח.

ברוך לוברט: אני יכול להקריא נוסח קצת יותר מעודכן: "גוף מוסדי יידע אדם המעוניין להצטרף כעמית או כמבוטח לקופת גמל, כנוסף על דמי הניהול ייגבו מנכסי הקופה הוצאות ישירות לפי תקנות אלה באופן ובתנאים שיורה הממונה.

ברוך לוברט: גוף מוסדי ידווח לעמית או למבוטח" – כמו שאתם כתבתם – "את שיעור ההוצאות הישירות שנגבו מנכסי הקופה במסגרת דיווחי קופת הגמל שנשלחים לעמית או למבוטח".

ברוך לוברט: צריך להפנות לפי הוראות סעיף 35 לחוק, שזה הסעיף הרלוונטי.

ברוך לוברט: גם פה, באופן ובתנאים שיורה הממונה.

שגית אפיק: הורדת את המילים "שיעורן הממוצע בשנה החולפת", אם הצלחתי לעקוב.

אופיר כץ: מה זה "אם הצלחת לעקוב"?

שגית אפיק: הוא מקריא לי עכשיו.

אופיר כץ: אז זה לא תקין שהוא מקריא את זה עכשיו.

ברוך לוברט: העמדה שלנו היא שיש כבר הוראות כאלה אצלנו ולטעמי - - -

משה גפני: אל תחזור על זה, אנחנו צריכים לסיים את הישיבה.

משה גפני: אל תחזור.

ברוך לוברט: בסדר, לכן אני מציע, לפחות את הסעיפים האלה - - -

קרן ברק: את הממוצע אני רוצה בתוך הדיווח.

שגית אפיק: וגם את התשואות נטו היא רצתה.

שגית אפיק: הורדת את שני הדברים שהיא רצתה בעצם.

שגית אפיק: היא ביקשה גם את התשואות נטו וגם את השיעור הממוצע, לפי מה שהבנתי.

משה ברקת: אין בעיה עם זה, כי יש את התשואות נטו והשיעור הממוצע.

משה גפני: בסדר, אז אפשר לשים את זה.

משה ברקת: בואו נסכם שהניסוח פה יהיה הולם לפי מה שברוך אמר.

קרן ברק: לא, לא.

קרן ברק: הוא לא הולם לפי מה שברוך אמר.

ברוך לוברט: הניסוח שהצעתי, שגית, בעינינו הוא יותר מדויק.

משה גפני: אבל הורדת את שני הדברים של קרן.

ברוך לוברט: נוסיף את התוספות האלה, שהן מאוד חשובות לכם.

ברוך לוברט: בסדר גמור.

קרן ברק: אתה רוצה לחכות חמש דקות כדי שהוא ייתן לו את הניסוח והם יעשו את זה ביחד?

קרן ברק: חמש דקות.

משה גפני: בסדר.

ברוך לוברט: אדוני, לעניין התקופה, אני רוצה להבין.

ברוך לוברט: האם ההתחייבות של הממונה היא לבוא בעוד שבעה חודשים?

משה גפני: לבוא לכאן.

ברוך לוברט: האם אפשר להאריך את התקנות בשנה והוא מתחייב להגיע תוך שבעה חודשים לדווח על הדוח, לפחות לתת איזושהי ודאות.

משה גפני: לא.

משה גפני: תעשה לי טובה, אני לא למדתי משפטים כמוך, אבל אני מכיר את זה.

משה גפני: אני אגיד לך בדיוק מה יקרה.

משה גפני: מה הבעיה?

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: אני נראה לך חשוד?

משה גפני: כי אם אני נראה לך חשוד - - -

ברוך לוברט: אפילו בשביל לדחות תקנות - - -

משה גפני: אני לא חושב שבחיים אמרתי התחייבות כזאת כמו שאמרתי כאן.

ברוך לוברט: אבל גם בשביל לדחות תקנות, זה תקנות וצריכים הליך.

ברוך לוברט: צריך נוסח, צריך לפרסם להערות ציבור, צריך אישור שר אוצר.

ברוך לוברט: אפילו רק בשביל לדחות, זה תקנות.

ברוך לוברט: חבר'ה, זה לא משנה.

משה גפני: אנחנו מבקשים שזה יסתיים בתוך שבעה חודשים.

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: לא שבעה חודשים אלא שמונה חודשים.

משה גפני: אבל בשמונה חודשים שזה יסתיים.

משה גפני: והיה אם זה לא יסתיים, הוא יבוא לכאן והוא יאמר: עשינו א', ב', ג', אבל לא הסתיים בגלל ד', ה', ו'.

משה גפני: שמונה חודשים, זה בסדר?

משה גפני: טוב.

משה ברקת: בגלל שאלה תקנות, אפשר להוסיף שאם יהיה איזשהו סגר או משהו והקורונה תעכב אותנו - - -

משה גפני: בסדר, זה ברור.

קרן ברק: למה זה ברור?

קרן ברק: הרי מומחים יכולים לעבוד בזום.

קרן ברק: דיוני מומחים יכולים להמשיך.

משה גפני: מה שאמרת נכנס לפרוטוקול ואני סומך את ידיי על מה שאמרת.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: תנסו לנסח בינתיים.

משה גפני: מרב דוד, בבקשה.

שגית אפיק: אתם רוצים שנקריא את הנוסח הקיים בלי הוראות הגילוי, שאחר כך נסגור אותן?

משה גפני: כן, בבקשה.

שגית אפיק: אני אקריא את התקנות בעצם ממכתב השר: "בתקנה 3 לתקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים וקופות גמל – הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות, התשס"ח-2008, ברישא: במקום יום ג' בטבת התש"ף, 31 בדצמבר 2019, יבוא: עד סוף פברואר 2021.

שגית אפיק: בפסקת משנה 3(2), אחרי המילים "מימון פרויקטים לתשתיות" יבוא – אלו שתי ההשקעות הנוספות שמבקשים להוסיף – "או מהשקעה בקרנות השקעה למימון פרויקטים לתשתיות בישראל, או מהשקעה בתחום טכנולוגיה עילית, הייטק בישראל, באופן ובתנאים שעליהם יורה הממונה".

שגית אפיק: אלה שני סוגי ההשקעות שמתווספות.

משה גפני: ועל זה צריך לבוא לכאן כעבור שמונה חודשים.

שגית אפיק: על הכול צריך לבוא.

משה גפני: כן, גם על התוספת.

שגית אפיק: הוועדה תראה את האופן והתנאים שעליהם אתה תורה?

שגית אפיק: אתה תדווח על זה לוועדה?

משה ברקת: כן, כן.

משה ברקת: כל הציבור יראה.

משה גפני: מה השאלה?

שגית אפיק: ההשקעה בתחום טכנולוגיה עילית בהייטק בישראל, גם הממונה רוצה לגדר אותה ולתת תנאים לגביה.

ינון אזולאי: למה לא להכניס אותה גם לוועדה?

ינון אזולאי: למה אני צריך להחריג אותה מעכשיו?

שגית אפיק: יש לי שתי שאלות: שאלה אחת, למה שהוועדה הציבורית לא תדון בזה כחלק מהמכלול?

שגית אפיק: למה להחריג אותה כבר עכשיו?

שגית אפיק: שאלה שנייה שאני מבקשת לשאול, "באופן ובתנאים שעליהם יורה הממונה" – שאלתי האם גם הוועדה הזאת תוכל לראות את האופן והתנאים, אז הוא אמר שכל הציבור יראה.

שגית אפיק: אני מבינה את זה, אבל השאלה היא האם הוועדה תראה.

משה גפני: משה, תן לי לענות בתור עוזר שלך.

משה גפני: תשובה אחת, בגלל שהם מבקשים, בעיקר השר אבל גם הם מבקשים לעשות את שני הדברים האלה עוד לפני שהוועדה מסיימת את עבודתה.

משה גפני: זה ייקח בערך חצי שנה.

קרן ברק: השר רוצה כי הם המליצו על זה לשר.

משה גפני: אני לא נכנס, זה לא העסק שלנו.

משה גפני: זה מה שהם הביאו בפנינו.

משה גפני: הם המליצו, הכול בסדר.

משה גפני: אנחנו אומרים שברגע שהוועדה מסיימת את עבודתה, הם יצטרכו להגיד על זה.

משה גפני: עדיין אין לנו את ההמלצות שלהם, אז הם מבקשים שבינתיים נאשר את זה.

משה גפני: ברגע שתסתיים עבודת הוועדה יהיה כתוב שם, ואנחנו נדע את זה בגלל שאתה תבוא להגיד לנו, האם שני הפרויקטים האלה ממשיכים.

קרן ברק: לא רק אם הם ממשיכים.

ינון אזולאי: אתה מכניס תחום שבו אתה שם את הכסף שלך ואתה לא יודע מה יהיה.

ינון אזולאי: תן לוועדה לקבוע.

משה גפני: בסדר, הוועדה תקבע.

ינון אזולאי: אבל הוא רוצה מעכשיו כבר להחליט.

משה גפני: אז אמרתי, זה מתחיל עכשיו עד שהוועדה הציבורית מסיימת את עבודתה ובאה לכאן.

שגית אפיק: שני התחומים האלה לא קיימים היום.

קרן ברק: ומי החליט להכניס אותם?

קרן ברק: לא ועדת מומחים.

שגית אפיק: הוא והשר וגם הרשות לניירות ערך ממליצה.

קרן ברק: אני מבינה שממליצים.

קרן ברק: האחריות היא עליכם ואם אנחנו רואים שזה - - - אתם אשמים.

יבגני סובה: למה החלטתם דווקא על התחומים האלה?

משה ברקת: מכיוון שזאת עדיפות לאומית.

יבגני סובה: זאת עדיפות לאומית?

יבגני סובה: על ידי מי היא נקבעה?

משה ברקת: שר האוצר.

יבגני סובה: הנוכחי או הקודם?

משה ברקת: הנוכחי.

משה גפני: לא מתחילים את הדיון.

משה גפני: זה מה שהיה פה בישיבה הקודמת.

יבגני סובה: אדוני, אבל אני נכנסתי להיות חבר ועדת כספים רק אתמול, ולכן אני בכל זאת מבקש את זכותי לשאול שאלה.

משה גפני: מזל טוב.

יבגני סובה: תודה רבה.

משה גפני: ועודד הלך לוועדה לקידום מעמד האישה?

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: הוא יו"ר הוועדה.

משה גפני: למה נכנסת בשקט?

יבגני סובה: לא רציתי להפריע לך.

משה גפני: רציתי לברך אותך.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: לגבי הנושא של התנאים שיקבע הממונה, אני לא מבקש שיהיה אישור של ועדת הכספים, אף על פי שלכאורה הייתי צריך לבקש.

משה גפני: אני לא מבקש את זה, אבל אתה חייב לפני שאתה עושה את זה, להודיע לוועדה.

משה ברקת: בסדר.

משה ברקת: זאת התשובה לגבי השאלה הזאת.

משה ברקת: באופן ובתנאים שיקבע הממונה, אבל לפני זה תגיד לנו מהם האופן והתנאים בגלל שאנשים מעוניינים לדעת, וזה יהיה גם חלק מהעניין.

משה ברקת: הגעתם לנוסח?

משה ברקת: עוד מעט לא נוכל לאשר את זה כי תגיע השעה 11:00.

ינון אזולאי: משה, חשוב לך העניין של ההייטק, לא הבנתי למה אתה לא מחכה לוועדה שתמליץ לך בצורה מסודרת כמה זה יהיה, מה כדאי, מה לא כדאי.

משה ברקת: ובינתיים תגיד להייטק לחכות?

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: מה זה להגיד להייטק לחכות?

משה ברקת: יש קורונה, אין משקיעים זרים.

ינון אזולאי: מה היה עד עכשיו?

ענת גואטה: אני יכולה לענות.

ענת גואטה: תראה, המצב הוא הפוך.

ענת גואטה: ההייטק מסתדר מעולה בלי המוסדיים הישראלים.

ענת גואטה: הכוונה כרגע היא להכניס את המשקיעים המוסדיים להשקעות בחברות הייטק ולא מדובר על חברות סטרט-אפ שנמצאות במצוקה או ברמת סיכון גבוהה.

ענת גואטה: מדובר על חברות הייטק ישראליות מצליחות ויש תהליך שלם שמתנהל על מנת שהמוסדיים יקבלו רשת ביטחון להשקעות בהייטק, ויקבלו מימון להקמת צוותי מחקר.

ענת גואטה: החסם של ההוצאות הישירות מונע מהם לרכוש מומחיות ובעצם, כל הכוונה בהכנסת המוסדיים להשקעות בהייטק היא לא בגלל שלחברות, אלה שאנחנו רוצים שהמוסדיים ישקיעו בהן, יש בעיה לגייס מימון.

ענת גואטה: מתנהלות עכשיו הנפקות בנאסד"ק של חברות הייטק ישראליות, שמצליחות לגייס כסף דרך הזום.

ענת גואטה: לתפיסתי, הבעיה היא שהציבור הישראלי לא שותף להצלחת ההייטק הישראלי, ופה הבעיה.

ענת גואטה: בסוף אנחנו לא דוחפים את המוסדיים להשקעות בהייטק.

משה גפני: שיניתם את עמדתכם.

ענת גואטה: אני לא שיניתי את עמדתי מעולם.

משה גפני: נדמה לי שאת עוד לא היית ברשות לניירות ערך, אבל רצו על השקעות בחו"ל, לא על השקעות בארץ.

משה גפני: זאת הסיבה לכך שאמרו שצריך הקלות בעניין הזה, כי רוצים השקעות בחו"ל.

משה גפני: הייתה עמדה שונה מזאת שיש היום.

משה גפני: את מדברת על השקעות בארץ.

ענת גואטה: אני לא מדברת על השקעות בארץ.

ענת גואטה: אני מדברת על רכישת מומחיות על ידי גופים מוסדיים להשקעות בהייטק ובתשתיות.

ענת גואטה: ברור שאנחנו כמדינה היינו מעדיפים שההשקעות האלה יתבצעו בישראל, אבל מכיוון שהתפקיד של רשות שוק ההון הוא לדאוג לעמיתים ולמבוטחים, ההחלטה של גוף מוסדי האם להשקיע בישראל או בחו"ל, היא השקעה שקשורה ביכולת שלו לפזר, להגיע לשווקים עמוקים וכולי.

ענת גואטה: לכן, אני חושבת שלכל הפחות אנחנו צריכים לדאוג להסיר חסמים ולאפשר להם לשקול את ההשקעות האלה כפי שהם משקיעים בתשתיות במקסיקו, למשל.

משה גפני: את מסכימה שתבוא הוועדה הציבורית שהקים משה ותנמק למה לא בהייטק?

משה גפני: לא שאני חושב שזה מה שיקרה.

משה גפני: אתם תקבלו את ההמלצות שלהם?

ענת גואטה: אני לא יודעת.

ינון אזולאי: את לא יודעת?

ינון אזולאי: לא תקבלי אותן?

ינון אזולאי: אז בשביל מה יש ועדה?

משה גפני: לא תקבלי את ההמלצות?

משה גפני: הרי אתם מיניתם אותה.

משה ברקת: ודאי, ודאי.

מיקי לוי: זה ההסכם עם משה.

ענת גואטה: אני מתקשה להאמין שזאת תהיה המסקנה שלהם, אבל אם כן, אנחנו - - -

משה גפני: אני מעריך שהם ימליצו על זה גם כן.

משה גפני: הם יקבעו גם את התנאים.

משה ברקת: זאת לא ועדת פלסתר, זאת ועדה אמיתית.

מיקי לוי: זאת ועדה רצינית, חברים.

משה גפני: מהיכרותי עם חלק מהאנשים שאמרת שנמצאים בוועדה, הם ימליצו על זה, רק יכול להיות שהם יקבעו תנאים אחרים.

משה ברקת: הכוונה שלי היא לסמוך את ידיי על המלצות ועדה מקצועית שמייצגת את הציבור.

משה ברקת: זאת הכוונה שלי.

משה גפני: ואתם תקבלו את ההמלצות שלהם.

משה ברקת: בוודאי.

משה ברקת: שוב, צריך לזכור שאנחנו מעודדים השקעות ישראליות, הייטק ישראלי.

משה ברקת: צריך לברך על הדבר הזה ואני מאוד מודה לכם על כך שאתם תומכים בצעד הזה.

משה גפני: בבקשה, אייל, אתה יכול להקריא לנו?

משה גפני: אני מבקש להצביע.

שגית אפיק: ברוך, אתה רוצה סעיף תחילה לתקנות, שיהיה רטרואקטיבי?

ברוך לוברט: כן, אבל מספיק רק לפסקה שדוחה את התאריך.

שגית אפיק: למה?

שגית אפיק: את ההייטק אתם עשיתם קבוע?

ברוך לוברט: לא, אבל אין צורך לרטרו.

משה ברקת: לא עשו השקעות.

שגית אפיק: ברור.

משה גפני: בבקשה, מיקי.

מיקי לוי: בנושא השקיפות, האם עמית יכול לקבל מידע לאן הלך הכסף שלו, אדוני היושב-ראש, גברתי?

מיקי לוי: אלה הסעיפים שעכשיו דנים בהם?

מיקי לוי: תקשיבו טוב, חברי הכנסת, זה כסף של הבוחרים שלכם.

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: אנחנו מתאמים בדיוק את הנוסח על השקיפות.

שגית אפיק: הם הסכימו להכניס הוראה כזאת.

אייל לב ארי: "גוף מוסדי יידע אדם המעוניין להצטרף כעמית או כמבוטח לקופת גמל, כנוסף על דמי הניהול ייגבו מנכסי הקופה הוצאות ישירות לפי תקנות אלה, באופן ובתנאים שיורה הממונה".

אייל לב ארי: ברוך, תסביר את המילים "באופן ובתנאים שיורה הממונה", למה הכוונה.

ברוך לוברט: אנחנו מדברים פה על דיווחים שהם מצד אחד או בדוח השנתי או בטפסים של הצטרפות.

ברוך לוברט: אנחנו צריכים להיכנס לתוך הרזולוציה של הטופס, לראות איפה לעשות את זה, איך לעשות את זה.

ברוך לוברט: שיהיה מספיק ברור.

ברוך לוברט: אנחנו מכניסים את זה בכל הוראה שלנו.

ברוך לוברט: זה בסך הכול שינוי של מה שאתם כתבתם בתחילת התקנה.

שגית אפיק: אין בעיה שתוסיף הוראות ממונה, רק לא הבנתי איפה השיעור הממוצע בשנה החולפת, שביקשה קרן.

אייל לב ארי: זה יהיה בטופס הגילוי שהקופה צריכה לציין למצטרף?

ברוך לוברט: כן, תוסיפו את זה.

קרן ברק: זה כל הסיפור.

שגית אפיק: מה זה "תוסיפו את זה"?

שגית אפיק: זה מה שהיא ביקשה.

ברוך לוברט: בסדר.

ברוך לוברט: סיכמנו שזה יהיה בפנים.

שגית אפיק: אבל אם זה לא כתוב בתקנות – היא רוצה לראות את זה כתוב, לדעת שזה יקרה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: היא רוצה וגם אני רוצה.

קרן ברק: כולם רוצים.

קרן ברק: אני העליתי את זה, אבל אני חושבת שיש פה תמימות דעים.

אייל לב ארי: נוסיף: ובכלל זה שיעור דמי הניהול הממוצע.

משה גפני: יפה.

משה גפני: הלאה.

אייל לב ארי: "גוף מוסדי ידווח לעמית או למבוטח, לפי ההוראות האמורות, את שיעור ההוצאות הישירות שנגבו מנכסי הקופה במסגרת דיווחי קופות הגמל, לפי הוראות סעיף 35 לחוק.

אייל לב ארי: וכן את התשואה הנומינלית נטו שהשיגה באותן השקעות, באופן ובתנאים שיורה הממונה".

שגית אפיק: את סוגי ההשקעות הקראת?

אייל לב ארי: סוגי השקעות גם ירדו, לבקשתם.

שגית אפיק: למה לא יעשו גילוי על סוגי השקעות?

ברוך לוברט: זה באופן ובתנאים שאנחנו נקבע.

משה ברקת: אנחנו צריכים להחליט עכשיו איזה סוגי השקעות - - -

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: אני כותבת שאתם תגידו את סוגי ההשקעות.

שגית אפיק: אתם תורו, בסופו של דבר, אבל יש לכם פה הוראה מסמיכה.

משה ברקת: לפי סוגי השקעות.

משה ברקת: אין בעיה, לפי סוגי השקעות.

שגית אפיק: הסיכום הוא שזה עד סוף פברואר; התחילה לגבי הוראת השעה תהיה במועד הפקיעה לפי סעיף 38 לחוק היסוד, שזה לפני שבועיים; הסעיפים של מימון פרויקטים לתשתיות בהשקעה בטכנולוגיות נכנסים; הוראת הדיווח והשקיפות, כמו שאייל הקריא, עם התיקונים שאמרנו; לגבי ההוראות והתנאים שיורה הממונה בנושא ההייטק, זה יובא לעיון הוועדה לפני שיפורסם.

משה ברקת: ליידוע הוועדה.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: לא לאישור, אבל אתה לא עושה את זה בלי שאתה אומר לנו ומביא את זה אלינו.

משה גפני: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים, (קופת גמל) (הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות) (הוראת השעה), התש"ף

משה גפני: –2020, כפי שעלה כאן מהדיון וכפי שהוקרא על ידי היועץ המשפטי והיועצת המשפטית, מה שהיא אמרה עכשיו בסוף.

משה גפני: על זה אנחנו מצביעים.

משה גפני: מי בעד אישור התקנות ירים את ידו.

משה גפני: בעד אישור התקנות – רוב

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: תודה רבה, שיהיה לכם בהצלחה.

משה ברקת: אני מאוד מודה לכם.

מיקי לוי: יש עוד שלוש דקות, אני יכול הצעה לסדר לפנים משורת הדין?

מיקי לוי: עוד לא סגרת את הישיבה ואני רוצה להגיד משהו.

משה גפני: בבקשה, לא נעלתי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני, לפני כיומיים עיינתי בתקציב המדינה המוצע, שהגיע לידי.

מיקי לוי: בכל השנים שיתפתי איתך פעולה, אדוני, ב-60%-70% מההצבעות.

מיקי לוי: אפילו בתקציב המדינה הצבעתי בעד בניגוד לעמדת אופוזיציה.

מיקי לוי: בתקציב הזה יש שני דברים מסוכנים, אדוני.

מיקי לוי: אחד מאוד מאוד קרוב לליבי, שהוא העדפת תוצרת הארץ ולחילופין, רכש גומלין.

מיקי לוי: יש שם הצעה של 150 מיליארד שקל פטור מרכש גומלין על הרכבות בגוש דן.

מיקי לוי: בתקופה קשה זו, כשיש בעיות עבודה לכלל אזרחי מדינת ישראל, להוציא 150 מיליארד שקל מפטור לרכש גומלין – לא יהיה.

מיקי לוי: לא יהיה.

מיקי לוי: אני מבקש ממך לבוא בדברים טרם הפיצוץ בוועדה.

קרן ברק: עוד פעם?

קרן ברק: אנחנו במלחמה פה.

ינון אזולאי: מה זה "עוד פעם"?

ינון אזולאי: הוא צודק במאה אחוזים.

קרן ברק: רכש גומלין זה לא על מה שנוח לך.

קרן ברק: רכש גומלין זה הרבה מאוד דברים.

משה גפני: נמשיך את השיחה הזאת בעוד חמש דקות.

מיקי לוי: קרן, תצביעי בעד, בעד זה.

מיקי לוי: הדבר השני, אדוני, הוא דבר מופלא – טרם הקמת מסילת הברזל מטילים מס השבחה על אותן דירות ואותם עסקים לאורך המסלול.

מיקי לוי: יתחילו לשלם מ-2021.

מיקי לוי: זה לא הגיוני.

מיקי לוי: יתרה מכך, אני יכול להביא הוכחה לכך שלאורך המסילה במרכז ירושלים - - -

משה גפני: מיקי, חכה.

משה גפני: קודם כל, הישיבה נעולה.

משה גפני: אני חייב לעשות את זה.