ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 12, 2020-06-22 10:05

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: היום יום שני, ל' בסיון התש"ף, 22 ביוני 2020, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום יישום התוכנית הלאומית נגד אלימות במשפחה.

חיים כץ: בעברי יצא לי להיות שר העבודה והרווחה.

חיים כץ: בעברי הרחוק.

חיים כץ: עשינו תכנית בין-משרדית למיגור או לנסות ולמגר את תופעות האלימות נגד נשים.

חיים כץ: הקצבנו כספים.

חיים כץ: להגיד שהצלחנו יותר מדי, אני לא יודע כי לא הצלחנו יותר מדי.

חיים כץ: לזרוק על מישהו אחר, זאת לא חכמה אבל קשה להביא את הכסף.

חיים כץ: לפני שאנחנו נעביר את רשות הדיבור למישהו, אני מבקש מאיריס פלורנטין שהייתה נציגת משרד העבודה והרווחה בצוות הזה לתת לנו סקירה היכן זה עוד, מה נעשה, למה אנחנו לא מצליחים.

חיים כץ: אני כרגולטור כאן אעשה את מה שהרגולטור כאן לא עשה.

חיים כץ: אני אשב לכם על העורק.

חיים כץ: הנה, פשלה ראשונה שלי היא שלא הבאתי את אוחנה, השר לביטחון פנים.

חיים כץ: פשלה ראשונה.

חיים כץ: אבל נתקן כי זאת לא ישיבה ראשונה ואנחנו בשורה התחתונה נביא תוצאה.

חיים כץ: לא נשתוק לאוצר כמו ששתקו לו.

חיים כץ: יצטרכו להביא לכאן כסף, יצטרכו להביא תקנים, לא יסתפקו רק בדיבורים והדבר ייעשה.

חיים כץ: איריס, תני לנו סקירה קצרה היכן אנחנו חיים.

איריס פלורנטין: בוקר טוב.

איריס פלורנטין: .

איריס פלורנטין: שמי איריס פלורנטין, סמנכ"לית בכירה, ראש מינהל שירותים חברתיים אישיים במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

איריס פלורנטין: אני אחראית על הובלת התוכנית הלאומית לאלימות במשפחה מהיום שהוקמה.

איריס פלורנטין: במהלך 2017 אנחנו כמשרד לקחנו אחריות על הבאת החלטת ממשלה ליישום ההתמודדות עם אלימות במשפחה.

איריס פלורנטין: כדי לעשות את היישום קבענו ועדה בין-משרדית שבתוכה היו ועדת מנכ"לים, ועדת יו"רים, שמנו על השולחן מסמך עבודה שפירט את כל התוכניות שצריך להרחיב, את כל התוכניות שצריך להוסיף, כדי שיהיו תהליכי עבודה ותוכניות לכל הרצף, לכל סוגי האוכלוסיות.

איריס פלורנטין: תכנית העבודה יצאה לדרך בשווה ערך של 250 מיליון שקלים, כ-50 מיליון שקלים לשנה.

חיים כץ: כמה שנים?

איריס פלורנטין: חמש שנים.

איריס פלורנטין: אני רוצה לומר דבר נוסף לגבי החלטת הממשלה.

איריס פלורנטין: דיברתי על החלטת הממשלה הראשונה.

איריס פלורנטין: בעקבותיה היו שתי החלטות נוספות כאשר בהחלטה השלישית שהתקבלה ב-6 בינואר 2019, נקבע הנושא של התקציב.

איריס פלורנטין: קובעו 50 מיליון השקלים הראשונים והתחלנו לעבוד אתם.

איריס פלורנטין: אני מוכרחה לומר שבתהליך הכניסה של העבודה לבסיס התקציב של המשרד שלנו היו כבר 30 מיליון שקלים בשלב הזה.

איריס פלורנטין: קיבלנו את 20 מיליון השקלים הנוספים.

איריס פלורנטין: נרשמה בהחלטת הממשלה לראשונה הרשימה של הפעולות שאנחנו רוצים וצריכים לעשות והתחלנו לעשות את העבודה.

איריס פלורנטין: אני רוצה למנות את הפעולות שהוצאנו לדרך, את הפעולות שאנחנו עושים ברמה בין-משרדית.

איריס פלורנטין: אני חושבת שחשוב לומר שמי שכתב את תכנית העבודה המתוקצבת, היו כ-200 אנשים שישבו בתתי-צוותים.

איריס פלורנטין: תתי-הצוותים הובלו על ידי המשרדים השונים.

איריס פלורנטין: יש כ-12 משרדי ממשלה.

איריס פלורנטין: יש משרדים שרק מתווספים ונכנסים פנימה.

איריס פלורנטין: בתקופת הקורונה אני עשיתי ועדת היגוי של הוועדה אחת לשבוע.

איריס פלורנטין: סגרנו פערים ודאגנו שהתוכניות יהיו פתוחות ושום דבר לא ייסגר ואם צריך להוסיף, הוספנו.

איריס פלורנטין: החוזק של התוכנית הזאת היא עבודה בין-משרדית על פלטפורמה אחת, לדאוג שהמענים יהיו מקיר לקיר בין כל השירותים הקיימים.

איריס פלורנטין: מה הוקם.

תמר זנדברג: אם את יכולה לחזור על המועדים.

חיים כץ: תמר, דברי אלי.

חיים כץ: היא נותנת סקירה.

חיים כץ: דברי אלי.

חיים כץ: תעבירי פתק, דברי אלי, תני לה לדבר.

חיים כץ: הכול יהיה מסודר.

איריס פלורנטין: חלוקת התקציב הייתה 8 מיליון, 12.5 מיליון, 10 מיליון, שהתגבשו בסופו של דבר ב-2019 ל-30 מיליון.

איריס פלורנטין: עכשיו קיבלנו את ה-20 מיליון האחרונים שהפכו 50 מיליון שקלים להחלטה, אבל אנחנו לא חיכינו.

איריס פלורנטין: אנחנו עובדים מ-day one.

איריס פלורנטין: צריך להבין שאנחנו הכנסנו 184 תקנים כאשר המטרה שלהם הייתה לטפל בכל האוכלוסיות ולקצר את רשימות ההמתנה.

איריס פלורנטין: ברור לחלוטין שבתוך ה-113 יחידות ברשויות המקומיות אנחנו צריכים לתת מענה לכל האוכלוסיות.

איריס פלורנטין: אנחנו נותנים מענה למשפחות, לנשים, לגברים בטיפול ייחודי, לילדים שעדים לאלימות.

איריס פלורנטין: יש לנו אות משטרה שיושבים על הפלטפורמה.

איריס פלורנטין: כל העובדים הסוציאליים האלה יושבים ביחידה אחת.

איריס פלורנטין: אותה משפחה או אישה יודעים שהם צריכים לבוא לאותו מקום שמוגדר ברשות המקומית ושם הם מקבלים את השירות באשר הוא.

איריס פלורנטין: גם אות משטרה שנכנס כתהליך עבודה בין המשטרה לבין הרווחה, נכנס שם ואנחנו גם היום נגדיל את הפעולה הזאת.

איריס פלורנטין: כאמור, 184 תקנים שאפשרו לנו להרחיב את הפעולה, להקטין את ההמתנות ולתת מענה לכל האוכלוסיות.

איריס פלורנטין: במקביל לכל האוכלוסיות האלה שנכנסו, אנחנו כמובן צריכים להכשיר אותן.

איריס פלורנטין: הכשרנו את כל אנשי המקצוע שעשו את העבודה.

איריס פלורנטין: הכשרה של אנשי מקצוע אומרת הכשרה בין-משרדית, לא רק לאנשים שלנו.

איריס פלורנטין: זה אומר גם לאנשים ממשרד הבריאות, זה אומר גם לעשות עבודה עם האנשים במשרד החינוך, לתת הכשרות בתוך שירות בתי הסוהר כי יש גם שלב שהגבר נמצא בבית הסוהר והם צריכים להיות מתואמים ולעשות את העבודה באותו תהליך.

איריס פלורנטין: פיתחנו כלי דיגיטלי שנמצא כבר עכשיו על השולחן.

איריס פלורנטין: אני מקווה שבימים הקרובים אנחנו נוכל כבר לפרסם אותו.

איריס פלורנטין: כלי שמאפשר לאישה ללחוץ ולהבין שהיא בסכנה, להתחבר ל-118 או ל-גוגל - אני היום יושבת על הנושא של גוגל – ולהבין שהיא בסכנה ולקרוא לעזרה.

איריס פלורנטין: בשנה האחרונה אנחנו עשינו קמפיין בין-משרדי שהצליח להביא לעלייה גדולה מאוד בפניות, גם בגו 118 וגם בטיפולים.

איריס פלורנטין: כתוצאה מזה אנחנו עכשיו מקימים שני מקלטים נוספים לנשים מוכות, מאחר ויש לנו הרבה מאוד נשים שפונות.

איריס פלורנטין: בתקופת הקורונה, כי הבנו שנשים ממשיכות לפנות ואין לנו יכולת לבודד את הנשים בתוך המקלטים, פתחנו מקלט חירומי לבידוד מניעתי והוא מלא בכל נקודת זמן.

איריס פלורנטין: אני רוצה לחזור ולומר שהתפיסה של כל ההחלטה היא שפה אחידה, מענים בכל מקום, רצף מלא של שירותים, שיתוף פעולה בין המשרדים כתפיסת עולם.

איריס פלורנטין: ועדת היו"רים שמובילה את התהליך שבעקבותיה תהיה ועדה מחוזית וועדה ביישובים, שקובעת את דרכי הפעולה, צריך יהיה להיות בכל ישוב אדם שמוביל את המאבק והוא זה שדואג שכל השירותים יהיו פתוחים.

איריס פלורנטין: שיתוף הפעולה והעבודה הפלטפורמית כבר הוכיחה את עצמה ב-360 לילדים.

איריס פלורנטין: בצורה הזאת המשרדים מתגייסים ועושים את העבודה.

איריס פלורנטין: לפני שנפתחה הוועדה, אני רוצה לומר שבמשרד כבר היו שירותים.

איריס פלורנטין: זה לא רק שהוועדה הייתה והתחלנו את השירותים.

איריס פלורנטין: היום בשטח מושקעים הרבה יותר כספים.

איריס פלורנטין: יש אות משטרה שהיה קודם, יש מקלטים קיימים, יש ועדות אלימות, יש מרכזים לטיפול שנמצאים גם לפני ההחלטה.

איריס פלורנטין: אני רוצה לדבר מעט על מודלים.

איריס פלורנטין: אחד הדברים החדשניים שאנחנו עשינו כאן הוא שהושבנו אנשי מחשבים עם אנשי מקצוע.

איריס פלורנטין: לקחנו את הדאתה של המשרד.

איריס פלורנטין: חשפנו אותו ואפשרנו לבנות מודל של מסוכנות.

איריס פלורנטין: לבדוק מה הפרופיל של אותו גבר שהוא הגבר המסוכן שיסכן את האישה.

איריס פלורנטין: הגענו לפרופיל הזה ואנחנו עובדים עליו כדי לפתח כלים נוספים דיגיטליים ולהגיע לאנשים.

איריס פלורנטין: אנחנו רוצים לצאת לדרך עם מחקר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מחקר שיאפשר לנו לבדוק מה הפער בין האנשים שמגיעים לטיפול לבין הסטטיסטיקה שאומרת כמה משפחות נמצאות באלימות במשפחה.

איריס פלורנטין: כבר קיבלנו מברוקדייל סקירת ספרות ואנחנו בדרך לקבל סקירה נוספת.

איריס פלורנטין: אנחנו על השולחן עם מודל מסוכנות בין-משרדי שאומר – אמרתי שפה אחידה – שגם המשטרה, גם אנחנו, גם משרד הבריאות, גם משרד החינוך, יש שאלון אחד, עברנו עם כל המשרדים, אישרנו את השאלון, אני כבר ראיתי אותו והוא קיים.

איריס פלורנטין: השלב הזה הוא לתקף את השאלון, להטמיע אותו ולצאת אתו לשטח.

איריס פלורנטין: בהחלט מהפכה מהשאלון הראשון שהיה לפני יותר מ-10 שנים.

איריס פלורנטין: כמובן שאנחנו מדברים על התאמה תרבותית, גם במשטרה וגם אצלנו.

איריס פלורנטין: לדבר בשפות, להביא עובדים סוציאליים דוברי שפה שיכולים לדברר את הנושא בכל השפות ובהתאם לכל האוכלוסיות.

איריס פלורנטין: בנושא של הסברה ומניעה.

איריס פלורנטין: כפי שאמרתי, קמפיין טלוויזיוני שהותאם והביא לנו הרבה מאוד אוכלוסיות.

איריס פלורנטין: אני בקשר שוטף עם גוגל כדי לקחת איזה דף נחיתה שלנו שהוא דף שאומר מה השירותים שאנחנו נותנים היום במדינת ישראל.

איריס פלורנטין: כל מי שלוחץ על בעל מקנא או על בעל שסוגר לי את הפייסבוק, יעלה לו כאן ב-גוגל ויאפשר לנו להעלות את הדף נחיתה.

איריס פלורנטין: העברנו ל-גוגל גם רשימה של מלים, מילות מפתח שלפיהן אנחנו נוכל לאתר את הטיפול.

איריס פלורנטין: אנחנו גם ניעזר ב-גוגל כדי שאת אותה אפליקציה דיגיטלית שבנינו, הם יוכלו לפרסם דרכם ולעשות את העבודה.

איריס פלורנטין: אנחנו כבר הפגשנו את אנשי גוגל גם אם אנשים שמיכל הביאה אלינו, גם עם אנשי מקצוע שלנו וגם עם קבוצה של נשים מנהלות מקלטים לנשים מוכות.

איריס פלורנטין: שדרגנו את הקו 118.

איריס פלורנטין: הכנסנו קו שדובר שפות, קו מיוחד לאלימות במשפחה, קו שקט שיהיה אפשר לעשות אותו ב-SMS כאשר אישה לא יכולה להרים טלפון.

איריס פלורנטין: הקו הזה לראשונה, הציעה לנו פייסבוק לעשות אותו ב-ווטסאפ.

איריס פלורנטין: לא היה מעולם ווטסאפ שהוא לשירותי רווחה אלא עד עכשיו הוא היה לשירותי בריאות.

איריס פלורנטין: בהחלט תהליכים מתקדמים.

איריס פלורנטין: אנחנו עובדים כרגע עם משרד החינוך על מודל שייכנס לכל בתי הספר של חברות וזוגיות שעבד אצלנו בשיתוף עם משרד החינוך.

איריס פלורנטין: משרד החינוך התחייב לשים תכנית מניעה בכל בתי הספר.

איריס פלורנטין: כמובן שפיתחנו מודלים באמצעות שירות המבחן לגברים אלימים, מרכזי יום, מרכזי שהייה ובתקופת הקורונה אפשרנו לגברים אלימים להגיע אם אין להם דיור והם בצו מניעה, לקבל תקציב ולהיות בדיור חד פעמי.

איריס פלורנטין: אני חושבת שזה נותן איזושהי סקירה.

חיים כץ: מתי הייתה הפגישה האחרונה שלכם?

חיים כץ: מתי נפגש לאחרונה הצוות הבין-משרדי?

איריס פלורנטין: בשבוע שעבר.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: לפני כן.

איריס פלורנטין: אני יכולה לומר מה התאריך.

קרן ברק: לפני שבוע היה אצלך כאן דיון.

איריס פלורנטין: בתקופת הקורונה אנחנו נפגשנו כל שבוע.

איריס פלורנטין: בשבוע וחצי האחרון, אחת לשבוע וחצי.

איריס פלורנטין: אני יכולה לומר מה התאריך האחרון.

איריס פלורנטין: אחת לשבוע וחצי אנחנו נפגשים, מעלים בעיות, פותרים את הסוגיות, סוגרים את הפערים.

איריס פלורנטין: אני זוכרת שבתקופת הקורונה היה צורך לדווח למשטרה בצורה אחרת והם מיד התגייסו ועשו את העבודה.

איריס פלורנטין: אנחנו היום אוספים את המידע בין כל המשרדים.

איריס פלורנטין: אחת לשבוע יש לי מידע מכל המשרדים, גם מהמשטרה, גם ממשרד המשפטים, גם ממשרד החינוך וגם מידע שלנו לגבי מה שקורה בתוך התהליך.

איריס פלורנטין: המידע הזה נמצא ואפשר להשתמש בו ואנחנו מעדכנים אותו כל הזמן.

חיים כץ: שמענו ממך סקירה.

חיים כץ: לצערי אנחנו עכשיו נשמע כמה דברים שלא הצלחנו בהם.

חיים כץ: עם כל מה שאנחנו עושים, כנראה שאנחנו לא עושים מספיק ואנחנו צריכים להשתפר.

חיים כץ: אנחנו נשמע דברים בהם לא הצלחנו.

חיים כץ: לילי בן עמי.

לילי בן עמי: תודה רבה חבר הכנסת חיים כץ.

לילי בן עמי: אתה שותף אמיתי במאבקים.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: עזבי.

לילי בן עמי: שר הרווחה והשירותים החברתיים איציק שמולי וכל הנוכחים כאן, חברת הכנסת קרן ברק, תודה רבה.

לילי בן עמי: אני אחותה של מיכל סלע זיכרונה לברכה שבאוקטובר האחרון, בימים הנוראים, בין ראש השנה ליום כיפור, יומיים אחרי שהיא ישבה אתנו לארוחת החג, היא והרוצח שלה, היא נרצחה בבית שלה באישון לילה, שעה וחצי אחרי שהיא נפרדה ממני.

לילי בן עמי: אני האחרונה שראתה אותו חיה.

לילי בן עמי: היא נרצחה לעיני הבת שלה.

לילי בן עמי: הרוצח אלירן מלול נשאר 17 שעות עם הגופה שלה ועם התינוקת בבית ורק אחר כך הוא יצא החוצה לשכנים וגם לא הזעיק עזרה.

לילי בן עמי: מיכל כל החיים שלה הקדישה לעזור לאוכלוסיות מוחלשות ולפעמים אני מרגישה שהיא ממשיכה לעשות את זה גם מלמעלה.

לילי בן עמי: זה שאתם בתפקידים שאתם נמצאים, אני חייבת לומר שאני מאוד מתרגשת, אני בטוחה שהזכר שלה וזכרה של מאיה וישניאק – והמשפחה שלה כאן – זאת תהיה מהפכה.

לילי בן עמי: אני הקמתי את פורום מיכל סלע שהמטרה שלה לקדם חשיבה מחוץ לקופסה בכל מה שקשור באלימות במשפחה.

לילי בן עמי: מנכ"לית פייסבוק, עדי סופר, הגדירה לי את זה כך: הובר עשו דיסטרקשן לתחבורה, פייסבוק עשו דיסטרקשן לתקשורת, RBNB עשו דיסטרקשן למלונאות, אנחנו נעשה דיסטרקשן לכל מה שקשור לאלימות במשפחה.

לילי בן עמי: אנחנו הולכים לשנות את השפה.

לילי בן עמי: זאת לא אלימות במשפחה.

לילי בן עמי: זה טרור בתוך הבית.

לילי בן עמי: ישראל, שהיא מומחית לביטחון, כל יום מדברת ביטחון, ביטחון, שאת אינתיפאדת הסכינים אנחנו עצרנו עם בינה מלאכותית, שזה מחבל שלא קשור לאף ארגון, וייצאנו את הטכנולוגיה הזאת לעולם, ישראל שהיא סטסט-אפ ניישן, יש בה את המוחות הטובים בעולם, ישראל, בסוף המסע הזה תהיה מעצמה עולמית בלוחמה בטרור בתוך הבית.

לילי בן עמי: הגבר האלים הוא לא גבר אלים.

לילי בן עמי: כשאת אומרת גבר אלים יש בעיה במונח הזה.

לילי בן עמי: אם אני אגיד נאצי, אף אחד לא יזדהה עם נאצי.

לילי בן עמי: אם אני אגיד מחבל מתאבד, אף אחד לא יזדהה עם מחבל מתאבד.

לילי בן עמי: אבל כאשר אנחנו אומרות גבר אלים, זה מכניס את השיח הזה של הגירושין, והרבה אנשים אומרים לי שיש כאן שטח אפור, זה מורכב, לא נעים לדחוף את האף.

לילי בן עמי: לא. לא.

לילי בן עמי: בתחום של אלימות במשפחה אין כאן שום דבר אפור.

לילי בן עמי: זה שחור ולבן והטיפוס הזה של המחבל, של הטרוריסט, של הפסיכופט, הוא ממש לא יכול להיות כל גבר.

לילי בן עמי: ממש לא.

לילי בן עמי: הוא טיפוס מאוד מובחן ואני, מאז שמיכל נרצחה, למדתי את הדבר הזה ויש תמרורים שאיריס פלורנטין יכולה מתוך שינה לספר לכם, היא שותפה שלנו.

לילי בן עמי: נפגשתי אתה עוד בדצמבר.

לילי בן עמי: המשימה שלנו היא גם לקחת את תמרורי האזהרה שאותם קרימינולוגים קליניים ואותן עובדות ועובדים סוציאליים שמומחים לאלימות במשפחה יודעים לתרגם אותם לציבור.

חיים כץ: עצרי רגע.

חיים כץ: שמעת מה איריס אמרה לגבי מה אנחנו עושים.

חיים כץ: שימי נקודות בהן את חושבת שאנחנו לא בסדר או מה אנחנו צריכים לשפר, לצערי מניסיונך.

חיים כץ: את אומרת שאנחנו רוצים לעשות מהלך, אנחנו רוצים להביא תוצאה, ואנחנו אכן רוצים להביא תוצאה.

חיים כץ: כל אלה שיושבים כאן רוצים להביא תוצאה.

חיים כץ: כולם.

חיים כץ: אני בטוח בזה.

חיים כץ: אין לי ספק.

חיים כץ: לצערי חווית.

חיים כץ: מה לדעתך אנחנו צריכים לעשות שאנחנו לא עושים על מנת לשפר את התהליך.

לילי בן עמי: תודה רבה על השאלה.

לילי בן עמי: התחום של רצח נשים, הוא התחום היחיד שהוא חיים ומוות ואין בו מניעה.

לילי בן עמי: אין מניעה ואין פתרונות בזמן אמת.

לילי בן עמי: כל הפתרונות שקיימים היום, הם בדיעבד מקרי אלימות קשים וכולם על הכתפיים של האישה.

לילי בן עמי: הפתרונות היום הם פנייה למשטרה, לרווחה ולמקלט.

לילי בן עמי: מיכל והרוצח לא היו מוכרים לא למשטרה ולא לרווחה אבל אפשר היה להציל אותה, ואתה יודע איך?

לילי בן עמי: כבוד יושב ראש הוועדה, מיכל – ומסתבר שהרבה מאוד מהנרצחות – הייתה קנאה אובססיבית.

לילי בן עמי: כל קרימינולוג קליני ומומחית לאלימות במשפחה תגיד לך שכשיש את הקנאה האובססיבית הזאת, הוא מחטט לך בנייד, חוקר אותך לאן את הולכת וכן הלאה - אסור להיפרד לבד כי זה כמו לנטרל חומר נפץ לבד.

לילי בן עמי: זה כמו מכור שתיקח לו את המנה שלו, כשהיא רוצה להיפרד ממנו.

לילי בן עמי: מיכל ניסתה להיפרד ממנו באותו לילה.

לילי בן עמי: ואני אספר לך עוד דבר, אדוני כבוד יושב ראש הוועדה, לפני שלושים שנים אדם בשם גדעון שץ רצח את אשתו מרים הרמן, הוא הלם בראשה במוט ברזל וחנק אותה עם חוט חשמל, ואתה יודע למה הוא רצח אותה?

לילי בן עמי: כי היא ניסתה להיפרד ממנו.

לילי בן עמי: באותו יום היא ביקשה ממנו שיעזוב את הדירה.

לילי בן עמי: הרוצח הזה השתחרר שלשום מהכלא, אחרי שהוא ישב בו שלושים שנים.

לילי בן עמי: הרצח של מרים הרמן לפני שלושים שנים והרצח של מיכל אחותי לפני שמונה חודשים, זה אחד לאחד.

לילי בן עמי: אתה מסתכל והדפוסים הם אותם דפוסים.

לילי בן עמי: אובססיביות, קנאה, היא לא סבלה מאלימות פיזית והוא רצח אותה כשהיא ניסתה להיפרד.

לילי בן עמי: כשאני מדברת עם אותם מומחים, הם אומרים לי: כן, באמת הרבה מהנרצחות, זה קורה להן כשלא הייתה אלימות פיזית קודם, והן נרצחות כשהן מנסות להיפרד.

לילי בן עמי: מה מסתבר?

לילי בן עמי: כשיש זוגיות אובססיבית אסור להיפרד לבד.

לילי בן עמי: זה דבר שצריך לדעת אותו כמו שאנחנו יודעים מה זה גילוי מקדים של סרטן, כמו שאני יודעת לשים חגורת בטיחות ברכב.

לילי בן עמי: זה מידע שכל אדם צריך להכיר.

לילי בן עמי: שוב, אני לא אומר שאישה תאבחן את עצמה.

לילי בן עמי: אני אומרת, כמו סימנים של קורונה.

לילי בן עמי: 1, 2, 3 – הוא מחטט לך בטלפון, מתחקר אותך על כל צעד שלך, יש אובססיביות, לכי ל-118 ותקבלי ייעוץ.

לילי בן עמי: אתה יודע מה מיכל עשתה?

לילי בן עמי: מיכל הלכה למטפלת זוגית.

לילי בן עמי: היא והרוצח שלה.

לילי בן עמי: במשך חודשים ארוכים הם הלכו למכון מקצועי בירושלים על הקנאה שלו.

לילי בן עמי: מה מסתבר שקורה במדינת ישראל שלנו?

לילי בן עמי: שמטפלים זוגיים לא מחויבים לעבור הכשרה באלימות במשפחה.

לילי בן עמי: אז אותה מטפלת זוגית לא זיהתה שמיכל בסכנת חיים.

לילי בן עמי: חוקרת בכירה מאוד במשטרה שחקרה את הסיפור של מיכל אמרה לי - למיכל יש קול, לנרצחות אין קול, למה למיכל יש קול?

לילי בן עמי: כי היא כתבה יומני חיים והיא תיעדה את הכול - אותה חוקרת שחקרה את הרצח של אחותי אמרה שכל הסימנים היו שם ואם מיכל הייתה מגיעה אלינו למשטרה, היינו עושים לה את הכלי להערכת מסוכנות והיא הייתה יודעת שהיא בסכנת חיים.

לילי בן עמי: שאלתי אותה מה זה הכלי להערכת מסוכנות?

לילי בן עמי: אדוני כבוד יושב ראש הוועדה, כלי להערכת מסוכנות הוא 52 שאלות.

לילי בן עמי: זה שאלון מתוקף ששואלים אישה כשהיא מגיעה להתלונן על אלימות ואז יודעים אם צריך לפנות אותה למקלט.

לילי בן עמי: אם מיכל הייתה יודעת שהיא סובלת מאלימות – והיא לא הגדירה את זה כאלימות אלא הגדירה את זה כקנאה – היא הייתה ממלאת את השאלות והייתה יודעת שהיא בסכנת חיים והייתה ניצלת.

לילי בן עמי: מיכל לא ידעה שהיא בסכנת חיים.

לילי בן עמי: מיכל אהבה לחיות.

לילי בן עמי: אני ראיתי אותה שעה וחצי לפני הרצח.

לילי בן עמי: מיכל, כל הפשע שלה היה שהיא ניסתה להיפרד ממנו לבד ושהיא לא ידעה שאסור להיפרד לבד.

לילי בן עמי: אני אספר לך עוד דוגמה.

לילי בן עמי: שאלתי אותי על דברים ספציפיים.

לילי בן עמי: הבת של מיכל, תינוקת שהייתה בת שמונה חודשים בזמן הרצח, אנחנו רוצים לאמץ את הילדה.

לילי בן עמי: מסתבר שבמדינת ישראל אבא שרצח את אשתו לנגד עיניה של הילדה, התינוקת לא ברת אימוץ לפי החוק.

לילי בן עמי: אגב, גם אבא שהוא פדופיל שאנס את הילדים שלו והורשע, הורשע וישב בכלא על אונס, הילדים לא ברי אימוץ.

חיים כץ: אנחנו שמחים ששר הרווחה נמצא כאן.

חיים כץ: זה תחת טיפולו והוא שומע את מה שאת אומרת.

לילי בן עמי: הוא יכול לקחת את הילדה לבקר את אבא בכלא.

לילי בן עמי: זאת המציאות היום.

חיים כץ: אנחנו ניתן את ההזדמנות לשר הרווחה להגיב לדברים האלה.

חיים כץ: שירים את הכפפה ויסגור את העניין.

חיים כץ: בבקשה, אדוני השר.

איציק שמולי: למרות הנסיבות ונושא הדיון, בוקר טוב.

איציק שמולי: זו הפעם הראשונה שאני בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ולפני הכול זאת הזדמנות טובה לאחל לך בהצלחה, אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: אין ספק שכל זמן שאתה כאן, הוועדה הזאת היא מבצר עבור המוחלשים בישראל, גם נפגעות האלימות, הנשים, הילדים, הגמלאים, העובדים וכל מי שצריך הגנה.

איציק שמולי: אני מברך גם את כל חברי הכנסת.

איציק שמולי: הדברים של לילי וגם של משפחת וישניאק ובסוף השבוע, לא האחרון אלא לפניו, איבדנו גם את רואן ואת העובר שהיא נשאה בבטנה, אלה דברים שבאמת מפלחים את הלב.

איציק שמולי: יש הרבה מאוד דברים שמשרד הרווחה, העבודה והשירותים החברתיים עושה, חלקם הציגה איריס פלורנטין שמרכזת את הנושא במשרד, אבל אני רוצה להתחבר לנושא לפני הכול מנקודת מבט אחרת.

איציק שמולי: בסופו של דבר, אני חוש שזה היה בהלוויה של מאיה וישניאק – אתם תקנו אותי אם אני טועה – שאחותה אמרה שהיא לעולם לא תהיה חלק תהיה חלק מהסטיסטיקה.

איציק שמולי: האתגר שלנו היא שהנשים הללו, וגם הילדים שנמצאים בטווח האלימות, הם לא יהיו חלק מהסטטיסטיקה, לא כאשר הן באות באומץ ומתלוננות ובטח לא אחרי שהן נפגעות.

איציק שמולי: אין שום ספק שאנחנו בתקופה האחרונה, יושב ראש הוועדה, בתקופת הקורונה, ראינו עלייה דרמטית מאוד מאוד של מספר הדיווחים.

איציק שמולי: אני לא רוצה לדעת מה קורה בעולם הלא מדווח אבל במספר הדיווחים על היקף התלונות על אלימות במשפחה, גם כלפי נשים ובעיקר כלפי ילדים, ראינו עלייה תלולה ודרמטית.

איציק שמולי: אם אנחנו צריכים לשים את האצבע, מה אנחנו צריכים לעשות אדוני היושב ראש, אני חושב שהפעולה היא בשני ממדים.

איציק שמולי: האחד, מה שאני קורא, צריך להפוך את המשוואה.

איציק שמולי: זאת אומרת, מי שאנחנו צריכים לבנות לו עולם בטוח ומוגן יותר, לא רק על ידי מקלטים אלא על ידי יותר מסגרות טיפול ועל ידי מתן לגיטימציה ואפשרויות להתלונן.

איציק שמולי: מה שלילי אמרה כאן זה הכשל הכי גדול היות של מדינת ישראל.

איציק שמולי: ראשית, שאישה לא תמיד מודעת למצב שבו היא נמצאת, ושנית, גם כאשר היא מודעת, לפעמים היא גם מתלוננת וזה הכשל הכי גדול שלנו כמדינה, כממשלה, כשהיא מתלוננת ואף אחד לא מושיט לה יד.

איציק שמולי: את הדבר הזה אנחנו צריכים לשנות.

איציק שמולי: אתה שואל אותי מה אני רוצה לשנות – את הדבר הזה.

חיים כץ: לא מה אתה רוצה לשנות אלא מה אתה הולך לשנות.

חיים כץ: זה ההבדל.

חיים כץ: לא מה אתה רוצה אלא מה אתה הולך לשנות כגוף המבצע.

חיים כץ: אנחנו רגולטורים.

חיים כץ: אנחנו הבקריסטים.

חיים כץ: אתה צריך לבצע.

איציק שמולי: אדוני היושב ראש, כפי שהסבירה איריס פלורנטין, דווקא השנה הזאת אנחנו ביצענו וביצענו היטב וזה אפילו לא קצה הקרחון של מה שאנחנו צריכים לעשות.

איציק שמולי: אתה עוד שואל אותי מה אני רוצה לעשות ואתה יודע מה?

איציק שמולי: אני מהפוליטיקאים, אדוני היושב ראש, שהאגו שלהם הוא עדיין נשלט.

איציק שמולי: שכאשר אני אומר לך שאין לנו עדיין את כל התשובות ובגלל זה לילי בן עמי הובילה אקתון בבית הנשיא כדי לפתח אפליקציות, כדי לעזור לנו למצוא כלים שהאחריות שלנו תהיה לתקצב.

איציק שמולי: לבוא ולהגיד מה עוד צריך לעשות, כדי לתת לנשים כלים לבוא ולהתלונן.

איציק שמולי: זה מה שאנחנו רוצים לעשות.

איציק שמולי: אנחנו לא חושבים שכל החכמה נמצאת במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים למרות שאיריס והצוות שלה – כמובן בראשות המנכ"ל – עושים עבודה מצוינת בתחום.

איציק שמולי: מחויבים לנושא הזה באמת בכל מאודם.

איציק שמולי: הדבר הנוסף שאנחנו רוצים לעשות זה לתת מענה אינטנסיבי יותר גם בצד של הגברים.

איציק שמולי: זה לא רק העניין של עוד מסגרות.

איציק שמולי: אנחנו פותחים ב-20 מיליון השקלים הנוספים עוד מענים לגברים שנוהגים באלימות אבל אנחנו צריכים להגדיר את הפעולה גם במישור של האכיפה ושל ההרתעה.

איציק שמולי: הצעת החוק של קרן ברק עם האזיק האלקטרוני, הצעה שקיבלה תמיכה של הממשלה, אבל זה מסוג הפעולות שאנחנו עוד צריכים לעשות.

איציק שמולי: בסופו של דבר אני חושב שהשילוב של שני הדברים – גם הרחבת המענים לצד של הנשים והילדים בדגש על המניעה וגם פעולה נחושה ונחרצת יותר בצד של הגברים – זה מה שיאפשר לנו, אני חושב, לייצר תמונת מצב סבירה יותר.

איציק שמולי: כלומר, נצליח להתמודד בצורה טובה יותר במספרים האלו שהולכים וגואים.

איציק שמולי: עד כאן.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: קרן ברק.

חיים כץ: משפחות וישניאק, כשתרצו לדבר, תרימו את היד.

קרן ברק: אני מברכת שאתה יושב ראש ועדת העבודה והרווחה, ואתה שמולי שר הרווחה.

קרן ברק: אני מקווה מאוד, ואני מתכוונת להיות פעילה בתחומים האלה של אלימות במשפחה.

קרן ברק: לילי נגעה בסיפור של משפחות נורמטיביות.

קרן ברק: יש כמה וכמה רבדים שאנחנו צריכים לטפל בהם.

קרן ברק: נושא ההסברה, כמו שהיא אמרה, לפשט את זה.

קרן ברק: הרבה לפני שהתעסקתי בחקיקה, הייתי הולכת וזועקת מעל כל במה שהמקום הזה שבו נשים מכילות את הקנאה, זאת נראית להן הכלה – זאת לא הכלה אלא זה עידוד.

קרן ברק: ברגע שאתה מכיל ואתה מבין ואתה מרגיש, פשוט מעודד אותם להמשיך ולהתנהג אותו דבר.

קרן ברק: לכן את המקום הזה צריך לגדוע ואם תהיה לנו כאן

קרן ברק: איזושהי מערכת שתוכל לתת הסברה נכונה של נקודות היציאה ומה צריך לראות ואילו נורות אדומות, זה יהיה במקומות האלה שבאמת לא יכולים להיות מוכרים גם לשירותי הרווחה.

קרן ברק: אלה מקרים ספציפיים.

קרן ברק: הם הולכים וגוברים.

קרן ברק: איציק יודע, הייתי בסיור בהוסטלים לגברים אלימים שהשתחררו מהכלא ובעצם הפכו את השליש האחרון שלהם לטיפול אינטנסיבי.

קרן ברק: זה מאוד מאוד חשוב.

קרן ברק: יש לזה 98 אחוזי הצלחה, לאלה שיוצאים מההוסטלים ואחר כך לא חוזרים, אבל שמעתי סיפורים אישיים וכל הסיפורים שם של אנשים נורמטיביים, אלה בדיוק אותם התקפי קנאה נקודתיים שצריך לעצור אותם לפני כן.

קרן ברק: לכן הפרידות המבוקרות, כמו נטרול פצצה, הן חשובות.

קרן ברק: בנוסף, אחד החוקים שהגשתי הוא הפיקוח האלקטרוני שהוא מאוד מאוד חשוב.

קרן ברק: איציק, אתה דיברת על היפוך המשוואה.

קרן ברק: זה בדיוק היפוך המשוואה.

קרן ברק: שוב, זה שלא מבטל את המקלטים, אלה צעדים מאוד מאוד קטנים, אבל כל הזמן צריך לעשות צעדים קטנים כדי שבסוף המשוואה תתהפך.

קרן ברק: אחד הצעדים הוא באמת הפיקוח האלקטרוני הזה שייתן לאותן נשים להמשיך בחייהן באופן רגיל ופשוט ינטרו את המרחק מהתוקף.

קרן ברק: אבל יש עוד חוקים.

קרן ברק: חוק של יואב שהגיע אתמול לוועדת שרים וגם אני הגשתי חוק כזה לגבי מניעת אלימות כלכלית במשפחה.

קרן ברק: זה גם חוצה מגזרים.

קרן ברק: זה גם חוצה שכבות אוכלוסייה.

קרן ברק: זה גם שייך לכל המשפחות הכי נורמטיביות, מניעת אלימות כלכלית, שגם את זה צריך יהיה לקדם.

קרן ברק: יש לי את החוק של הכשרת אנשי מקצוע לזיהוי.

קרן ברק: לילי דיברה על המטפלת הזוגית שלא עברה הכשרה, אבל יש כל כך הרבה מקצועות שצריכים לעבור את ההכשרה הזאת.

קרן ברק: גם שופטים.

קרן ברק: שופטים שיושבים בתיקים האלה לא עוברים הכשרות כאלה.

קרן ברק: מורים.

קרן ברק: עובדים סוציאליים.

קרן ברק: זה חייב להיות קורס חובה בכל כך הרבה מקצועות.

קרן ברק: בלניות במקווה.

קרן ברק: זה צריך להיות קורס חובה בכל כך הרבה מקצועות.

קרן ברק: לא קורס בחירה או רשות שמעטים לוקחים אותו.

קרן ברק: כל כך הרבה מקצועות שידעו לזהות את המקומות האלה.

קרן ברק: יש לי סט חוקים.

קרן ברק: יש לי עוד הרבה אבל אני לא רוצה להלאות אבל יש לי סט חוקים שאם ניקח רק אותם, לרוחב נוכל לעשות סל שלם שיצמצם את התופעה.

קרן ברק: לאולם הוא שלא יגמור אותה אבל יצמצם ואני מקווה שכולנו באותו עמוד בסיפור הזה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: עידן רול.

עידן רול: תודה רבה אדוני היושב ראש.

עידן רול: ראשית, תודה על הדיון החשוב הזה שמתקיים יחסית בתחילת ימיה של הוועדה.

חיים כץ: אין חקיקה.

עידן רול: ברכות לשר הנכנס.

עידן רול: אני מקווה שנמשיך ונעשה על זה מעקב גם אחרי שתהיה חקיקה.

חיים כץ: בזה תהיה בטוח.

עידן רול: השר שמולי, ברכות.

עידן רול: אין לי ספק שאתה בן אדם שמגיע עם נפש חפצה ובאמת תשוקה לנושא וזה חשוב וטוב.

עידן רול: המון הצלחה.

עידן רול: אני רוצה להתייחס קודם כל לסוגיה שחייבת להיאמר כאן בעיני וזו הסוגיה התקציבית.

עידן רול: אנחנו מנסים כאן בדרך כלל להשאיר פוליטיקה בחוץ.

עידן רול: אני חושב שבנושא התקציבי, זאת פשוט הפקרות.

עידן רול: אני מלווה כל מיני מאבקים שונים והדרך של להבטיח הבטחות תקציביות בלי מקור תקציבי, זאת הדרך הכי אפקטיבית למסמס מאבק.

עידן רול: אנחנו צריכים לזכור שכאשר מגיע מישהו, האנשים שיושבים כאן, המשפחות האמיצות האלה, הן לא כל יום מקבלות את יומן בכנסת.

עידן רול: עד שנקבע דיון, עד שכולם מתאספים, עד שהדבר הזה קורה – אלה חודשים ולפעמים שנים של מאבקים מדממים של אנשים שחרתו על נפשם לבצע משהו, לשנות סיטואציה במדינה, לשנות מדיניות.

עידן רול: אז הם מגיעים לכאן והם מרגישים שהנה נעשה אתם חסד, נעשה משהו, יש להם אוזן קשבת, אני רואה את המבטים שלהם מלאי התקווה ואני יודע שהרבה מהם בסוף יקבלו הבטחות ריקות מתוכן.

חיים כץ: לא במקרה הזה.

חיים כץ: יהיה כאן מעקב.

חיים כץ: נשב להם על העורק.

חיים כץ: הם יצטרכו לתת דיווחים מה הם עשו.

חיים כץ: אני הייתי שם.

חיים כץ: אני יודע.

עידן רול: השאלה איפה יהיה הכסף.

עידן רול: הם חייבים לקבל את הכסף וזה התפקיד שלנו.

חיים כץ: אני כאן כבר 21 שנים ועברתי את זה.

חיים כץ: אתה מסביר לי.

חיים כץ: תקשיב, נשב להם על העורק ונביא תוצאה.

חיים כץ: אני לא יודע אם נוכל למנוע את הרצח הבא, אבל נוכל למזער נזקים ולתת כלים.

חיים כץ: זאת תהיה המטרה שלנו כי אנחנו כרגולטורים, זה מה שנעשה.

חיים כץ: לא יספרו לנו שרוצים תקציב וכולי, והכסף לא עובר.

חיים כץ: 50 מיליון שקלים בשנה והוא מעביר לי בנובמבר 20 מיליון ו-30 מיליון הוא לוקח כי לא ניצלתי את השנה.

עידן רול: אדוני היושב ראש, אני רואה כמה הרבה נעשה, גם במשרד הרווחה וגם במגזר השלישי.

עידן רול: כמה הרבה נעשה בכל כך מעט תקציב, אז מה אפשר שיקרה, וזאת תכנית ברורה, ועברתי עליה, זאת תכנית שברור שלאן הכסף הולך ומוצדק שכל הכסף יגיע.

עידן רול: אני רוצה לומר משהו בהקשר של מניעה, שלא חשבתי עליו לפני כן.

עידן רול: חברה טובה שלי הייתה בסיטואציה דומה ואני לא ידעתי לזהות את זה.

עידן רול: אני חשבתי שזה עוד גבר אובססיבי, קצת מצורפן שכאילו בסדר, ולמה היא כבר לא נפרדת ממנו.

עידן רול: אני לא ידעתי לזהות מה שקרוב משפחה שלה ידע לזהות ממש בדקה ה-90 וממש עזר לה לבצע את הפרידה, שלא לומר כמעט נפרד עבורה.

עידן רול: אם הוא לא היה שם בשבילה, היא לא הייתה כאן היום.

עידן רול: אני לא ידעתי לזהות את זה מהסיבה הפשוטה שנושא של אלימות במשפחה מתנהל במין יקום מקביל שאנחנו לא נחשפים אליו עד שקורה משהו נוראי, איזה רצח נוראי ואז זה מגיע תקשורת לכמה ימים ואנחנו חוזרים לשגרה.

עידן רול: יש המון תופעות איומות בחברה שאנחנו מכירים מגיל צעיר.

עידן רול: את הנושא של תאונות דרכים וזהירות בדרכים, אנחנו מקבלים חינוך מבית ספר יסודי.

עידן רול: כולם יודעים, כל ילד וילדה בני 7 יודעים איך להתחמק ואיך להתנהל אם הם רואים חפץ חשוד ברחוב אבל לאף אחד מאתנו אין את הכלים לזהות רוצח פוטנציאלי.

עידן רול: לאף אחד מאתנו אין את הכלים לזהות בן זוג פסיכופט ומה שהוא עשוי לעולל.

עידן רול: אני רוצה להציע כאן שעד שמגיעים לכל המסגרות הכל כך חשובות שציינתם, אנחנו עוברים המון מדרגות קולקטיביות במדינה הזאת.

עידן רול: יש את מערכת החינוך הממלכתית, יש את הצבא, יש את ההשכלה הגבוהה, יש המון שערי כניסה שאפשר לבוא ולחנך ולתת כלים לגבי אלימות במשפחה ואני חושב שזה צריך להיות אחד היעדים של העבודה הבין-משרדית ואני מבקש גם מהשר לשקול איך לקדם את זה כי זה החינוך ההמוני.

עידן רול: אפשר להגיע כך להמונים ואחרי כן להגיע לדברים הכירורגיים שצריך לטפל בהם.

עידן רול: כלומר, בנוסף.

עידן רול: אני רוצה להודות למשפחות האמיצות על עבודה כל כך חשובה שאתן עושות.

עידן רול: אני באמת מאמין שאנחנו כולנו כאן בוועדה נעשה כל מה שאפשר כדי לקדם את הנושא.

עידן רול: תודה שבאתם.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: תמר.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אני מצטרפת לברכות, גם לך אדוני היושב ראש וגם לשר הנכנס ומצטרפת לחיבוק גם ללילי ולכל המשפחה וגם למשפחת וישניאק שנמצאת כאן.

תמר זנדברג: איריס ציינה את התקדמות התקציב.

תמר זנדברג: ציינת את ינואר 2019 כתאריך שבו הוקצו פתאום עוד 20 מיליון שקלים.

תמר זנדברג: אני רוצה לציין מה קרה בדצמבר 2018.

קרן ברק: המחאה הייתה באוקטובר 2018.

תמר זנדברג: בדצמבר 2018 הייתה מחאה המונית ברחובות.

קרן ברק: זה היה באוקטובר.

תמר זנדברג: למיטב זיכרוני זה היה בדצמבר, אבל בואו נגיד ברבעון האחרון של 2018.

עאידה תומא סלימאן: ב-25 בנובמבר.

עאידה תומא סלימאן: היום הבין-לאומי למאבק באלימות נגד נשים.

תמר זנדברג: הייתה מחאה שחסמה כבישים ועזריאלי היה חסום למשך כמה שעות וכנראה שמספר שבועות לאחר מכן עבר התקציב.

תמר זנדברג: מאז עברה שנה וחצי, עבר עלינו משבר הקורונה שבאמת באופן מצמרר שמרגישים אותו כמעט בגוף הראה לנו איך הטרור הזה דווקא במקום הבטוח – וכולנו התכנסנו בבתים עם המשפחות ושמענו מהרבה אנשים שאומרים איזה כיף היה, אבות גילו את הילדים שלהם ומשפחות פתאום גילו את אורח החיים המטורף וכמה כיף להתכנס בתוך הבית במשפחה, במקום האהוב, המוגן והבטוח – עלייה של 40 אחוזים בדיווח על אלימות במשפחה הראתה כמה משפחות עבורן הבית הוא המקום המסוכן ולא הבטוח.

תמר זנדברג: זה המקום שמעורר חרדה, זה המקום שיש בו סכנת חיים.

תמר זנדברג: את הדברים האלה, בדיוק מה שלילי אמרה, אנשי המקצוע יודעים.

תמר זנדברג: הם יודעים.

תמר זנדברג: הם יודעים כל כך טוב, שנכתבה תכנית ממשלתית שהצגת לנו אותה.

תמר זנדברג: אנחנו יודעים שאתם יודעים.

תמר זנדברג: הנושא של טיפול בגברים, הנושא של הרחבת המענים לנשים, הנושא של המניעה, של הסברה לציבור.

תמר זנדברג: כל הדברים האלה, הם בדיוק הדברים שעולים כסף, שעולים את הכסף הזה שחסר.

תמר זנדברג: אנחנו רואים שהמגזר הפרטי והאזרחי עובד.

תמר זנדברג: גוגל, פייסבוק, בית הנשיא והעמותות שקמות לצערנו, עובדים, אלא שאנחנו כציבור רחב וכנסת שומעים את זה בגלים.

תמר זנדברג: נרצחת אישה, יש מחאה ובאמת כבר הציבור האזרחי, הפעילות, האקטיביסטיות יוצאות לבתים.

תמר זנדברג: אחרי טטניאנה חייקין ואחרי מאיה וישניאק, הולכות לעורר את המחאה.

תמר זנדברג: כל מה שנשאר לנו, לממשלה ולכנסת לעשות, זה לדאוג שהכסף בזמן.

חיים כץ: זה המשפט הכי נכון שלך.

חיים כץ: אין לך מושג כמה הוא מתאים לסיום.

תמר זנדברג: יש לי משפט אחרון.

תמר זנדברג: התכנית כתובה.

תמר זנדברג: פשוט כתובה.

תמר זנדברג: ללכת אחרי הסעיפים כי עוד פעם ועוד פעם ועוד רצח ועוד רצח ועוד פעם הפגנה, מה שצריך לעשות זה פשוט לקחת את התכנית ולהעביר את הכסף ולא לתת לחמוק מהדבר הזה.

חיים כץ: את זה אנחנו נעשה.

חיים כץ: אנחנו נעקוב כאן אחרי העניין הזה.

תמר זנדברג: משפט אחרון נוגע גם הוא לחשיבות של הכנסת.

תמר זנדברג: כפי שאמר עידן, ושנינו מהאופוזיציה, אנחנו לא חסכנו ביקורת מהממשלה ומתהליך הקמתה והמשרדים.

תמר זנדברג: כאן יש בעיה שהנושא מבוזר ביותר מדי משרדים וצריך להתכנס בחזרה.

תמר זנדברג: בחלק מניירות העמדה כתוב כאן איזו רשות לאומית או איזה פורום לאומי.

תמר זנדברג: אני לא יודעת, זאת חכמה מאוד קטנה כל פעם לפזר במיליון משרדים ואז להקים רשות לאומית שתאסוף את הדברים בחזרה.

חיים כץ: המשפט שלך הוא משפט ארוך.

חיים כץ: אין לו נקודות.

תמר זנדברג: לשם כך בין היתר קיימת כנסת ולכן המקום שהדבר הזה צריך להתכנס הוא בחזרה לכאן, לכנסת, כי המענים ידועים, הזמן נגמר, תנו לנו את הכסף.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: מאחר והשר עסוק, ואני יודע מה זה עסוק, והוא רוצה לומר עוד מילה או שתיים, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה יושב ראש הוועדה.

איציק שמולי: אני מתנצל.

איציק שמולי: אני צריך לצאת לקבינט אבל אתייחס לכמה הערות ששמענו כאן.

איציק שמולי: ראשית אני אומר שהפעולה שלנו, אין דבר אחר שאנחנו רוצים לעשות, שאנחנו רואים בו איזה מפתח קסם אתו אנחנו נפתור את הבעיה.

איציק שמולי: גם בהתייחס למה שאמרה תמר זנדברג.

איציק שמולי: אין בי ואין לאף אחד במשרד הרווחה איזושהי יומרה לקחת את מה שנעשה, לעשות על זה דליט ועכשיו לומר, לא, בואו נכתוב את התוכנית שלנו.

תמר זנדברג: זה ברור.

איציק שמולי: נעשתה תכנית טובה.

איציק שמולי: יש שיתוף פעולה טוב בין המשרדים.

איציק שמולי: באמת העניין הוא העניין של התקצוב.

איציק שמולי: צריך לומר שהשנה נצליח לממש את ה-50 מיליון שקלים גם אם בתום החומש נצליח להעמיד את כל ה-250 מיליון שקלים, ואנחנו זוכרים שנים אחורה שלצערי לא הצלחנו בכך מכל מיני סיבות, עדיין אני חושב שזה לא יספיק.

איציק שמולי: לכן אנחנו ברמת הממשלה צריכים לקחת את הנושא הזה של האלימות במשפחה.

איציק שמולי: ארי שאל, אני חושב בשבעה, הוא מחפש מישהו שיגיד בממשלה שזה עליו, אז בכנסת אנחנו יודעים שזה על הוועדה הזאת.

איציק שמולי: אנחנו סומכים על יושב ראש הוועדה ועל חברות וחברי הכנסת שהם באמת לא ירפו מהעניין וטוב שהם לא ירפו מהעניין ויוודאו את הביצוע.

איציק שמולי: אני רוצה לבקש מכם עוד משהו.

איציק שמולי: במעט הפגישות שהספקתי לעשות גם עם חברות הכנסת, במקרה הזה עם הרשימה המשותפת, גיליתי שיש עוד הרבה דברים שאנחנו יכולים לעשות שעדיין לא כתובים בתכנית הבין-משרדית.

איציק שמולי: מעבר לווידוא אחר הביצוע, אם אתם תעשו כאן גם כן איזושהי עבודה מקצועית על מענים נוספים שאנחנו צריכים לתת והם לא כתובים בתכנית הבין-משרדית, אנחנו נשמח ללמוד מכם וגם להוציא את זה אל הפועל.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אורלי פרומן.

אורלי פרומן: תודה.

אורלי פרומן: הייתי מאוד רוצה לברך על עצם קיום הדיון בנושא כל כך, כל כך, כל כך חשוב ומשמעותי אבל אני מודה שזה גם מתסכל ומעציב.

אורלי פרומן: קודם כל אני רוצה להודות ללילי ולמשפחת וישניאק שהגעתם לכאן ותחלקו אתנו את האסון שקרה לכם.

אורלי פרומן: אני שואלת מה לא בסדר.

אורלי פרומן: מה אנחנו עושים לא בסדר.

אורלי פרומן: מה צריך לעשות עוד, אם זה בנושא של חינוך החל מגיל בתי הספר וכלה אחר כך גם בקורסים להורים לגבי מה זאת זוגיות מכבדת, מה זה יחסים בתוך משפחה, הורים, ילדים, כל המרקם הזה.

אורלי פרומן: האם אנחנו מטפלים נכון כאשר אישה היא אישה מוכה והצלחנו להציל אותה מהטרוריסט, ואני מקבלת את המינוח הזה של לילי.

אורלי פרומן: כן, זה אכן טרור בתוך המשפחה.

אורלי פרומן: האם כאשר אנחנו מוציאים אותה ואת הילדים מהסביבה הטבעית שלה, מהקהילה, מבתי הספר, ומעבירים אותה למעון לנשים מוכות ומטפלים בגבר היכן שהוא, האם זה נכון.

אורלי פרומן: אולי צריך להפוך את המשוואה, צריך להכניס את הטרוריסטים לתוך מעון לגברים מכים ולאפשר לה להמשיך לחיות בקהילה שלה כי למה היא צריכה לעבור שינוי כזה?

עאידה תומא סלימאן: אם הוא לא בכלא.

אורלי פרומן: כל עוד הוא לא בכלא.

אורלי פרומן: ברור.

אורלי פרומן: כשהוא בכלא, הוא בכלא אבל אנחנו יודעים מה עוברות הנשים האלו שמתנתקות מהקהילה שלהן.

אורלי פרומן: זה חלק מאותו ביטחון שאנחנו צריכים לתת לנשים ולילדים, להמשיך בחיים אחרי טראומה, להמשיך בחיים נורמטיביים.

אורלי פרומן: כמובן כל הנושא של הסברה שכבר דובר כאן ואיך לעודד נשים לפנות בפיפסים הכי ראשונים או ברמזים הראשונים, אבל מן הצד השני לחדד את הרגישות בקרב האנשים שמקבלים את התלונות האלה ולהתייחס לכל תלונה קטנה כחמורה.

אורלי פרומן: נושא של התקציב.

אורלי פרומן: יש כאן משהו מוזר.

אורלי פרומן: אין ספק שמשרד העבודה הוא צריך להיות המשרד המתכלל ואנחנו יודעים מה זה כשלוקחים תקציבים ומתחילים לפזר אותם.

אורלי פרומן: אם משרד העבודה הוא המשרד המתכלל אל מול כל 12 המשרדים.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: יש שם את הקטע של המשרד לביטחון פנים.

חיים כץ: אני חושב שהשילוב הוא טוב.

חיים כץ: ישלבו כוחות.

אורלי פרומן: אני קראתי את הדברים שתמר דיברה עליהם, על הקמת רשות.

אורלי פרומן: כל פעם אנחנו ממציאים עוד מנגנונים.

אורלי פרומן: יש ועדה בין-משרדית, מישהו צריך לנהל את הוועדה הבין-משרדית הזאת ולהוביל אותה.

אורלי פרומן: אני מקווה שאנחנו נהיה לכם לפה, שהתקציבים לא יתעכבו יותר כי עכשיו האריכו את התכנית עד 2024 כי היא לחמש שנים ואז למה לא לכווץ אותה?

חיים כץ: עזבי את הפרשנות.

אורלי פרומן: בסדר.

אורלי פרומן: הנקודה האחרונה.

אורלי פרומן: הייתי רוצה להעלות עוד תופעה שעלתה עכשיו לכותרות בנושא של אלימות בתוך המשפחה וזה נושא של תופעת הניכור ההורי, שבדרך כלל היא מתפרצת אחרי תהליך של גירושין, מערכות יחסים של הורים עם ילדים, כאשר מתנהלים בבתי משפט אלפי מקרים כאלה של הורים מתנכלים ומתנכרים לילדיהם.

אורלי פרומן: לא נדון בזה כרגע, אבל אני מעלה את זה כי יום אחד נצטרך לדון גם בנושא הזה.

אורלי פרומן: זו תופעה שהולכת ומתרחבת והרבה מאוד ילדים קטנים וגדולים סובלים ממנה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: עאידה תומא סלימאן ואחריה אופיר סופר.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה כבוד היושב ראש.

עאידה תומא סלימאן: תמיד קשה לשבת ולהקשיב לכאב של המשפחות ואני חושבת שתפקידנו הוא כן לשמוע טוב מאוד את הכאב הזה אבל לקחת אותו ולהפוך אותו לצעדים שעושים את השינוי במורכבות הפוליטית הקיימת סביב נושא האלימות וסביב נושא הדיכוי של הנשים.

עאידה תומא סלימאן: אם נישאר בתו הרגשי רק להקשיב ולדעת שזה קשה, אנחנו לא נעשה את השינוי.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב הייתה לנו אופציה בחמש השנים האחרונות כן לעשות שינוי מהותי.

עאידה תומא סלימאן: הייתה תכנית שבסך הכול הייתה אמורה לעלות למדינה 50 מיליון שקלים.

חיים כץ: 250 מיליון שקלים.

עאידה תומא סלימאן: 250 מיליון שקלים לחמש שנים.

עאידה תומא סלימאן: 50 מיליון לשנה.

עאידה תומא סלימאן: תאמין לי שאני משננת את זה מתוך שינה.

חיים כץ: 50 מיליון שקלים בשנה.

חיים כץ: 250 מיליון שקלים התוכנית.

עאידה תומא סלימאן: 50 מיליון שקלים בשנה שלא קיבלנו.

עאידה תומא סלימאן: 50 מיליון שקלים שבאחת השנים היו 11 מיליון שקלים ואחר כך 18 מיליון שקלים ואחר כך 50 מיליון שקלים, בדקה האחרונה ומשכו בחזרה את ה-20 מיליון שקלים.

עאידה תומא סלימאן: תשמעו, זה לא רצון פוליטי לשנות את המצב.

עאידה תומא סלימאן: זאת התייחסות ברגע האחרון לעוד גל מחאה ואז אנחנו עוברים הלאה.

עאידה תומא סלימאן: שני מושגים שחייבים לשנות אותם.

עאידה תומא סלימאן: אין דבר כזה משפחות נורמטיביות.

עאידה תומא סלימאן: כל משפחה עלולה להיות משפחה שיש בתוכה אלימות ואני חושבת שאת זה ראינו בשנה האחרונה, לצערי הרב, כאשר הרבה נשים שילמו בחיים שלהן.

עאידה תומא סלימאן: מה שנראה מבחוץ נורמטיבי – אין נורמטיבי במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי אני פוקחת עיניים כל יום על מה שקורה עם הבנות שלי ובני הזוג שלהן כי אני כבר מזהה.

עאידה תומא סלימאן: לא בגלל שהן חס וחלילה עוברות משהו אבל אני לא שוללת כי זה לא תלוי לא בבת שלי ולא באף אחד, אלא תלוי בהתנהלות של האדם האלים.

עאידה תומא סלימאן: דבר שני.

עאידה תומא סלימאן: אסור להתייחס לנושא כנושא חירומי.

עאידה תומא סלימאן: זה נושא שקורה כל יום וכל רגע.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, כשאנחנו מדברים, מאות נשים עוברות התעללותך.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, כשאנחנו מדברים, מאות נשים עלולות להיות בסכנה ויכול להיות רצח כמו רואן, כמו מיכל, כמו כל הנשים שנרצחו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה מבזה שממשלות ישראל חמש שנים לא יכלו להקצות 50 מיליון שקלים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עוד לא מדברים על התכנית האידיאלית שבעולם.

עאידה תומא סלימאן: יש עוד הרבה מה לעשות מעבר לתכנית הזאת ואני לא יכולה להבין איך אפשר ללכת לישון בשקט כאשר מוציאים מיליארדים על דברים מסוימים, ואני לא אכנס לזה עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה מה קפץ לכולכם בראש כשאמרתי את המשפט הזה.

עאידה תומא סלימאן: 50 מיליון שקלים, חיינו כנשים לא שווים את הסכום הזה?

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להתחיל כל פעם מנקודת אפס.

עאידה תומא סלימאן: מקלטי נשים חשובים, כי יש נשים שאין להן שום פתרון אלא להתחבא במקלט לנשים.

עאידה תומא סלימאן: הוסטלים לגברים מכים חשוב כדי שיקבלו טיפול, אבל צריך שגם בית המשפט יחייב אותם.

עאידה תומא סלימאן: אין דבר כזה בא לי או לא בא לי לקבל.

קרן ברק: שקודם יהיו מספיק.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי שצריך הוסטלים.

עאידה תומא סלימאן: כשהגשתי את חוק האזיקונים, זה עבר בקריאה טרומית בשנת 2016.

עאידה תומא סלימאן: שלשום העברנו אותו בקריאה טרומית.

חיים כץ: אם החוק יעבור לכאן, אחרי חודשיים הוא עבר שנייה ושלישית.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע.

חיים כץ: אם זה יעבור לוועדה אחרת, אני לא יודע.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב ראש, זה לא נתקע בוועדות.

עאידה תומא סלימאן: זה נתקע בממשלה.

חיים כץ: משפט אחרון.

חיים כץ: יש עוד הרבה שרוצים להתייחס.

חיים כץ: את בטח אחר כך תלכי.

עאידה תומא סלימאן: אני צריכה ללכת לוועדת הכספים אבל הרצון שלי הוא להגיד.

חיים כץ: אמרת דברים חשובים.

חיים כץ: אמרת שהממשלה לא מעבירה 50 מיליון שקלים.

חיים כץ: חשוב מאוד.

עאידה תומא סלימאן: עוד משפט חשוב.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל אני אומרת דברים חשובים.

עאידה תומא סלימאן: המשפט החשוב האחרון.

עאידה תומא סלימאן: חשוב שנעשה את המעקב אבל גם חשוב להפעיל לחץ מתון מסיבי, בעיני הכי קשה, על הממשלה לשים את הנושא הזה על סדר היום.

חיים כץ: גם במשפט הזה את צודקת.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אופיר סופר.

אופיר סופר: אדוני היושב ראש, באמת דיון קשה.

אופיר סופר: אני רוצה לחזק את המשפחות.

אופיר סופר: אני רוצה לומר שיש דבר שלפעמים אני מהרהר.

אופיר סופר: אני חושב איך אני מעביר את כל חכמת החיים שצברתי עד היום לילדים שלי ונראה לי שאלה הדברים הכי חשובים שיש ולא מלמדים אותם בבתי הספר.

אופיר סופר: יש מיומנויות של החיים שהן מאוד מאוד משמעותיות והן מאוד מאוד דרמטיות ואנחנו כאילו מדלגים עליהן.

אופיר סופר: חברי דיבר כאן על סוגיית תאונות הדרכים.

אופיר סופר: אני חושב שזאת דוגמה לא טובה, שאנחנו לא מתעסקים בה נכון במדינת ישראל.

אופיר סופר: לפני שאני שולח את ילדיי לנהוג, אני שואל אותם כמה שעות ישנת ועוד כמה שעות אחרות.

אופיר סופר: מיומנות שלמדתי אותה רק בצה"ל.

אופיר סופר: כשהקשבתי לדברים של לילי שאמרה כאן, כשהיא דיברה על הנקודה הזאת של הקנאה לפני גירושין, ברור שמדובר כאן בחידוש בעיני דרמטי ומשמעותי.

אופיר סופר: הרבה פעמים אנחנו ניגשים לסוגיות שאנחנו רוצים לשנות כמו רצון טוב ועם רצון טוב ורצון טוב ואנחנו לא נוגעים בנקודה.

אופיר סופר: עם הרבה רצון טוב, לא יוצא מזה כלום.

אופיר סופר: נראה לי שכאשר אנחנו מדברים על מניעה, כאשר אנחנו מדברים על אלימות במשפחה וכאשר אנחנו מדברים על משברים הרבה פעמים אין יוזמה שמקדימה את המשפחה שנכנסת לאותו משבר, בין אם מדובר במשבר רפואי, בין אם מדובר במשבר כלכלי, בין אם מדובר במשבר זוגי כאשר בסוף כל המשברים האלה מתכנסים למשפחה שנמצאת במשבר ולא תמיד מקבלת את הסיוע הנכון כדי לצאת ממנו בצורה המיטבית לאותה סיטואציה.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: סונדרס סאלח.

סונדוס סאלח: העלייה בדיווחים בשלושת החודשים האחרונים מנבאת עלייה גם בעולם הלא מדווח.

סונדוס סאלח: כל פעם אנחנו מתמקדים במשפחות המוכרות ובעלייה בנתונים המדווחים אבל צריך לזכור שהעולם שלא מדווח, הוא לא עולם שהוא חי בטוב.

סונדוס סאלח: לא.

סונדוס סאלח: יש אנשים כאלה שלא מדווחים כי זאת אישה בנגב שאין לה תשתיות של חשמל ואינטרנט והיא לא יכולה להגיע לדיווח זה.

סונדוס סאלח: זאת יכולה להיות אישה שחוששת לדווח ולהיכנס לעוד מעגל של איומים וסכנת חיים.

סונדוס סאלח: משרד העבודה צריך לבנות מנגנון חדש, לפתח ולהקים מנגנון חדש שהזרמת הנתונים תהיה הפוכה, לא רק מהציבור לרשויות ולמחלקות העבודה והרווחה אלא צריך לעשות במיוחד בעת המשבר שאנחנו עדיין נמצאים בו, צריך לפתח מנגנון דיווחים חדש שבנוי על תכנית מיפוי חדשה ומעמיקה שהיא מחדש על כל המשפחות ולא רק על המשפחות המדווחות.

סונדוס סאלח: זה שאנחנו מזדהים עם המשפחות ועם הקורבנות, זה טוב אבל זה לא מספיק.

סונדוס סאלח: ההזדהות היא מהשורש זהה וזה כמו שאנחנו נמצאים באותה עמדה באותו מקום.

סונדוס סאלח: אנחנו צריכים להיות במקום אחר, לפעול כרגולטורים לתכניות שפרסמת הממשלה ולא מקיימת ולתקציבים שלא מושקעים כמו שצריך.

סונדוס סאלח: אנחנו עוד מעט נצביע על התקציב.

סונדוס סאלח: צריך לגלם בתוך התכנית התקציבית הזו כספים למיפוי חדש ולזהות משפחות, נשים, ילדות ואנשים במצוקה ולמנוע את הרצח הבא וכן, אנחנו יכולים ויכולות.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: חברת הכנסת היבה יזבק.

היבה יזבק: כבוד היושב ראש, אני רוצה לברך על קיום הדיון המאוד נחוץ הזה.

היבה יזבק: מבחינתי דיון בסוגיה של אלימות נגד נשים ורצח נשים הוא תמיד דיון במצב חירום.

היבה יזבק: אני רוצה קודם כל להתייחס לתכנית הבין-משרדית שאנחנו אמורים לדון בה היום.

היבה יזבק: אני חושבת שהתכנית היא תכנית סבירה.

היבה יזבק: תכנית טובה.

היבה יזבק: היא לא אידיאלית, היא לא מצוינת, היא לא עונה על כל הצרכים אבל כבסיס אני חושבת שהיא תכנית סבירה.

קריאה: את מכירה אותה?

היבה יזבק: בטח.

היבה יזבק: למדתי אותה ממש טוב.

היבה יזבק: אני אתייחס גם לכשלים שנמצאים בה וקשורים לחברה הערבית.

חיים כץ: יש לך שלוש דקות.

חיים כץ: תתייחסי למה שאת רוצה.

היבה יזבק: התייחסנו לזה גם לפני השר.

היבה יזבק: גם אם התכנית סבירה, כל עוד התקציבים מוזרמים ואנחנו מדברים על מחסור בכ-100 מיליון שקלים שצריכים להזרים ליישום התכנית הזו, אין מה לעשות, גם אם היא סבירה, היא לא טובה כל עוד היא לא מיושמת.

היבה יזבק: אני פניתי גם לכבוד השר בעניין ושאלתי למה התקציבים לא מוזרמים ואני מאוד שמחה – זה אבסורד אבל אני שמחה - שהנושא מגיע לוועדה ואנחנו מקיימים ישיבות מאוד ראשונות.

היבה יזבק: אנחנו ראינו שמתחילת השנה נרצחו 12 נשים, ראינו שיש עלייה בדיווח למשטרה על מקרי אלימות ב-16 אחוזים, 31 אחוזים רק למוקד 100, אבל אני רוצה להוסיף עוד משהו.

היבה יזבק: דיברו קודם על קו 118.

היבה יזבק: זה קו חשוב, מאוד חשוב.

היבה יזבק: זה קו מאוד נחוץ במיוחד לנשים שנמצאות באלימות במשפחה, אבל במענה לשאילתה ששלחתי לשר הרווחה קיבלתי נתונים מזעזעים ואני חושבת שחשוב מאוד שגם בוועדה כאן נתעכב עליהם.

היבה יזבק: קיבלתי נתונים לפיהם מתוך 1,840 פניות טלפוניות למוקד, יש רק 3 פניות מהחברה הערבית.

היבה יזבק: שאלתי לגבי תקצוב הקמפיין להעלאת המודעות סביב הקו הזה, והתקציב הכולל הוא מיליון ו-500 אלף שקלים לקמפיין הכולל ורק כ-88 אלפי שקלים לחברה הערבית.

היבה יזבק: זה אומר שגם אם נעשה קמפיין בחברה הערבית, גם הוא מתוקצב באופן מינימליסטי והנושא לא מגיע לנשים.

היבה יזבק: בסוף אנחנו שואלים למה נשים לא מדווחות.

היבה יזבק: הן לא מדווחות כי הן לא יודעות.

היבה יזבק: נשים גם צריכות לדעת שקיימים קווים כאלה וקיימות מסגרות כאלה ואחרות.

היבה יזבק: זה שלא מספיק רק ליזום אלא צריך גם להשקיע בקמפיינים ולהשקיע בהעלאת המודעות סביב השירותים שהנשים יכולות להשתמש בהם.

היבה יזבק: זו כן נקודה מאוד חשובה.

היבה יזבק: אם אנחנו מקימים קו אבל לא מנגישים אותו, כאילו לא הקמנו אותו עבור הנשים המוחלשות שבאות מהשכבות המוחלשות ומהחברות המוחלשות.

חיים כץ: איריס, את שומעת מה היא אומרת.

איריס פלורנטין: כן.

איריס פלורנטין: שומעת.

היבה יזבק: זה נושא מאוד מאוד חשוב.

היבה יזבק: אלה נתונים שקיבלתי מהמשרד לפני כמה ימים.

היבה יזבק: יש עוד כמה בעיות שבגלל מגבלת הזמן אני לא ארחיב אבל אני אשמח שנתייחס לזה בהמשך.

היבה יזבק: אנחנו כן צריכים להתאים את התכנית לחברה הערבית.

היבה יזבק: יש כמה מכשולים בדרך בתוך התכנית הזו אבל מה שהכי בוער לכולנו עכשיו זה הזרמת התקציבים.

היבה יזבק: גם כך אנחנו מדברים על תקציבים מאוד סבירים.

היבה יזבק: 50 מיליון שקלים בשנה, מה זה 50 מיליון שקלים בשנה?

היבה יזבק: חסרים 100 מיליון שקלים וחייבים להעביר אותם מיד כי אני שוב מדגישה שעניין של אלימות נגד נשים זה עניין של חירום.

היבה יזבק: הן פשוט במצב חירום מתמשך.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: יואב סגלוביץ.

יואב סגלוביץ': אני אומר כמה מלים כלליות.

יואב סגלוביץ': האלימות היא ביטוי של שליטה ולכן להתייחס רק לאלימות הפיזית, לדעתי זו הקטנה ולא הגדלה של התופעה.

יואב סגלוביץ': אני מקווה שבוועדה הזאת תהיה הזדמנות להעלות גם את הנושאים האחרים.

יואב סגלוביץ': הנושא של אלימות כלכלית שעלה אתמול כולל הצעה שלי להפוך אותה לעבירה פלילית, בשלב זה נבעטה מוועדת השרים אבל אני מקווה שבהמשך נצליח לשכנע שזה נכון לעשות את זה.

יואב סגלוביץ': יש בית משפט לעניינים כלכליים שהוקם לפני מספר שנים ובו עוסקים בסוגיות גדולות.

יואב סגלוביץ': היו כמה רעיונות כאשר גם הנושא הזה צריך איחוד מקצועי לטפל בו.

יואב סגלוביץ': מדובר על אלימות כנגד נשים אבל בפועל נמצאת שם סביבה משפחתית שלמה.

יואב סגלוביץ': אלה ילדים, אלה קטינים.

יואב סגלוביץ': במחקרים רואים שמלווה.

יואב סגלוביץ': מעבר ליישום התכנית שאני בטוח שיושב ראש הוועדה יוודא שהיא מתבצעת, אני חושב שתהיה הזדמנות גדולה בוועדה הזאת לפתוח נתיבים שלא נפתחו עד היום כמו אפילו הדברים הכי טריביאליים כמו מכרז למרכז לנשים מוכות כאשר כל חמש שנים מחדשים את המכרז.

יואב סגלוביץ': יש הרבה מאוד דברים שאפשר לגעת בהם, לקדם אותם ואנחנו נהיה שותפים לכל מהלך כזה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: גילוי נאות לפני שאני מעביר את רשות הדיבור למשפחת וישניאק.

חיים כץ: אני הייתי יושב ראש ועד עובדי התעשייה האווירית.

חיים כץ: משפחת וישניאק, גם ההורים וגם האח, עובדי התעשייה האווירית.

חיים כץ: לצערי הם צריכים להיות כאן היום.

חיים כץ: הם ביקשו להיות כאן היום.

חיים כץ: לצערי קרה להם מה שקרה להם.

חיים כץ: שאני לא אמצא את עצמי פתאום שאני מהתעשייה האווירית ונעשה כאן דיון ואחר כך יאמרו לי אני עבריין.

חיים כץ: לכן גילוי נאות לפרוטוקול.

חיים כץ: אני בא מהתעשייה האווירית.

חיים כץ: נמצא כאן גם הבן שלי שהוא יושב ראש ארגון עובדי התעשייה האווירית שידבר אחריהם.

חיים כץ: בבקשה, משפחת וישניאק.

אריאל וישניאק: אני אבא שלמאיה וישניאק.

אריאל וישניאק: לצדי הילה, אשתי, אימא של מאיה, יחד עם אחי דני שהצטרף אלינו.

אריאל וישניאק: תודה על ההזדמנות להגיע לוועדה ולשמוע ולהשמיע.

אריאל וישניאק: אנחנו חודש וקצת אחרי הרצח הברוטלי של מאיה.

אריאל וישניאק: מאיה נרצחה בחניקה על ידי החבר שלה בבית שלו.

אריאל וישניאק: בבית של ההורים שלו.

אריאל וישניאק: לא פשוט להיות כאן ולדבר.

אריאל וישניאק: אנחנו עדיין נמצאים באיזושהי טלטלה עצומה, כל המשפחה, אבל בכל זאת החלטנו שזה נכון לבוא ונכון לומר את הדברים כדי למנוע את המקרים הבאים.

אריאל וישניאק: אנחנו רוצים שמאיה תהיה נקודת מפנה.

אריאל וישניאק: לצערנו כבר אחרי המקרה של מאיה, הרצח של מאיה, הראו כבר עוד שני מקרים.

אריאל וישניאק: אבל מאוד היינו רוצים שמאיה תהיה האחרונה או כמעט האחרונה.

אריאל וישניאק: יש במאיה מכנה משותף גדול להרבה מאוד אנשים באוכלוסייה.

אריאל וישניאק: כל אחד שיש לו בבית בת שעכשיו בסוף תיכון או שהיא בצבא או שהיא בשירות לאומי או שהיא כרגע נמצאת בטיול הגדול שלה בחוץ לארץ, יש לו מאיה בבית.

אריאל וישניאק: כל אחד שיש לו בבית מאיה ויש לה חבר, לא חולם על זה בחלום הכי רע שלו, שיקרה לבת שלו משהו בבית של החבר שלה.

אריאל וישניאק: שם אנחנו נמצאים, חברים.

אריאל וישניאק: מאיה צריכה ויכולה להיות מפנה כיוון שלרובכם יש בבית מאיה.

אריאל וישניאק: אני קראתי את יישום המלצות הוועדה מ-2014 ו-2016 וגם שמעתי את איריס ויש שתי נקודות שמתוך מה שקראתי אני חושב שצריכות לעלות.

אריאל וישניאק: אחת היא נושא החינוך.

אריאל וישניאק: הכול מתחיל בחינוך.

אריאל וישניאק: גם בחינוך בבית, להבדיל בין טוב לרע, וגם בחינוך בכל המסגרות הלימודיות.

אריאל וישניאק: יכול להיות שנעשו דברים אחרי שזה נכתב, אבל מתוך מה שכתוב כאן, הקטע החינוכי, הצד החינוכי, הוא מאוד מאוד פעוט.

אריאל וישניאק: צריכים להשקיע הרבה יותר חשיבה עם משרד החינוך לגבי איך אנחנו מעצימים ומגדילים את הנושא הזה בבתי הספר, אולי כבר בתי הספר היסודיים ובטח שאצל הבוגרים, בחטיבות וגם בתיכוניים.

אריאל וישניאק: דבר נוסף שחסר לי מאוד בדוח זה הנושא המשפטי, נושא החקיקה.

אריאל וישניאק: ההתייחסות כאן היא דלה מדי.

אריאל וישניאק: הרוצח של בתי מאיה צריך להיכנס לכל החיים שלו לכלא ולא לצאת משם עד יומו האחרון.

אריאל וישניאק: עצם העובדה שאמרת קודם ללילי בן עמי שרוצחים משתחררים אחרי 30 שנים, למה?

אריאל וישניאק: למה לתת לו זכות להקים משפחה?

אריאל וישניאק: החוק צריך להשתנות.

אריאל וישניאק: אם אנחנו נעשה את זה, הבא בתור יחשוב פעמיים.

אריאל וישניאק: אם הוא ייכנס לכלא לכל חייו בלי זכות חנינה בכלל, עד יומו האחרון, השלישי יחשוב האם כדאי לבצע את זה.

אריאל וישניאק: גבר שהיכה אישה, במקום שהאישה תלך למקלט, שהוא ילך למקלט.

אריאל וישניאק: יש עוד הרבה דברים מהסוג הזה.

אריאל וישניאק: הנושא המשפטי, לפי מה שקראתי, הוא דל מדי.

אריאל וישניאק: זה צריך להיות הרבה יותר חד והרבה יותר ברור.

אריאל וישניאק: מי שמרים יד על אישה, ידע כבר מראש מה הוא יקבל בלי שום ערעור ובלי שום אפשרות לצאת כמו שלצערנו קראנו, שהרוצח של מאיה מנסה לצאת בגלל כל מיני אפיונים של אי שפיות כאשר ידוע וכתוב בכתב האישום שהכול היה מתוכנן מראש ומי שקרא יכול להבין איזו זוועה קרתה שם לבת שלי.

אריאל וישניאק: כשאני חושב על זה, עד עכשיו יש לי צמרמורת בגוף.

אריאל וישניאק: כשהם ידעו לקראת מה הם הולכים, זה עשוי להיפסק.

אריאל וישניאק: הוועדה עצמה היא ועדה מורכבת.

אריאל וישניאק: אין לי ספק.

אריאל וישניאק: הרבה משרדים, הרבה אנשים ולא יהיה דבר אחד שיפתור את זה.

אריאל וישניאק: זאת עבודה ארוכת שנים ומסובכת אבל מסר אחד מאוד חשוב אני רוצה להעביר שלכל אנשי הוועדה.

אריאל וישניאק: למרות שזו אינה ועדה ביטחונית, אתם אחראים על חיי אדם.

אריאל וישניאק: אתם אחראים על חיי אדם.

אריאל וישניאק: כל דבר שלא ייעשה בזמן, כל דבר שיתעכב, כל תקציב שלא יגיע, כל מי שיצא מהחדר הזה ויעבור לטפל בנושא אחר, כבר בדיון הבא יעסוק בנושא שהוא אחראי עליו ובינתיים קרה משהו, הוא צריך להרגיש את כובד האחריות על הכתפיים שלו.

אריאל וישניאק: הוא צריך להרגיש צביטה בלב שאת החלק שלו הוא יכול היה לעשות טוב יותר ומהר יותר.

אריאל וישניאק: כשכל האנשים ביחד יראו את עצמם אחראים על חיי אדם, אני בטוח שהדברים יקרו מהר ויותר טוב.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: יאיר, לפרוטוקול שם ותפקיד.

יאיר כץ: שמי יאיר כץ.

יאיר כץ: אני יושב ראש ועד עובדי התעשייה האווירית.

יאיר כץ: בהמשך למה שאמר יושב ראש הוועדה, גילוי נאות, אני גם הבן של יושב ראש הוועדה.

יאיר כץ: אני כאן כיושב ראש ועד העובדים של התעשייה האווירית.

יאיר כץ: אני בעצמי אבא לשלוש בנות.

יאיר כץ: למזלי הרב אין לי הכרות מוקדמת בנושא הכול כך חשוב ומורכב שעליו דנה הוועדה ורק לפני חודש פגשתי לראשונה את המקרה המזעזע של מאיה וישניאק דרך אריאל שהוא עובד החברה.

יאיר כץ: פגשתי אדם חזק, פגשתי אבא לילדים שיכול בצורה הכי טבעית שיש להתכנס בתוך עצמו ולהתמודד עם השבר ועם הכאב בעצמו.

יאיר כץ: אנחנו נמצאים קצת אחרי 30 ימים להירצחה המזעזע של מאיה והוא נמצא כאן היום בוועדה חשובה בכנסת, אחרי שהוא התבטא בכנסים נגד אלימות כנגד נשים.

יאיר כץ: מארגנים פעילויות לזכרה.

יאיר כץ: זאת הדרך להביא את השינוי.

יאיר כץ: אני מזדהה עם מה שאמר חבר הכנסת עידן רול.

יאיר כץ: כולנו נושאים עינינו לבית הזה, לכנסת לממשלה, למצוא את הפתרונות ואת התשובות ואנחנו כציבור מבינים שכאן בבית הזה גם מתמחרים חיי אדם בכסף.

יאיר כץ: מדברים על 50 מיליון, זה הרבה, זה קצת, 20 מיליון, אבל כך הדברים עובדים.

יאיר כץ: כך מתמחרים אנשים, מיגון אזרחים, תרופות ומטופלים אונקולוגיים.

יאיר כץ: האם הנערה בסיכון תצא מהרחוב, האם נצליח למגר את הרצח הבא.

יאיר כץ: אבל חברים אני חושב שהאחריות היא גם עלינו האזרחים.

יאיר כץ: אני כיושב ראש ועד מהגדולים במשק לוקח על עצמי להמשיך את מה שכבר עשינו בשבוע שעבר בתעשייה האווירית וזה כנסי הסברה בנושא אלימות נגד נשים.

יאיר כץ: במסגרת הכנס הזה הבאנו להרצאה, שהיא הרצאה סופר חשובה, את לילי סלע.

יאיר כץ: בהרצאה הזאת קיבלנו כלים שלא ידענו עליהם.

יאיר כץ: אני מזדהה עם עוד דברים שנאמרו כאן.

יאיר כץ: ההנגשה.

יאיר כץ: הציבור לא מכיר את תמרורי האזהרה.

יאיר כץ: אני לוקח על עצמי להוביל בתעשייה האווירית מהלך הסברתי תקופתי שיעסוק בנושא החשוב הזה.

יאיר כץ: יתרה מכך, אני לוקח על עצמי גם להרים את הכפפה ולדבר עם חבריי בנציגויות עובדים נוספים במשק.

יאיר כץ: אני קורא לשר שאחראי על החברות הממשלתיות להורות לכל חברה ממשלתית לדון בזה.

יאיר כץ: קורא לחברי ארנון בר-דוד, יושב ראש ההסתדרות, להרים את הכפפה ולהורות לכל חברה מאורגנת או לכל ארגון אחר שמעסיק עובדים במדינה הזאת לשים את הדברים כדי שלא נגיד בדיעבד שהכתובת הייתה על הקיר אבל לא ידענו לקרוא אותה.

יאיר כץ: תודה רבה.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: אנחנו ננסה לעבור ל-זום.

חיים כץ: בדרך כלל זה לא מצליח לנו.

חיים כץ: אני לא יודע למה, אבל כנראה שאנחנו לא מספיק טכנולוגיים.

חיים כץ: ננסה לעבור ל-זום, לחגי רזניק, מנכ"ל המשרד לחיזוק וקידום קהילתי.

חגי רזניק: תודה אדוני היושב ראש.

חגי רזניק: אני מנכ"ל המשרד לחיזוק וקידום קהילתי בראשית השרה אורלי לוי אבקסיס.

חגי רזניק: אדוני היושב ראש, היה חשוב לשרה אורלי לוי אבקסיס להופיע בפני הוועדה.

חגי רזניק: כמנכ"ל שלה קודם כל חשוב לנו להציג בקצרה, בדקה אחת, את עיקרי המשרד.

חגי רזניק: המשרד לחיזוק וקידום קהילתי, יש לנו גם את הזרוע המניעתית.

חגי רזניק: זאת אומרת, הרשות למניעת סמים, אלכוהול ואלימות בגרסה המעודכנת של הרשות לביטחון קהילתי עברה אלינו.

חגי רזניק: גם מוקד ה-115, יחידת המאור על הצדדים של לחימה לאומית לביטחון ילדים ונוער ברשת, והקרן לחילוט מסמים שהיא על בסיס כסף מלוכלך שמגיע מהרחוב וחוזר לפרויקטים חברתיים.

חגי רזניק: באמת חשוב לשרה שלנו להביא את הממד הקהילתי באותו מאבק באלימות במשפחה שהוא מאבק שאנחנו רואים את הקושי הגדול של המדינה להתמודד אתו ואנחנו באמת חושבים שההיבט של הקהילה, לקהילה עצמה יש כוחות שיכולים לסייע בדבר הזה.

חגי רזניק: השרה גיבשה תכנית לאומית שנקראת קהילה מזהה כאשר במסגרת הזאת אנחנו גם נכשיר קבוצות של מנהיגות מקומית ונייצר גם הכשרה לבעלי תפקידים שהרבה פעמים נמצאים בקשר עם אנשים בקהילה.

חגי רזניק: לדוגמה, יש כבר פרויקט שרץ ברשות שנקרא טיפול בבלניות.

חגי רזניק: לפעמים הבלנית במקווה, באמצעות שיחה לא פורמלית, יכולה להביא למשהו שמוביל לגילוי ומוביל לדיווח.

חגי רזניק: זאת רק דוגמה אחת.

חגי רזניק: המנעד כאן הוא מנעד רחב שממלא תפקידים בקהילה.

חגי רזניק: הטיוב של השיח, היכולת והכוח של הקהילה לייצר משהו שהוא רחב והוא דבר חשוב.

חגי רזניק: אנחנו נעבוד מול הרשויות המקומיות לייצר את מערכת התמיכה לארגונים של מגזר שלישי שפועלים בתוך המרחב הקהילתי על מנת להיות בתוך השותפות הזאת.

חגי רזניק: אנחנו נעשה פעילות ברשת.

חגי רזניק: עומדת לרשותנו יחידת המאור וגם בדבר הזה אנחנו נכונים לשתף פעולה.

חגי רזניק: אני אומר גם משהו על חיבוריות.

חגי רזניק: כל מי שמכיר את המערכת יודע שעומדים לבד, לא יכול אף גוף לעשות את זה ולכן נצרכת כאן תפיסה הוליסטית, תפיסה חיבורית, וזאת גם הזדמנות להזמין את יתר השותפים.

חגי רזניק: אנחנו כאן חלק ממנעד רחב.

חגי רזניק: אנחנו נייצר מענים לזיהוי גם ברמת הדרכות, גם ברמת תכנים, גם ברמת הכשרות, גם ברמת הסברה.

חגי רזניק: אמצעי נוסף שעומד לרשותנו מה שבזמנו נקרא עו"ס משטרה.

חגי רזניק: בהנחיית השרה נשנה את השם הזה כי עו"ס משטרה מייצר קונוטציה משטרתית כך שהקשר יהיה קשר אינהרנטי בתוך תחנת המשטרה.

חגי רזניק: בסופו של דבר כאשר אישה מגיעה ומתלוננת, תהיה איזושהי תחנה שהיא תוכל גם לקבל את המענה היותר טיפולי ויותר קשוב, ומצד שני נוכל לאורך זמן ללוות את הדבר הזה.

חגי רזניק: אני לא רוצה להרחיב.

חגי רזניק: אני יודע שזה דיון רב משתתפים.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: נעשה עוד ניסיון לשמוע את המשנה למשרד לביטחון פנים.

חיים כץ: הוא לא עולה.

חיים כץ: אני חוזר לתחילת דבריי.

חיים כץ: אני הייתי שם.

חיים כץ: יש כאן הרבה חברי כנסת חדשים שצריכים להבין שזה קל להצהיר וקשה לבצע.

חיים כץ: לפעמים כדי לבצע מאבדים כותרות בעיתונים.

חיים כץ: חשוב לחברי הכנסת שיהיו להם כותרות ויהיו להם כתבות אבל אני אנהל מלחמה עד שהתקציבים יגיעו והעסק ייושם.

חיים כץ: אני אבקש דיווחים ואני אהיה הרגולטור הרע כי אני חושב שאם אני אהיה הרגולטור הרע, אנחנו נצליח במקצת.

חיים כץ: אם נצליח במקצת, הצלחנו בענק.

חיים כץ: אני לא חושב שיום אחד כל הרוע בעם הזה ייעלם אבל לאט לאט נעשה את הסדק בקיר ודרך הסדר הזה נפוצץ את הקיר ונביא מעט ביטחון לנשים שנזקקות לו.

קריאה: גם ילדים.

חיים כץ: כאן קיימנו את הדיון על נשים.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: למשפחה.

חיים כץ: נרחיב את המושג ונאמר משפחה.

חיים כץ: תם ולא נשלם.

חיים כץ: יהיו דיונים.

חיים כץ: נכון שאני עכשיו לא השר, נכון שמגיע שר סדר העדיפות משתנה, אבל אני הייתי שם ואני יודע איך התנהגתי שם, אני יודע איך התנהגתי כאן לפני כן ואני יודע איך אני אתנהג אחר כך.

חיים כץ: שום דבר לא יעמוד בדרכי.

חיים כץ: שום דבר.

חיים כץ: כי אני יודע למה באתי לכאן ואני אעשה את מה שאני חושב.

חיים כץ: לצערי אני לא יודע להחזיר לכם את מאיה אבל אני אומר לך שאנחנו כאן נעשה הכול למנוע את המאיה הבאה.

חיים כץ: נעשה הכול בלי להתייפייף ובלי להיות נחמד.

חיים כץ: אני מקווה שנצליח.

חיים כץ: אם תרצה פעם מעקבים על הוועדה ומה היא עשתה, תוכל לקבל מעקבים ולומר היא עשתה.

חיים כץ: היא ניסתה.

חיים כץ: אנחנו צריכים להשתפר פה ולהשתפר שם כי אנחנו לא מושלמים ויש לנו אילוצים והאילוצים הם אוצריים.

חיים כץ: כולם רוצים לעשות אבל האילוצים הם אוצריים.

קרן ברק: יש דברים שהם לא אוצריים.

קריאה: שהם אנושיים.

קרן ברק: יש דברים ששמים תג מחיר שהוא לא נכון, שאפשר לעשות את זה במחירים אחרים.

חיים כץ: אני שומע אותך ואני שומע את אורלי.

חיים כץ: אני הייתי שם 21 שנים.

חיים כץ: ואני נמצא היום במרדף בגלל שאני התנהגתי לאוצר כמו שהתנהגתי.

קרן ברק: אנחנו אתך.

חיים כץ: בסדר גמור.

חיים כץ: אני הייתי שם.

חיים כץ: אין כאן יותר מדי חברי כנסת שמוכנים להיות שם.

חיים כץ: הייתי שם.

חיים כץ: שמעתי כאן חברת כנסת שאמרה לי: אני חושבת שאתה צודק אבל דה מרקר יעשה עלי כתבה, אני מצטערת, אני מתנצלת בפניך.

קרן ברק: לנו לא אכפת שדה מרקר יעשה עלינו כתבה.

חיים כץ: אנחנו נעשה כאן מעקב.

חיים כץ: אנחנו נהיה הרגולטורים.

חיים כץ: אנחנו ננסה ללחוץ על המערכת כדי להביא טיפה מזור וכדי להביא טיפה ביטחון.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: תם ולא נשלם.

חיים כץ: הישיבה נעולה.