ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 16, 2020-06-23 10:00

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני שמחה לפתוח עוד דיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היום אנחנו נעסוק בתכניות הבנייה והפיתוח במחוז ירושלים והאיזון הנדרש בין צורכי הבנייה לשמירה על השטחים הפתוחים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה כבר בפתח הדיון להבהיר שהדיון היום בוועדה לא בא להחליף או להשפיע על הדיונים שמתנהלים במוסדות התכנון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו כן מבקשים להעלות לסדר היום את נושא התכנון והבינוי במחוז ירושלים ולתת לו במה ציבורית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדיון במקור היה אמור להתקיים לפני שבועיים אבל בשל הגבלות שהוטלו על הכנסת בעידן הקורונה נאלצנו לדחות אותו להיום ואני שמחה שאנחנו מצליחים לקיים אותו צריך לומר ולהזכיר שמשבר הדיור שישראל חווה, כמו גם הגידול התמידי באוכלוסייה, בהחלט מחייב אותנו להיערך ולוודא שאנחנו מתכננים ובונים מספיק דירות שיספיק להיצע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל עם זאת, אני חושבת שמאוד מאוד חשוב, ומוטלת עלינו חובה נוספת כלפי הדורות הבאים, הילדים והנכדים של כולנו, להם אנחנו מחויבים, אנחנו מחויבים שיישאר להם טבע לטייל בו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מחויבים שיהיו להם שדות לסייר בהם, מעיינות לטבול בהם, ושגם הם יזכו לראות פריחות של אביב ושלכת של סתיו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את כל זה אנחנו חייבים לשמר ואלה השטחים הפתוחים שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בהמשך נשמע את גורמי התכנון ואת נציגי הממשלה, אבל אני רוצה לפתוח עם מתן שחק, האיש שלנו ממרכז המידע והמחקר של הכנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם הכנתם לקראת הדיון הזה דוח מקיף ומעמיק על כל נושא התכנון והבנייה בירושלים ואני אשמח אם תציג בפנינו את עיקרי הדברים.

מתן שחק: תודה.

מתן שחק: מה שהכנו, זה מסמך רקע.

מתן שחק: כלומר, הוא לא עוסק נקודתית במפורט בתכנית אבל הוא עוסק במדיניות תכנון בירושלים, מאפיינים דמוגרפיים של העיר.

מתן שחק: אני אציג בקצרה את הרקע התכנוני.

מתן שחק: בירושלים אין תכנית מתאר מקומית מפורטת.

מתן שחק: תכניות מתאר מחוזיות שחלות בירושלים, היום זאת תכנית מתאר מחוזית 1/30 שהחליפה את תכנית 1/37 שידועה בכינויה כתכנית ספדיה.

מתן שחק: התכנית משנה את מגמת התכנון שמופיעה בספדיה במובן זה שבמקום להתפרס על שטחים פתוחים ממערב לעיר, היא מציעה להתמקד בתוך העיר, לשמור על שטחים פתוחים, לשמור על פארקים עירוניים בתוך העיר ולהתמקד בציפוף הבנייה, בין היתר בהתחדשות עירונית.

מתן שחק: הצעת מדיניות תכנון נוספת, מסמכי מדיניות נוספים שיש לעירייה, מדובר בתכניות אב, תכניות מתאר לשכונות העיר במטרה לפתח אותן ולקדם התחדשות עירונית בעיקר בשכונות הפריפריאליות של העיר ותכניות ציפוף הבנייה לאורך ציר הרכבת הקלה.

מתן שחק: זה מבחינת מדיניות התכנון.

מתן שחק: כלומר, אפשר לראות , לפחות בעשור האחרון, שהייתה איזושהי מגמת שינוי להתכנסות פנימה.

מתן שחק: בנוסף לזה, בנוסף למדיניות התכנון, יש עניין של זמינות קרקע לבנייה.

מתן שחק: אין לנו נתונים על עתודות הקרקע אבל מוסכם על גורמי התכנון שהעתודות מצומצמות מאוד ועיקר הפיתוח יהיה בהתחדשות עירונית ובנייה פנימה לתוך העיר.

מתן שחק: במסמך הצגנו את היעדים האסטרטגיים, של תכנית אסטרטגית לדיור, 2040, כאשר מציגים את היעדים של הממשלה למחוז ירושלים, את התחזיות של לשכת התכנון המחוזית לעמידה באותם יעדים, גם בשלוש השנים הקרובות וגם ל-2040 ואת הפילוחים של היעדים האלה.

מתן שחק: בקצרה מאוד אני אומר שהיעדים עצמם שהוכתבו למחוז על ידי התכנית האסטרטגית מדברים על 30 אחוזים בהתחדשות עירונית.

מתן שחק: מתוך תחזיות לשכת התכנון המחוזית שבנויות יותר על פוטנציאל התכנון ולא רק על מספרים באופן ארצי, מדובר על 86 אחוזים התחדשות עירונית במחוז כולו וגם בירושלים עצמה.

מתן שחק: כלומר, זה בערך פי שלושה מהיעד המקורי.

מתן שחק: מזה אפשר ללמוד שעיקר הפוטנציאל הוא בהתחדשות עירונית והבנייה על שטחים פתוחים היא מאוד מצומצמת ובאמת לא יכולה לספק את היעדים שנקבעו בתכנית מלכתחילה.

מתן שחק: נקודתית לתכנית רכס לבן.

מתן שחק: תכנית רכס לבן מדברת על כ-5,500 יחידות דיור על שטח של כ-850 דונם, מתוכו חצי מיחידות הדיור, בערך כ-2,500 יחידות דיור, מיועדות לקרקע משלימה להתחדשות עירונית בשכונות אחרות של העיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שזה בעצם חלק מהבנייה הזאת של איך עובדים עם התחדשות עירונית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, יש איזשהו פיצוי להתחדשות עירונית בקרקע משלימה ובמקרה הזה רכס לבן הוא קרקע משלימה לפרויקט התחדשות עירונית.

מתן שחק: נכון.

רם בן ברק: זאת כדאיות לקבלנים, שכדאי לבנות בשכונות פחות יקרות ואז הם מקבלים פיצוי ממקום אחר.

מתן שחק: בדיוק.

מתן שחק: זאת אומרת, קידום של התחדשות עירונית, זה עסק מורכב.

מתן שחק: הוא לוקח זמן תכנונית, משפטית, אזרחית.

מתן שחק: זה עסק מאוד מורכב.

מתן שחק: בחלק מהמקומות השמאות לפי תקן 21 לא מאפשרת כלכליות לפרויקט, או שהיא מאפשרת אותו בציפופים מאוד מאוד גבוהים, מה שיוצר בעיה גם אזרחית, גם עירונית וגם תשתיתית.

מתן שחק: הפתרון היחיד כיום לזה, למימון של התחדשות עירונית, כדי או להוריד את הצפיפות או לאפשר אותה מלכתחילה, הוא שימוש בקרקע משלימה.

מתן שחק: כלומר, שיווק קרקעות חלשות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אגב, סתם מעניין אותי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פתאום אני חושבת על זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יכולה להיות גם קרקע משלימה בעיר אחרת?

מתן שחק: שאלה טובה.

מתן שחק: מתוך מה שיש לנו היום, זה לא קורה כי בסוף ההקצאה של הקרקע המשלימה היא לפי סיכומים בין רשות מקרקעי ישראל, האוצר והרשות המקומית, מה שבדרך כלל בא לידי ביטוי בהסכמי הגג.

מתן שחק: בהסכם הגג של ירושלים הוגדרו 2,500 יחידות דיור ברכס לבן כקרקע משלימה.

רם בן ברק: להערה שלך.

רם בן ברק: אם לקבלן אומרים בוא תעשה התחדשות עירונית, הוא אומר שזה פרויקט בהפסד.

רם בן ברק: אומרים לו שהוא יקבל דונם בפתח תקווה.

רם בן ברק: אז הפרויקט כבר רווחי.

מתן שחק: ברגע שמחליטים או שיש הכרעה פוליטית וזה מתאפשר, אפשר לעשות ויסותים שונים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נקודה מעניינת.

מתן שחק: הסוגיה כיום היא איזה מנגנונים יש לקידום התחדשות עירונית בהיקפים הנדרשים, גם במחוז וגם בעיר עצמה.

מתן שחק: לפי הדעה הרווחת אין הרבה קרקעות לשיווק.

מתן שחק: גם מתוך הקרקעות שכן משווקות, חלק קטן הולך לקרקע משלימה.

מתן שחק: זאת אומרת לא יכול להיות מנגנון שהוא מאפשר התחדשות עירונית בהיקפים הנדרשים.

מתן שחק: בנוסף לכך רצוי מאוד שיתקיים שיח מקצועי כדי לחפש פתרונות מימון כאלה.

מתן שחק: בסופו של דבר קרקע היא משאב ציבורי.

מתן שחק: אולי יותר נוח להשתמש בו כי מצד אחד הוא לא מופיע בתקציב, מצד שני הוא כביכול זמין להחלטות של מקבלי ההחלטות, אבל לטווח ארוך וההיקף הנדרש צריך למצוא איזשהו מנגנון כלכלי, מימון ציבורי ישיר, מציאת פתרונות יצירתיים אחרים, כדי שאפשר יהיה לקדם בהיקפים הנדרשים וכמובן בצפיפויות ובהתאם לתשתיות שיכולות להיות לאורך זמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה שמעניין אותי – לפי מה שאתם סקרתם - מבחינת עתודות ותכניות, האם הבנייה למשל רק דרך התחדשות עירונית או במקומות שכבר אושרו ובתהליכים, מספקת בשלב זה את הצרכים של העיר.

מתן שחק: קשה מאוד לענות על השאלה בגלל הצרכים של ירושלים.

מתן שחק: ירושלים גדלה בקצב של 2 אחוזים בשנה אבל היעדים שהוגדרו למחוז ירושלים לא נגזרו מהריבוי הטבעי של ירושלמים.

מתן שחק: כלומר, הם נגזרו מתוך איזשהו מודל שבא לתכלל את כל גידול האוכלוסייה בכל הארץ יחד עם עוד פרמטרים כלכליים של אופן החיים במשקי בית.

מתן שחק: לפי זה המועצה הלאומית לכלכלה ערכה את האומדן לגבי הצורך העתידי ביחידות דיור למגורים וזה נגזר למחוזות לפי איזשהו מודל פיזור שמבוסס בעיקר על התחלות הבנייה בעשור האחרון.

מתן שחק: זאת אומרת, בעשור שקדם להחלטת הממשלה.

מתן שחק: זאת אומרת, זה לא בנוי דווקא על הצרכים של העיר ולכן קשה לדעת מה בדיוק הצרכים של העיר, ממה הם נגזרים ואיך אפשר לענות עליהם.

מתן שחק: מה שבטוח זה שפרויקטים להתחדשות עירונית לוקחים זמן והם דורשים הרבה יותר תשומת לב והרבה יותר תכנון ומימון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אשאל אותך עוד שתי שאלות קצרות ונמשיך הלאה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוסקים הרבה, ומחר יש לנו דיון על הנושא הזה, בשאלה האם בנייה מלווה תמיד בתשתית הנדרשת כי אנחנו יודעים שזה לא מספיק לבנות בתים אלא אנחנו צריכים גם לבנות כבישים, מבני ציבור ותחבורה כדי שאנשים יוכלו ציבורית להגיע למקום הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם יש מדדים שבוחנים האם בונים את הדברים עם תשתית הולמת?

מתן שחק: שאלה חשובה.

מתן שחק: המועצה הלאומית לכלכלה והדוח של צוות הדיור שלה שבאמת היה הבסיס להחלטת הממשלה על התכנית האסטרטגית מציינת שחלק מהיעדים של התכנית הם לוודא שיש הלימה גם בזמן וגם בהיקף בין התשתיות לבין הבנייה למגורים.

מתן שחק: למרות זאת היעדים נמדדים ביחידות דיור, מה שלא מאפשר לנו לדעת קודם כל האם יש מנגנון שפועל כדי שההלימה הזאת תתבצע בשטח, ודבר שני, מה מידת ההלימה הקיימת בפרויקטים שאכן מבוצעים, האם התשתיות קיימות בזמן האכלוס, האם התשתיות מספקות בהיקף שלהן, את היקף המגורים, איזה סוגים של תשתיות, תחבורה, תחבורה ציבורית וכך הלאה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו בינתיים נסתפק בדברים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם יעלו דברים תוך כדי, אתה מוזמן כמובן לתת מהידע שלך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לטובת מי שצופה בנו ומשתתף בדיון, הדוח הזה נמצא באתר שלנו, באתר הוועדה, וכולם מוזמנים להתרשם מהדוח וממה שעולה בו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברי כנסת נכבדים, בוקר טוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מישהו רוצה לומר דברים עכשיו?

ג'אבר עסאקלה: אני אשמח.

ג'אבר עסאקלה: בוקר טוב לכולם.

ג'אבר עסאקלה: אני לא איש תכנון אבל אני גם איש טבע.

ג'אבר עסאקלה: במקור אני פלח, איש טבע ואני גם איש מוסר.

ג'אבר עסאקלה: בנוסף להתנגדויות הרבות בעניין איכות הסביבה, אני חושב שכדאי לקחת בחשבון את העניין המוסרי ובעניין המוסרי, כאן מדובר על קרקעות של כפר וואלג'ה שהופקעו ממנו וחלקן הופקעו לצורך גדר ההפרדה.

ג'אבר עסאקלה: כ-1,700 דונם נמצאים בשטח הזה המתוכנן.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שכדאי גם העניין המוסרי יילקח כאן בחשבון.

ג'אבר עסאקלה: מדובר על כפר שעדיין קיים ובכלל גדר ההפרדה רצתה לחצות אותו באמצע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה מתייחס לתכנית של רכס לבן?

ג'אבר עסאקלה: כן.

ג'אבר עסאקלה: אלה אדמות של כפר וואלג'ה.

ג'אבר עסאקלה: גדר ההפרדה, התכנית המקורית הייתה לחצות את הכפר באמצע ובג"ץ שהגישו התושבים מנע זאת.

ג'אבר עסאקלה: זה בזמנו היה מאבק אזרחי למופת.

ג'אבר עסאקלה: אם כן, ההתנגדות שלי נובעת גם מערכים סביבתיים וגם מערכים מוסריים.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

סונדוס סאלח: אני מסכימה עם חברי חבר הכנסת ג'אבר ואני רוצה להזכיר ולחדד כל פעם מה שצריך להיות מובן מאליו.

סונדוס סאלח: אנחנו כחברי ועדת הפנים והגנת הסביבה, באותה מידה אנחנו גם נציגים של הסביבה.

סונדוס סאלח: לסביבה יש כאן קול, יש עמדה ויש SAY בכל תכנון פרויקט ואנחנו נדאג להציג את האחריות הזו במלואה.

סונדוס סאלח: אני חושבת שזה פרויקט שהוא פוגע באיכות הסביבה, בסביבה ובכל בעלי החיים שנמצאים שם, בבתי הגידול, והוא דורס כל בעל חיים, חוץ מבני האדם.

סונדוס סאלח: זה שיש לכם תכנון ורוצים לחדש את הבנייה העירונית ולהתפתח בשטח הזה, זה טוב אבל הגיע הזמן שגם נפסיק להתייחס לקרקעות, לאדמה ולכל המשאבים כמי שבאו לשרת את האדם ונקודה.

סונדוס סאלח: צריך לקחת בחשבון את כל האלמנטים הסביבתיים שם ובטח לא על האדמות שיש בהן סוגיה פוליטית של כפר וואלג'ה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נתחיל עם הדוברת הראשונה שמייצגת את התושבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעמי צור, יושבת ראש השדולה לירושלים בת קיימא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תפתחי את המיקרופון שלך ב-זום כדי שנוכל לשמוע אותך.

נעמי צור: תודה רבה.

נעמי צור: תודה רבה ליושב ראש הוועדה על קיום הדיון.

נעמי צור: אני מייצגת כאן את ארגוני שדולת ירושלים בת קיימא, שדולה שהוקמה ב-2018, וכיום יש אתנו שמונה מינהלים קהילתיים, עסקים, ארגונים, ועדי פעולה מוסדות להשכלה גבוהה, בתי ספר.

נעמי צור: אנחנו פועלים ביחד.

נעמי צור: לארגוני השדולה יש יעד משותף שאני מאמינה שהוא יעד של כל היושבים מסביב לשולחן הווירטואלי וזה שהעיר ירושלים תצליח ותשגשג.

נעמי צור: אנחנו כאן מביאים לוועדה את הדאגה הכפולה.

נעמי צור: הרצון הראשון שלנו שההתחדשות העירונית בעיר שסוף סוף יצאה לדרך והתחילה להתפתח, שהיא תצליח.

נעמי צור: שהיא תצליח ושלא יהיה מצב שבשכונות של גנים ויובלים, שהם חברים בשדולה שלנו, שלא נחליף את הסלאמס שנבנו בשנות ה-50 וה-60 עם סלאמס של המאה ה-21 כי זה יהיה לדיראון עולם.

נעמי צור: כדי שההתחדשות העירונית הזו תצליח, אנחנו צריכים להתמודד עם המשוואה של רווח שהמדינה קבעה ליזם של התחדשות עירונית שאפשרה לו או חייבה אותו להוסיף ארבע דירות על כל דירה קיימת, מה שבמקרה של רחוב הנורית למשל בשכונת גנים יוצר צפיפות בלתי נסבלת ולכן נולד הרעיון של קרקע משלימה.

נעמי צור: אבל אז נולד חטא נוסף.

נעמי צור: כיוון שהרי ירושלים הם ריאה ירוקה היקרה ביותר של המדינה, אבל חשובה גם לאזור ירושלים וגם למרכז הארץ, לא רק להנאתנו ולנופשנו אלא גם לקיומנו.

נעמי צור: התמיכה האקולוגית של האזור הזה חשובה מאוד מאוד ואנחנו חייבים לקחת את זה בחשבון.

נעמי צור: ירושלים כיום, להבנתי היא לא נושא פשטני של סקירה של יחידות דיור למגורים אלא איך לגרום לעיר להצליח ולשגשג.

נעמי צור: כיוון שיש – אמנם לא תכנית מתאר מאושרת – מדיניות מבורכת של הוועדה המחוזית לבנות בנייה צפופה וגבוהה לאורך כל קווי הרכבת הקלה, וגם אזורי מגורים רבים מאוד בעיר ואפילו תמ"א 38 מצליחה היום בעיר מאוד מאוד, השאלה היא איך אנחנו יכולים לגרום להתחדשות העירונית הזו להצליח ולחזק את השכונות הקיימות בלי לוותר על הרי ירושלים, על רכס לבן בראש ובראשונה אבל אחרי רכס לבן פורצים את הסכר ויוצאים להרס טוטאלי של הרי ירושלים.

נעמי צור: הדבר הזה מדאיג ברמה הקיומית האקולוגית שלנו וזה נוגע לעירוניות.

נעמי צור: בעצם מה שאנחנו מבקשים שהוועדה תחשוב עליו זה איך להביא ליכולת היזם של ההתחדשות העירונית לצאת עם רווח אבל שגם התושבים יצאו עם רווח והעיר תצא עם רווח, ולשפות אותו בשיפוי כספי או שיפוי בשטח בתוך גבולות הבינוי של העיר שאינם שטחים ערכיים במידה של רכס לבן, שבתפיסה שלנו – וכאן יושבים מסביב לשולחן חברים שנמצאים בצוות משותף שכיום מקדם מרחב ביוספרי בהרי ירושלים, שכולל את האזור העירוני של מערב העיר והרי ירושלים ממערב לעיר, חלקים של מטה יהודה ואגן ניקוז השורק, שותף לזה גם משרד השיכון, גם הוועדה המחוזית, גם קרן קיימת לישראל – אנחנו מבינים את חשיבות הממשק והדו קיום של הטבע עם העיר.

נעמי צור: זה חיוני לטבע אבל הטבע חיוני לעיר.

נעמי צור: לכן אנחנו מבקשים מאוד לחשוב על כמה דברים שהיום חלים על רכס לבן אבל מחר חלים על כל תכניות הפינוי-בינוי והעיבוי בירושלים וברחבי המדינה.

נעמי צור: המודל של התחדשות עירונית צריך להיבחן מבחינת הנושא של קרקע משלימה, שזה לא ייתן פתח להרס שטחים פתוחים ערכיים ביותר ושתהיה אפשרות של מציאת מנגנון שיפוי אחר, וגם לברך על הרעיון של הקמת מודלים כמו המרחב הביוספרי שנותנים לטבע והעיר לחיות ביחד וגם נותנים הזדמנות להתחדשות העירונית להתפתח.

נעמי צור: זה לוקח זמן, זה מורכב, ולכן הפיתוי לצאת לשטח בתולי שהוא לא מתווכח והוא לא מעורר התנגדויות, הוא בסך הכול טבע, אבל הוא טבע שתומך בעיר והוא טבע שהעיר נשענת עליו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אסור להגיד בסך הכול טבע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעמי, אני מתנצלת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לנו המון דוברים שכולם חשובים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מודה לך על הדברים האלה ואני בטוחה שגם הדוברים הבאים יציגו עוד אספקטים שונים של הנושא הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך בשלב הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדוברת הבאה תהיה יעל אלישר מהחברה להגנת הטבע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יודעת שאתם פועלים כבר שנים רבות נגד התכניות בהרי ירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תסבירי לנו בבקשה את מקור ההתנגדות שלכם ותאמרי את עמדתכם.

יעל אלישר: אני כמובן מצטרפת לתודה לך חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', יושבת ראש הוועדה, ולחברי הוועדה על קיום הדיון החשוב הזה.

יעל אלישר: אנחנו בחברה להגנת הטבע עוסקים למעלה משני עשורים בשימור הנכס שאין לו תחליף של הרי ירושלים.

יעל אלישר: אנחנו שומרים עליו למען התושבים של העיר, הסביבה וכמובן למען החיים של כולנו.

יעל אלישר: אני זוכרת את אותה ישיבה בראשות חבר הכנסת יורי שטרן עליו השלום בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בשלהי המאבק נגד תכנית ספדי.

יעל אלישר: תכנית ספדי באמת ראתה את כל הרי ירושלים – שנציג בקצרה עכשיו בתמונות ובערכים שהם כוללים – ראתה במקום הזה פשוט כר לפתור את המצוקות והבעיות של העיר, במקום להבין מה יש לה מכאן.

יעל אלישר: יורי שטרן עליו השלום באמת תפס את הדבר מהר מאוד והוביל יחד אתנו לעצירה של אותה תכנית שעכשיו חוזרת.

יעל אלישר: אנחנו כמובן מתנגדים, כפי שהתנגדנו אז.

יעל אלישר: הערכים של המקומות האלה רק הולכים ועולים.

יעל אלישר: אנחנו קוראים הבוקר לך ולוועדה להמשיך את הקו הזה אותו התחילה הוועדה ולהגשים את החלום של כולנו לשמר את הרי ירושלים, להעצים אותם, לשים את הערכים בהם ולהנגיש אותם ולהבין שיש כאן משאב.

יעל אלישר: זה נכס עירוני שאין כדוגמתו.

יעל אלישר: ערים בעולם הולכות ומשקיעות משאבים כדי לבנות מה שאצלנו מתחת לפנס.

יעל אלישר: אנחנו יוצאים לסיור וירטואלי קצר מאוד בהרי ירושלים.

יעל אלישר: הנופים שנשקפים מחלונם של תושבי העיר, לפחות אלה שגרים במערב העיר ומי שהולך לטייל, הם נופים שכאמור אין להם תחליף.

יעל אלישר: הם טוענים אותנו ברוח טובה, באנרגיות, לא צריך להרבות במלים על הערך של הנופים האלה ושל השיטוט בהם ברגליים בעידן הזה בו אנחנו חיים בלחץ, בתעוקה, ואנחנו צריכים לשמור על הדברים האלה.

יעל אלישר: מבחינת איכות חיים הם לא מותרות.

יעל אלישר: בעידן משבר אקלים אקוטי עם התוצאות שניכרות אפילו בצורה בה אנחנו הבוקר משתתפים כאן בדיון ב-זום, לא יעלה על הדעת שאנחנו ממשיכים להתייחס לאזור כל כך ערכי שבו דרות ודרים בעלי חיים שהם בסכנת הכחדה כמו הצבי הישראלי והצבוע המפוספס.

יעל אלישר: אנחנו מדברים למשל על בעל חיים שהוא מין אנדמי שהוא דגל בארץ ויש אותו רק אצלנו.

יעל אלישר: ב-20 השנים האחרונות האוכלוסייה שלו קורסת ונותרו כ-4,000 פרטים כאשר בהרי ירושלים, אנחנו תכף נראה, הוא עדיין חי, משגשג וכמובן סומך עלינו שאנחנו נמשיך לשמור עליו.

יעל אלישר: אני באופן אישי, כשאני יוצאת עם הילדים שלי, עד שאני לא רואה צבי, אני לא מרגישה שבאמת הפליאה שאנחנו חווים, ברגע שאנחנו רואים את בעל החיים הזה, זה בדיוק הרגע שאנחנו חושבים שצריך להוביל את כולנו ולהבין – ובוודאי אם אפשר לפתור את בעיות העיר בתוכה – שאנחנו חייבים לשמור.

יעל אלישר: כמובן שהרי ירושלים כוללים ערכים נוספים.

יעל אלישר: הטבעת של המורשת החקלאית הקדומה, אותה טבעת שחברנו רון חביליו כל השנים מתעד וסוקר, ואנחנו כאן מביאים דגימה.

יעל אלישר: אבותינו השאירו לנו את הנכסים האלה.

יעל אלישר: אני רק שמה בסימן שאלה איזה עתיד יש לנו והווה אם אנחנו לא מסוגלים להבין את החשיבות של השמירה על הטבעת של החקלאות הקדומה.

יעל אלישר: היא לא יכולה לברוח מערבה אם הכול יכוסה כאן בטון, אספלט ומלט.

יעל אלישר: אנחנו נאבד את הדברים האלה לתמיד.

יעל אלישר: אגם עין כרם נכנס לרשימה של אונסקו.

יעל אלישר: מדובר במהלך שאם הוא יבשיל, כשהוא יבשיל, אין ספק שהוא לא יוכל להתקדם אם אנחנו לא נצליח לשמור על המקומות האלה.

יעל אלישר: אנחנו יכולים לקבל כאן הכרה בין-לאומית.

יעל אלישר: כמובן שמדובר באבן שואבת לתיירות.

יעל אלישר: מדובר בנכס שהוא גאווה לכל ירושלמי ולכל תושב הארץ על כך שהדבר הזה קיים וראוי לשמור עליו.

יעל אלישר: ילדים, הורים, אנשים שסתם יוצאים לטייל, כולם נהנים מהרי ירושלים.

יעל אלישר: מעיינות שעדיין עסוקים בהרי ירושלים הם אלה שהציתו את אש המאבק והם הביאו את מעגני ההתנגדות לתכנית הזאת שהיא תכנית על פני כל הרי ירושלים.

יעל אלישר: זו זחילה עירונית מתגלגלת שתכף לירון תרחיב עליה.

יעל אלישר: הטבילה במעיינות, גם לה אין תחליף.

יעל אלישר: הים של ירושלים.

יעל אלישר: אנחנו מכירים הרבה תל אביבים שמגיעים גם אלינו מכיוון שלנו יש את הנכס הזה שאין להם ובעצם אין לאף אחד.

יעל אלישר: אם נסכם את הערכים שהרי ירושלים כוללים בתוכם היום, מבקשים שננגיש, נעצים ונשמר אותם, המעיינות, האפשרות לטייל, אתר המורשת העולמי שאולי יוכרז באונסקו וכמובן בעלי החיים המיוחדים.

יעל אלישר: ההצעה שלנו והבקשה שלנו ממך מיקי ומחברי הוועדה, אני חושבת שאנחנו חולקים את אותה בקשה וחלום, הנה, גן לאומי, הרי ירושלים ומעיינותיה, הטבעת הירוקה המרהיבה שעוטפת את העיר, היא בבחינת הצד השני של המטבע.

יעל אלישר: ירושלים היא כמו מטבע עם שני צדדים.

יעל אלישר: אם לא נשכיל לשמור על הדברים האלה, וגם אם אפילו נגיד עכשיו: לא, עכשיו נעצור ונחזור עוד קצת ונראה אולי בעתיד, הדבר הזה שומר עלינו, הדבר הזה הוא נכס עירוני והוא רק יעלה את קרנה של העיר ואת כל הבעיות עדיין אפשר לפתור בתוך העיר.

יעל אלישר: אנחנו לא חושבים שאין מצוקה או אין צורך.

יעל אלישר: לא בטוח שיש מצוקה אבל יש צרכים שאנחנו יודעים בוודאות שניתן לפתור אותם.

יעל אלישר: מכאן תמשיך לירון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לפני כן, חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

רם בן ברק: אני צריך ללכת לוועדת הכספים, שם יהיה סוער לפחות כמו כאן היום.

רם בן ברק: אני חושב שצריך לעשות כל מאמץ כדי לשמור על הרכס הלבן ירוק.

רם בן ברק: אני חושב שזה שזה יותר מסובך לתכנן אחרת, זאת לא סיבה מספיק טובה.

רם בן ברק: אפשר למצוא הרבה מאוד איך לפצות קבלנים כדי שיעשו את הפינוי וצריך להתמקד בהתחדשות העירונית ולמצוא את הפתרון בתוך העיר ולא מחוץ לעיר.

רם בן ברק: את הנכסים האלה - אני גם הייתי מצטרף לדברים שנאמרו כאן - צריך למסד אותם כשמורה ולא לפגוע בהם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הרעיון הזה של גן לאומי, נשמע טוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, לירון דין.

לירון דין: שלום רב.

לירון דין: אני המתכננת הסביבתית בקהילת ירושלים של החברה להגנת הטבע.

לירון דין: אני אמשיך מהיכן שיעל הפסיקה.

לירון דין: מה שאתם רואים כאן על המפה, אפשר להתרשם מיד מהעושר של המעיינות, מעיינות ההר שכל כך מאפיינים את ירושלים.

לירון דין: רואים כאן את עין לבן, את עינות עין בלאד ואת כל המעיינות בציר המעיינות שכל ילדי ירושלים בכיתה ג'-ד' וגם אחר כך נוהגים לעשות שם את הטיול השנתי שלהם.

לירון דין: אנחנו מדברים כאן על כל אגן נחל השורק.

לירון דין: אתם רואים כאן את נחל השורק.

לירון דין: למטה רואים את נחל רפאים.

לירון דין: בעצם מדובר כאן על שני מסדרונות אקולוגיים בתמ"א 35 ושני המסדרונות האקולוגיים האלו היום מאוימים על ידי פיתוח.

לירון דין: בעצם הפיתוח של תכנית ספדי ניסתה למנוע, למרבה הצער היום הגיעה אלינו בשיטת החתיכות.

לירון דין: אני מיד אציג למה אנחנו כל כך מתעקשים על רכס לבן ואיך לצערנו אנחנו רואים בדיוק את העתיד השחור אם אנחנו לא נגיע ונחליט היום על גן לאומי.

לירון דין: ברכס לבן, בתקופת פריחת השקדיות, אתם רואים כאן למעלה את מושב אורה, את הר אורה.

לירון דין: זה רכס לבן כשאנחנו שמים אותו במפה על תצ"א.

לירון דין: אתם רואים כאן את רכס לבן ורואים כאן את עין לבן.

לירון דין: אני מצביעה כאן על עין לבן.

לירון דין: תכנית רכס לבן, מה שהיא עשתה, ללא ספק – ועל פי דעת כל המומחים שהתקבלה – יש כאן פגיעה אנושה בטבע ובמעיינות, ואני אסביר מה קורה כאן.

לירון דין: התכנית ניסתה באמת – ויאמרו לכם אחר כך – לעשות מאמצים, אולי שלא נעשה כדוגמתם, כדי לשמר את המעיינות וכדי לדאוג שמים אכן ייכנסו לאקוויפר ההר.

לירון דין: זה משום שלא יודעים היום איך באמת הזרימה מתבצעת בתת הקרקע.

לירון דין: מה שנמצא בוודאות די גבוהה, שלמרבה הצער אם שכונת רכס לבן תיבנה, המעיין יתייבש ולכן בהוראות התכנית נכתב שהוא יצטרך להיות מחובר למערכת המים המקומית.

לירון דין: אבל גם הפתרון של החיתוך לאקוויפר, הוא פתרון לא פתור סופית.

לירון דין: כלומר, יגידו לכם הוראות התכנית, ניסינו למזער, אנחנו נעשה בדיקות, אבל המצב האמיתי הוא שאנחנו לא יכולים להבטיח את השרידות של המעיין, את החיבור לאקוויפר.

לירון דין: זה המצב.

לירון דין: כל זה, אני מזכירה לכם, לטובת התחדשות עירונית ותכף אני אגיע לזה.

לירון דין: אני רוצה להדגיש כאן שזו פריצה של כל תכניות בבנייה במערב העיר.

לירון דין: עוד רכס לבן עומד בדיונים, כבר שמענו על רכס לבן ב', תוספת של 1,500 יחידות דיור, ולמה?

לירון דין: בגלל שזה לא יהיה כלכלי להכניס לשכונה הזאת רכבת קלה אם אין כאן מסה של תושבים.

לירון דין: השכונה הבאה תייבש עוד שלושה מעיינות באותו רכס – את אל בלאד, עליון, תיכון ותחתון.

לירון דין: עוד משהו.

לירון דין: בתוך תכנית רכס לבן מוטמעת עוד תכנית, כחלק משלבי הביצוע, שקוראים לה תכנית ההפרדה המפלסית.

לירון דין: סימנתי כאן שני מקטעים.

לירון דין: אתם רואים כאן

לירון דין: מקטע ליד בית החולים הדסה ומקטע נוסף קצת לפני רכס לבן.

לירון דין: ההפרדה המפלסית היא בעצם תחילתו של ציר תנועה חדש מכיוון כביש 1, סמוך למבשרת.

לירון דין: זה כביש קיים שיעבור הרחבה עד לבלי הכר, יעבור עד רכס לבן ועד בגין.

לירון דין: כשבאו להציג לנו את ההפרדה המפלסית, אמרו לנו שלום, בוקר טוב, מדובר בציר כניסה חדש לעיר ירושלים.

לירון דין: כאן אני מראה לכם שזה נמצא בתוך רכס לבן.

לירון דין: זה מוטמע כחלק מהוראות התכנית.

לירון דין: כלומר, תכנית רכס לבן מחויבת באישור ובביצוע של תכנית נוספת שקוראים לה הפרדה מפלסית.

לירון דין: ההפרדה המפלסית הזאת היא בעצם גורמת לכל הציר הזה לעבור שדרוג ואנחנו יודעים.

לירון דין: אנחנו ראינו שכל הציר הזה אומר לעבור שדרוג לכביש דו נתיבי, דו מסלולי, מירושלים ועד - אנחנו לא רוצים לחשוב על זה – מחלף עין חמד.

לירון דין: כלומר, הכביש הזה שכאן מקווקו הוא לא כביש קיים.

לירון דין: יכול להיות שיהיה רכס לבן ב'.

לירון דין: מה שבטוח יהיה זאת הפרדה מפלסית.

לירון דין: הכביש ילך ויורחב.

לירון דין: כביש שילך ויורחב, יביא לעוד פיתוח סביב הדסה.

לירון דין: הפיתוח הזה כבר יורד מבמת ההר.

לירון דין: כלומר, אם ירושלים היום נשארה פחות או יותר למעלה, אנחנו עכשיו נכנסים לתוך אגן השורק, יהיה כאן קיטוע של המסדרון האקולוגי ולאורך זמן פשוט הכחדה של אוכלוסיית הצבאים וניתוקה מהאגן העליון של מצפה נפתוח ועמק הארזים.

לירון דין: מדובר כאן על לא פחות ממבשרת בתוך אגן השורק.

לירון דין: זאת תמונה של בית החולים, של הר אורה ומושב אורה, ובעצם הפיתוח.

לירון דין: כאן מסומן כתם פיתוח ושלוחת הדסה כולה אמורה להיבנות אם התכניות האלה יתקדמו, ואנחנו מקווים שהן לא יתקדמו.

לירון דין: זה ציר התנועה כפי שהוא נראה היום אבל הכביש הזה לא ייראה כמו הכביש הזה אלא הוא יהיה שתיים פלוס שתיים, מהירות של 70 קמ"ש ואנחנו יודעים שפיתוח גורר פיתוח.

לירון דין: כלומר, אי אפשר לבנות שכונה ולחשוב שזהו.

לירון דין: אי אפשר לזרוק שכונה סתם בלב שטח פתוח.

לירון דין: זה אומר שכל המרחב הזה יפגע קשות.

לירון דין: בצד השני, עוד שכונה שגם היא כבר התיישבה על הכביש הזה כי אלה טבעם של דברים.

לירון דין: השכונה הזאת, מבשרת דרום, שיושבת בקצה של מבשרת, אומרת שאנחנו חייבים לפרוץ כאן כביש עד עין חמד.

לירון דין: יש כאן לחצים מאוד מאוד כבדים לפתוח את הכביש הזה.

לירון דין: ברגע שהכביש הזה נפרץ, אנחנו מאוד חוששים שכל המרחב הזה הוא פשוט הולך להיבנות והאיכויות שלו, שאנחנו היום כל כך נהנים מהן, לאט לאט ילכו לנגד עינינו וייהרסו.

לירון דין: בעצם רכס לבן, יריית הפתיחה לכל ההרס של הרי ירושלים.

לירון דין: אתם רואים, תכנית גוררת תכנית.

לירון דין: אי אפשר להתעלם מזה כי כך זה בדיוק קורה.

לירון דין: גם בצפון יש עדיין איומים על מצפה נפתוח אבל אני כרגע לא אכנס לזה.

לירון דין: כל ההרס הזה - והוא הרס ברמת ודאות מאוד גבוהה – קורה בגלל שני דברים, בגלל שבתכנית כתוב שרכס לבן ייבנה בגלל שני דברים.

לירון דין: האחד, כי אין מספיק יחידות דיור, והשני, כי צריך התחדשות עירונית.

לירון דין: לגבי יחידות דיור, אני חושבת שגם מתן שחק הראה בסקירה שלו שיש עתודות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לירון, יש לנו המון דוברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מנסה לחדד ומבקשת לא לחזור על דברים שכבר שנאמרו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שנעמי צור ביטאה היטב את הנושא של ההתחדשות העירונית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם יש לך עוד דברים לסיכום, אני אודה לך.

לירון דין: שתי נקודות לסיכום.

לירון דין: אנחנו לא שוכנענו שנעשתה בדיקה מפורטת של הסרת חסמים ומימוש של יחידות דיור מאושרות וכל עוד זה לא נעשה, אנחנו לא יכולים ללכת ולפגוע בשטחים הפתוחים.

לירון דין: אנחנו לא יכולים ללכת לפתרונות הקלים.

לירון דין: הדבר השני שלא נעשה הוא שלא הוצגו בפנינו כל כלים כלכליים אחרים שיכולים לגרום להתחדשות עירונית לקרות מבלי לגזול קרקע.

לירון דין: קרקע היא המשאב היקר ביותר שלנו.

לירון דין: אני רק רוצה לסבר את האוזן ולומר שבירושלים יש רק כמה וכמה מתחמים אדומים שנדרשים לקרקע משלימה.

לירון דין: כמה וכמה.

לירון דין: זה מכומת בכסף.

לירון דין: הפיצוי הזה, יש לו ערך כספי וזה מה שאנחנו צריכים לעשות.

לירון דין: אני מסכמת.

לירון דין: אנחנו קוראים לכם לקרוא לעצירת כל תכניות הבנייה מתוך הבנה לנזק שהולך ומצטבר ולא לתת יד לייבוש המעיינות שזה הנכס שלנו, לקדם גן לאומי במרחב שורק ולהקים צוות לבחינת חסמים להתרתן של תכניות מאושרות ובהליך התכנון ולגנוז את הרעיון הזה של מנגנון בקרקע משלימה שהמשמעות שלו בירושלים היא הרס שיטתי של שטחים פתוחים ארציים.

לירון דין: לקרוא לרשות להתחדשות עירונית לתמרץ בכסף ולא בשטחים פתוחים שאין להם תחליף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לירון דין ויעל אלישר מהחברה להגנת הטבע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לברך את חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברוך בואך לכנסת ולוועדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה רוצה לומר משהו?

יצחק פינדרוס: אני שמח להיות כאן בוועדה.

יצחק פינדרוס: מעניין שאני מגיע לכאן היום אחרי 10 שנים כממלא מקום ראש העיר ירושלים.

יצחק פינדרוס: כמי שהיה חבר בוועדה לתכנון והיה חלק מהאישורים האלה, אני אומר אולי רק משפט אחד בדיון הזה.

יצחק פינדרוס: אני מקווה גם להיות חבר קבוע בוועדה ואני אשמח מאוד לכך.

יצחק פינדרוס: ירושלים, אני חושב שהיום לצאת החוצה ולראות ולקרוא על מה שקורה בירושלים, היא בדיוק תמונת המראה של הדיון שמתקיים כאן היום.

יצחק פינדרוס: כיהנתי לצדה של נעמי צור כסגנית ראש העיר ירושלים בשנים 2009 עד 2013 ותמיד שאלתי אותה.

יצחק פינדרוס: שמעתי את הדוברת האחרונה אומרת שציפוף עירוני, יש רק שטחים מסוימים שהם אדומים, כמה מתחמים אדומים בירושלים.

יצחק פינדרוס: יש כמה מתחמים אדומים בירושלים, יש כמעט את חצי ירושלים שהוא מתחם לשימור, מה שקרוי העיר ההיסטורית שהפכו כמעט את כולו לשימור, ויש עוד מתחם שיש בעיות מדיניות ואסור לבנות בו, ויש עוד מתחם שיש לו בעיות תשתיתיות ממילא, כך שאם תצופף אותו, הבעיות התשתיתיות יגברו, כך שבסופו של דבר אי אפשר לבנות בירושלים.

יצחק פינדרוס: השאלה שבסופו של דבר צריכים להכריע בה.

יצחק פינדרוס: זה מאוד נחמד לדון על המעיינות ומאוד נחמד לדון על העיר ההיסטורית וכל הדברים האלה נכונים.

יצחק פינדרוס: העיר ההיסטורית - זה נכון, התשתיות – זה נכון, השימוש – זה נכון , אבל בסוף אתה צריך לנהל את האירוע הזה ולקבל החלטה על מה אתה מוותר וכמה אתה מוותר.

יצחק פינדרוס: אין ברירה אחרת כי התוצאה של בעיות מדיניות, עיר היסטורית, שימור מחמיר, קרבה לחומות, בסופו של דבר צריך למצוא פתרונות.

יצחק פינדרוס: אני מזכיר שרכס לבן, אחוז גבוה ממנו, הוא בדיוק קרקע משלימה לאותה התחדשות עירונית.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, אי אפשר לומר שהפתרון יהיה התחדשות עירונית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת בדיוק השאלה שאנחנו שואלים, האם זה הפתרון היחיד כקרקע משלימה להתחדשות העירונית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נגיע לזה.

יצחק פינדרוס: אם אנחנו לוקחים את הכול בחשבון, אומרים שבהתחדשות עירונית יש כמה מתחמים אדומים.

יצחק פינדרוס: צריך לקחת בחשבון שיש רק כמה מתחמים להתחדשות עירונית בגלל העיר ההיסטורית, יש רק כמה מתחמים להתחדשות עירונית בגלל הקרבה לחומה מכל מיני צדדים, יש רק כמה מתחמים להתחדשות עירונית בגלל בעיות מדיניות ובתוך הכמה האלה צריכים קרקע משלימה ובעיות תשתיתיות.

יצחק פינדרוס: את כל זה צריך לקחת בחשבון ולדעת שבסוף המעצורים האלה גורמים, בסופו של דבר מבחן התוצאה אחרי 30 שנים בירושלים היום, לכך שכמעט ואין בנייה בירושלים.

יצחק פינדרוס: התוצאה של זה היא מתחים בין אוכלוסיות כי נכנסים אחד לתוך השכונות של האחרים.

יצחק פינדרוס: מתחים, מלחמות וצעירים שבורחים מירושלים.

יצחק פינדרוס: אלה בדיוק הדברים כתוצאה מאותם שיקולים שהם כולם נכונים.

ג'אבר עסאקלה: כל כמה חודשים יוצא נתניהו, ראש הממשלה, עם אישור של עוד 4,000, 5,000, בעיר המזרחית הכבושה.

יצחק פינדרוס: איפה?

יצחק פינדרוס: ספר לי איפה.

ג'אבר עסאקלה: כל מיני.

ג'אבר עסאקלה: בכניסה למזרח העיר, אדמות מזרח העיר אלה התנחלויות.

סונדוס סאלח: ב-2019 היה בירושלים המספר הגבוה ביותר של הדירות בארץ.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הזכרת את הצעירים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לשתף בדיון שלנו אותם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש דור צעיר מאוד אקטיביסט ואכפתי, שזה תמיד מחמם את לבי כי בכלל בכל מה שקשור בסביבה ואקלים, אתם התקווה שלנו כי אתם אלה שמביאים את הקול של הדור שבעצם עבורו אנחנו כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נשמע את מאיה סטאר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם חנן אתך?

מאיה סטאר: הוא לא אתי בחדר אבל הוא מחובר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הנה חנן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום חנן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את נציגי מצילים את הרי ירושלים, הדור הצעיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ספרי לי איך התגלגלתם לפעילות הזאת.

מאיה סטאר: קודם כל, תודה רבה על המעמד הזה.

מאיה סטאר: אני סטודנטית לתואר שני.

מאיה סטאר: אני עובדת במעבדה שעוסקת באקו-פיזיולוגיה של עצי יער לנוכח שינוי אקלים.

מאיה סטאר: לכן בהחלט הנושא הזה מאוד מדבר אלי.

מאיה סטאר: אני ירושלמית, אני מאוד מאוד אוהבת את הטבע של הרי ירושלים שמבחינתי הוא בגדר נס.

מאיה סטאר: לפני בערך חודשיים הינו בשיא תקופת הקורונה ואני ישבתי בבית ובמקרה הסתכלתי עוד פעם על המפה של מה שהציגה לירון ממש לפני כמה דקות, מפת האיומים על הרי ירושלים.

מאיה סטאר: הסתכלתי עליה עוד פעם טוב יותר, קריאת המפות שלי היא לא מאוד חדה, ובעצם הבנתי שרכס לבן, חוץ מזה שזאת לא התכנית האחרונה בהחלט אלא ממש רק יריית הפתיחה וכל הגופים התכנוניים גם יודעים את זה והם מודים בכך.

מאיה סטאר: זה שאין שיתוף ציבור, זה משהו אחר.

מאיה סטאר: כל התכניות האלה הן יושבות לי על החיים.

מאיה סטאר: זאת אומרת, החיים שלי בירושלים, כצעירה בירושלים, נסמכים על כל המקומות האלה.

מאיה סטאר: כל המעיינות האלה שהולכים להיהרס, זאת התרבות שלי, זאת התרבות הירושלמית של צעירים.

מאיה סטאר: לכן היה לי גם מאוד חשוב ושיניתי את תמונת הרקע של המסך שלי בהתאם למה שאני רואה כשאני יוצאת לשם וזה את ההרים הירוקים, את האוויר הנקי, את המעיינות.

מאיה סטאר: זה מה שגורם לצעירים – לפחות לי ולחברים שלי – להתאהב בארץ הזאת.

מאיה סטאר: כשהייתי מאוד צעירה ולפני שהכרתי את המקומות האלה, אני חשבתי שאני ארד מהארץ.

מאיה סטאר: המקומות האלה הם אלה שגורמים לנו להתאהב בארץ.

מאיה סטאר: רציתי לדבר ממש בקצרה על התרבות הירושלמית שכוללת את המקומות האלה.

מאיה סטאר: התרבות הירושלמית מורכבת קודם כל מכל המקומות הקדושים שנותנים את הרוח לירושלים ולארץ הזאת, ומהצד השני כל הטבע העוטף אותה.

מאיה סטאר: ירושלים וההרים סביבה, כל הירוק הזה, ועוד במרכז הארץ, אי אפשר לתת לו תג מחיר.

מאיה סטאר: ההגדרה המעליבה של קרקע משלימה עבור רכס לבן, אין לה מקום במציאות של היום.

מאיה סטאר: אין לה מקום.

מאיה סטאר: המשרד להגנת הסביבה פרסם לפני שבוע, אני חושבת, שנשארו בישראל שלושה אחוזים מגופי המים שהיו בה לפני מאה שנים.

מאיה סטאר: זאת אומרת שהמדינה שלנו עברה שינוי אגרסיבי מהטבע שההורים שלנו והסבים שלנו הכירו ומה שגרם להם להתאהב במדינה.

מאיה סטאר: היום אנחנו במצב אחר לגמרי.

מאיה סטאר: אני רואה את הטבע, אפילו את הנוף, כזכות בסיסית שלי בארץ הזאת, ליהנות מהנוף הזה, ליהנות מהאוויר הנקי הזה, ואני כאן כדי לדאוג שאנשים בדור שלי ובדור שאחרי יוכלו גם הם לחוות את זה כי זה ממש עוד שנייה חומק מאתנו.

מאיה סטאר: דבר נוסף.

מאיה סטאר: אנחנו על סף משבר אקלים.

מאיה סטאר: זאת אומרת, אנחנו כבר בתוכו.

מאיה סטאר: אני במקרה חוקרת את זה ואני רואה איך זה משפיע על הסביבה ועל העצים.

מאיה סטאר: בעצם יש חשיבות עליונה לשימור שטחים שיש בהם חורש.

מאיה סטאר: במדינה יש כ-13 אחוזים של אזורים של חורש או יער נטוע.

מאיה סטאר: היער הגדול ביותר בישראל הוא יער יתיר.

מאיה סטאר: יער יתיר הולך להיות היסטוריה ממש בקרוב.

מאיה סטאר: משבר האקלים מכה בו חזק.

מאיה סטאר: ב-30 השנים הקרובות אני אהיה אימא, אולי סבתא, הולכת להיות ירידה של 20 אחוזים בכמות המשקעים שיורדים היום ומגיעים לישראל.

מאיה סטאר: זה הולך לשנות את פני השטח והולך לגרום למדבור מואץ.

מאיה סטאר: אנחנו חייבים לשמור על השטחים הללו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת אבל אנחנו חייבים לתת גם לחנן הזדמנות.

מאיה סטאר: אני מסיימת.

מאיה סטאר: קודם כל, אני רוצה להתייחס למה שיצחק אמר לפני רגע.

מאיה סטאר: הוא בעצם העלה את כל הקשיים, את כל החסמים שיש בבנייה בירושלים ובאמת יש הרבה.

מאיה סטאר: ככל שאני צוללת לנושא הזה יותר, אני מבינה עד כמה זה מורכב ועד כמה אנחנו נדרשים לא רק לשינוי וביטול התכנית הזדונית הזאת של רכס לבן אלא אנחנו נדרשים לשינוי מדיניות.

מאיה סטאר: שינוי המדיניות הזה נובע מהצורך של ישראל והצורך של ירושלים, הצרכים המיוחדים.

מאיה סטאר: ישראל עצמה, אני רואה את ישראל, את עצם קיומה של המדינה שלנו, בגדר נס.

מאיה סטאר: הגענו לאזור עם קרקעות קשות, אקלים פוליטי בלתי אפשרי, והצלחנו.

מאיה סטאר: זה דרש הרבה יצירתיות והרבה אנשים שלקחו צעד אחורה ועשו חישוב מסלול מחדש כל פעם שהם נתקלו בחסם כזה.

מאיה סטאר: אני מצפה ממינהל התכנון ומכל היושבים בוועדה הזאת להבין שאנחנו במצב מיוחד.

מאיה סטאר: ירושלים היא עיר מיוחדת שדורשת פתרונות מיוחדים ויצירתיות.

מאיה סטאר: מעבר לכך שהיצירתיות הזאת קיימת בחוץ לארץ, אפשר להסתכל לרגע על אירופה וללמוד קצת, אנחנו צריכים לעשות דברים שמתאימים לנו.

מאיה סטאר: אנחנו חייבים שיהיה עתיד ירוק לישראל.

מאיה סטאר: אני רוצה להדגיש במשפט אחרון את מה שלירון הראתה.

מאיה סטאר: לא מדובר בתכנית אחת.

מאיה סטאר: אנחנו כאילו בדיון על רכס לבן אבל אנחנו בעצם מדברים על כל השטחים הירוקים ממערב לירושלים.

מאיה סטאר: אנחנו מדברים על הנוף של ירושלים שאנשים מהללים לאורך מאות שנים.

מאיה סטאר: מדובר במקום שמראה תחילת האנושות בירושלים, המקום שאפשר חקלאות קדומה, המקום שאפשר התיישבות.

מאיה סטאר: אנחנו חייבים לשמור על כך ולא לדבר רק על רכס לבן אלא לדבר גם על רכס לבן ועל שלוחת הדסה ועל מורדות אורה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תמשיכי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את מקסימה וזה ממש מעורר תקווה לשמוע אותך מדברת כך גם על האקלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, יש הרבה עבודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חנן, שלום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ראיתי אותך בכתבה וראיתי את הפעילות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה שאתה התגייסת למאבק הזה ואתה מגייס הרבה מאוד צעירים יחד אתך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אשמח אם תחלוק אתנו את הגישה שלכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בן כמה אתה?

חנן שק: בן 18.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ראיתי בכתבה שצולמה באחד המעיינות, שאפשר לומר שכל עם ישראל מגיע אליו.

חנן שק: כן.

חנן שק: כל עם ישראל.

חנן שק: אני אשמח לדבר על זה.

חנן שק: קודם כל, אני רוצה להודות לך, מיקי, על כינוס הוועדה ולכל מי שנוכח כאן ב-זום.

חנן שק: אנחנו עובדים יום ולילה כדי לוודא שאנחנו מעלים את הטענות שלנו בצורה נכונה.

חנן שק: קיום הפגישה הזאת הוא משמעותי מאוד על אף שהוועדה שמגיעה להחלטה היא ביום חמישי.

חנן שק: כל הזדמנות שיש לנו להראות את הנושא הזה, היא עצומה.

חנן שק: אני בן 18, אני מדריך צעיר בחוגי סיירות של קרן קיימת לישראל ויחד אתי הרבה בני נוער אחרים מכל תנועות הנוער בירושלים.

חנן שק: אנחנו מבינים דבר אחד שהוא חד משמעי.

חנן שק: אנחנו מבינים שמשבר האקלים פוקד אותנו, זה רק מתחזק.

חנן שק: אני לא חוקר עצי יער ולא לומד בצורה אקדמית על הנושא הזה, אבל הייתי ביום למידה שלם בפקולטה למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית וברור ומובן מאליו שמשבר האקלים מתחיל, משבר האקלים מתחזק, וכל ויתור על נכסים שיש לנו – ישאיר אותנו עוד יותר ועוד יותר חסרי אונים אל מול הדבר הזה.

חנן שק: ישראל היא פגיעה במצב הזה.

חנן שק: לכרות את הענף עליו אנחנו יושבים עוד קצת ועוד קצת, יוביל אותנו למצב עוד יותר קשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש כאן הרבה אנשים שמדברים על המדע ועל התכנון אבל אני אשמח לשמוע שתאמר לי מה זה בשבילך, מה האזור הזה והמקומות האלה בשביל בני הנוער.

חנן שק: כמו שאמרת, כל עם ישראל מגיע לכאן.

חנן שק: כל בני הנוער, כל תנועות הנוער מגיעות לכאן עם החניכים, כל המשפחות מגיעות, כולם ומכל גיל.

חנן שק: כולם מגיעים לכאן.

חנן שק: זה לא מקום לטיילים, זה לא מקום לאנשים שאוהבים לאכול עפר ולחרוש את השטח אלא זה מקום נופש.

חנן שק: יכולים להיות כאן ביום שישי 500 אנשים וזה בלי שניזום משהו ובלי שנזמין אנשים לבוא אלא הם סתם מגיעים כי זה זמין, כי זה עשר דקות הליכה מתחנת האוטובוס, כי זה 15 דקות נסיעה מהעיר.

חנן שק: זה הנוף של ירושלים.

חנן שק: בשבילי זה מקום שאני יכול לצאת מהעיר, בשבילי זה מקום מנוחה ובשבילי זאת הסיבה שלי לחיות בירושלים.

חנן שק: כמו שאמרתי בכתבה, זה המקום שהרבה אנשים נחשפו למאבק הזה.

חנן שק: זה הנוף של ירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה יודע שגם דואגים לכם כי חייבים שיהיו דירות בהן אפשר יהיה לגור בירושלים.

חנן שק: כמובן.

חנן שק: אנחנו באמת מתעמקים לתוך הנושא הזה.

חנן שק: אנחנו מבינים שיש חסמים.

חנן שק: אנחנו מבינים את הקושי אבל קטיעה של מקום שהוא כל כך ערכי מכל הבחינות, בשביל פתרון זמני וקטן יחסית למגמה שאנחנו צריכים – זאת טעות עצומה.

חנן שק: כל הקונספט הזה - אני הולך להיות יותר בוטה מאשר קודמי – של קרקע משלימה, הוא מחלה בתוכנו, הוא דבר לא נכון, הוא פתרון זמני, זה חוסר ראייה לטווח הרחוק וזה דבר שאנחנו לא יכולים לאפשר לו לקרות.

חנן שק: זה דבר שהוריד הרבה מהגופים הירוקים לברכיים.

חנן שק: להגיד להם שאם אתם עכשיו מתנגדים לבנייה בשטח הפתוח, זה בעצם מסר שאתם לא רוצים התחדשות עירונית בירושלים – זה מסר חותך, זה מסר נורא, זה כל כך לא נכון.

חנן שק: העידוד של קרקע משלימה, של שימוש בקונספט הזה, הולך להביא לפגיעה בהתחדשות העירונית, הוא הולך להוביל לפגיעה במדינת ישראל וזה דבר לא נכון ודבר שאנחנו חייבים להפסיק לדבר עליו ולהפסיק לעודד אותו.

חנן שק: דיברת בתחילת הדיון על קרקע משלימה בפתח תקווה.

חנן שק: עזבו את זה.

חנן שק: זה לא נכון.

חנן שק: זה לא מה שאנחנו צריכים לעשות.

חנן שק: אנחנו צריכים להתמודד עם הבעיות כמו שהן ולא לשים פלסטרים.

חנן שק: אני מבין שיש קשיים וחסמים אבל בנייה בשטחים פתוחים זאת לא אפשרות.

חנן שק: קחו לדוגמה את אפולוניה כאשר תושבי הרצליה ניצחו עכשיו במאבק על אפולוניה והמקום הולך להפוך לגן לאומי.

חנן שק: הפגישה הבאה בנושא הזה היא כדי לבדוק איך להפוך את זה לגן לאומי בצורה בטוחה.

חנן שק: אני לא מבין למה לא עושים גם בירושלים דבר כזה.

חנן שק: אנחנו אמורים להוביל, אנחנו אמורים להוות דוגמה לכל שאר הארץ אבל אנחנו פגרים מאחור עם שטויות כמו קרקע משלימה שזה בינוני להחריד.

חנן שק: עזבו בינוני, זה נורא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת אבל אנחנו צריכים לעבור לדוברים הבאים.

ג'אבר עסאקלה: צר לי לעזוב אותך לבד בוועדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם אתה הולך לוועדת הכספים

ג'אבר עסאקלה: לא.

ג'אבר עסאקלה: לא לוועדת הכספים.

ג'אבר עסאקלה: אני הולך לוועדת הפשיעה, שם נדון נושא מאוד משמעותי.

ג'אבר עסאקלה: שיהיה בהצלחה במאבק הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היינו בדברי הסיום של חנן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תגיד לנו את הסיכום שלך.

חנן שק: הסיכום שלי הוא שב-25 ביוני אנחנו הולכים להרים אירוע ואני מזמין את כל מי שנמצא בשיחה הזאת, כל מי שצופה בדיון, להגיע, להשתתף ולהשמיע את הקול שלו נגד הבנייה הזאת.

חנן שק: אנחנו הולכים להרים כאן תקדים לכל המדינה.

חנן שק: אנחנו הולכים לעצור את הבולדוזר הזה.

חנן שק: אין אנשים שמבינים את זה יותר טוב מבני הנוער שקמים להתנגד לתכנית רכס לבן בתוקף ולא יפסיקו לחלום ולהיאבק עד השגת המטרה הצודקת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עכשיו נפנה אל יניב גולדשטיין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה נציג המינהל הקהילתי יובלים שנעמי צור הזכירה קודם לכן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון שזה בעצם פרויקט של התחדשות עירונית בירושלים?

יניב גולדשטיין: האמת היא שלא.

יניב גולדשטיין: קודם כל, לא ידעתי עד לפני שעה שאני עומד לדבר ואני אשתדל להיות קוהרנטי ולא לחזור על דברים שנאמרו.

יניב גולדשטיין: מבחינת הוועדה אני בעצם עם שני כובעים.

יניב גולדשטיין: בכובע אחד אני תושב המקום, אני חי שם, מהבית שלי רואים את המעיינות ואת כל העצים שהולכים עכשיו לכרות ולעקור, ואני גם איש נדל"ן שמכיר מקרוב את התחום, את החלופות, את המשמעויות.

יניב גולדשטיין: אני בעצם מכיר את הנושא משני הצדדים שלו.

יניב גולדשטיין: מה שהייתי שמח להעביר כאן, אלה שני מסרים, האחד כתושב השכונות והשני, כמישהו שקצת מכיר את החלופות של הדבר הזה.

יניב גולדשטיין: יש את החשיבות של המקום שאת דינו אנחנו גוזרים היום.

יניב גולדשטיין: עיר היא הרבה יותר ממרחב אורבני לגור בו.

יניב גולדשטיין: לכן צריכים בתי ספר, גני ילדים, מתנ"סים ומכולת אבל צריך גם מקום מפלט מההמולה.

יניב גולדשטיין: זה חלק מאיכות החיים.

יניב גולדשטיין: לירושלמים יש את היערות ועל זה מה שנאמר, לפחות בירושלים, אוויר הרים צלול כיין.

יניב גולדשטיין: אני רוצה לומר שני משפטים על עין לבן.

יניב גולדשטיין: כמי שגר במשואה ורואה את לבן מהבית, אני רואה כל יום מקרוב את שכיית החמדה הזאת של הטבע שמתפרץ שם ואת בעלי החיים הנדירים.

יניב גולדשטיין: עד שהעבירו את כביש משואה, היו לי צבאים מול הבית אבל היום אני יכול לראות רק את ההפרשות שהם משאירים ולדעת שהם היו כאן.

יניב גולדשטיין: הכביש כמובן הרחיק אותם.

יניב גולדשטיין: העצים, יש כאן מגוון עצום של צומח.

יניב גולדשטיין: יש את המעיינות.

יניב גולדשטיין: אם יש ירושלמי שלא מכיר את זה- זה הזמן.

יניב גולדשטיין: אני רואה כל סוף שבוע, גם באמצע השבוע אבל בעיקר בסופי שבוע, אני רואה נוער.

יניב גולדשטיין: אני לא רוצה לומר אלפים אבל מעל 1,000 נערים, תנועות נוער, כל המגוון, יושבים שם, מנגנים, משתכשכים במעיינות ונהנים מטבע טהור שהוא איזשהו בריחה מהמולה של עיר שזה חלק מאיכות החיים של כולנו.

יניב גולדשטיין: עד לא מזמן היינו חודשיים סגורים בבית, מסתכלים דרך החלון ומשוועים לצאת החוצה.

יניב גולדשטיין: התגעגענו לטבע.

יניב גולדשטיין: נדמה שהטבע בירושלים לא התגעגע לאדם.

יניב גולדשטיין: מה שמקודם בתקופה האחרונה, שזאת בעצם חזרה – אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו – לתכנית ספדי שכל כך התנגדנו לה ועצרנו אותה, אבל הדבר הזה הולך לחזור.

יניב גולדשטיין: אני יודע שהגורמים הירוקים תמיד חשודים כמחבקי עצים וחונקי הפיתוח האורבני.

יניב גולדשטיין: זה לא המצב.

יניב גולדשטיין: לא תהיה ברירה.

יניב גולדשטיין: כשנגיע לשלב שאין ברירה וצריך לבנות, וזה או לבנות על היערות או לבנות באזור של הכותל, אז אני מבין.

יניב גולדשטיין: אבל אנחנו ממש לא שם.

יניב גולדשטיין: כשהיו הוועדות המחוזיות, אני הייתי בכל ישיבות הוועדה, דיברו שם הצעירים שכרגע שמעת אותם והמבוגרים והמתכננים.

יניב גולדשטיין: דיברו מנימי נפשם, כולם, ונתנו את כל הפתרונות למה זה לא נכון כרגע לבוא ולקחת את הפיקדון הזה של עין לבן במקום אופציות אחרות שקיימות.

יניב גולדשטיין: דיברו על 11 אלף עצים בוגרים מכל המינים שהולכים להיכרת.

יניב גולדשטיין: דיברו על בעלי החיים הנדירים ודיברו על המעיינות שהולכים להתייבש ויש חוות דעת מקצועיות שאומרות את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדברים האלה נאמרו ובאמת עם כל הרגש ואני חושבת שזה מגיע ונכנס ללב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה אומר שיש אופציות אחרות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה יכול לומר לנו מה הן?

יניב גולדשטיין: ודאי.

יניב גולדשטיין: עד שנת 2018 – יש נתונים – עיריית ירושלים, סליחה על הביטוי הלא פוליטיקלי קורקט, דגרה על השמרים.

יניב גולדשטיין: מתוך 6,000 ומשהו התחלות בנייה של התחדשות עירונית, שני אחוזים, 202, היו בירושלים.

יניב גולדשטיין: סליחה, שמונה אחוזים בירושלים כאשר בתל אביב אלה 25 אחוזים ובערים אחרים היו 70 ומשהו אחוזים.

יניב גולדשטיין: עיריית ירושלים דגרה על השמרים ולא עשתה את זה.

יניב גולדשטיין: זה הפתרון הקל והנוח.

יניב גולדשטיין: בשנה האחרונה, אני כמי שהוא איש נדל"ן, אני מכיר לפחות ארבעה פרויקטים של התחדשות עירונית עם מגדלים של מעל 30 קומות ואלפי יחידות דיור ברדיוס של פחות מקילומטר מהיכן שאני גר, אם זה ברחוב קוסטה ריקה או ברחוב הנורית, בצפון משואה, עכשיו במורדות משואה אושר פרויקט, יש גם בארנונה פרויקט ענק שהולכים לעשות, גבעת המטוס שהפשירו.

יניב גולדשטיין: אני שמעתי את דוקטור ברקוביץ' שאמר בתנועת התעוררות ירושלים שברור עכשיו לכולם שהנה התחיל לזוז דבר.

יניב גולדשטיין: מה שלא קרה עד שנת 2018, 2019, עיריית ירושלים התחילה באמוק וזה טוב שהיא עושה את זה.

יניב גולדשטיין: היא התחילה להזיז ויש המון פרויקטים.

יניב גולדשטיין: זה מצטבר לעשרות אלפי יחידות דיור שכבר נמצאות בשלבי תכנון מתקדמים וכבר הופקדו.

יניב גולדשטיין: אני בא ואומר דבר מאוד פשוט.

יניב גולדשטיין: מעולם לא נהרסה שכונה כדי לבנות יער.

יניב גולדשטיין: הפיקדון הזה של עין לבן הוא פיקדון לדורות הבאים.

יניב גולדשטיין: כשלא תהיה ברירה, נגיע גם אליו אבל בינתיים זה חלק מאיכות החיים שלנו כאן ויש פתרונות אחרים.

יניב גולדשטיין: אני לא בטוח שבוועדה הזאת אפשר לפתוח את הכול אבל אין בעיה, בואי נפתח.

יניב גולדשטיין: ישבנו בוועדה המחוזית לפני שנה ואז היא דנה, לפני שנה, וכל מה שסיפרתי לכם לא היה.

יניב גולדשטיין: כרגע יש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל הפרויקטים האלה שאתה מספר עליהם של התחדשות עירונית, אחד מהם הוא פרויקט שבעצם הקרקע המשלימה שלו היא רכס לבן?

יניב גולדשטיין: למיטב ידיעתי, ואני בדקתי את הדבר, בשום מקום בתוך התכניות האלה לא רשום שעין לבן הוא הקרקע המשלימה לדבר הזה.

יניב גולדשטיין: זאת אמירה שהיא נכונה להגיד אותה, אמירה שמשתמשים בה הרבה.

יניב גולדשטיין: אני אגיד לך עוד דבר מפרספקטיבה של איש נדל"ן.

יניב גולדשטיין: ירושלים היא לא בית שאן.

יניב גולדשטיין: בבית שאן אין התחדשות עירונית כי בבית שאן המחיר למטר הוא 5,000 שקלים לדירה.

יניב גולדשטיין: בירושלים המחיר למטר, לדירה שנמכרת באזורים האלה, הוא 30 אלף שקלים למטר.

יניב גולדשטיין: מה שמתוכנן להיבנות בעין לבן ובצורה של קרקע משלימה, זה לא דיור לזוגות צעירים ולא שום דבר כזה.

יניב גולדשטיין: לבוא ולהפריט 11 אלף עצים ולהגיד שזה יהיה תשלום לקבלנים במקום שהממשלה תכניס יד לכיס ותעזור קצת לפתח את השכונות, זה הדבר הכי מעוות שיש.

יניב גולדשטיין: זה הכי מעוות שיש מכיוון שבאותה מידה יכלו לבוא ולומר שאנחנו מפריטים את העיר העתיקה כדי שיהיה כסף לשלם לדבר כזה או אחר.

יניב גולדשטיין: זאת חובה של המדינה לדאוג לחיזוק השכונות.

יניב גולדשטיין: העיר, בתוך ירושלים, צריכה לבוא ולטפל גם באיכות החיים של השכונות הנחשלות.

יניב גולדשטיין: לטפל בזה, זאת חובה של הממשלה.

יניב גולדשטיין: אם לממשלה חסרים מזומנים, הפתרון הוא לא ללכת ולעקור את העצים ולמכור אותם לקבלנים ומזה לעשות כסף לצרכים של הממשלה.

יניב גולדשטיין: לממשלה יש מחויבויות כלפי האזרחים שלה, לתת להם גם איכות חיים ולא לגעת בדברים שהם פיקדון לדורות הבאים.

יניב גולדשטיין: אין סיבה להפוך את עין לבן לשק מזומנים.

יניב גולדשטיין: בירושלים מחירי הדיור הם כאלה יקרים, שאפשר למצוא את הפתרונות.

יניב גולדשטיין: יאשרו עוד קומה, אישרו 31 קומות, שיאשרו 32 קומות.

יניב גולדשטיין: קו הרקיע של ירושלים מזמן לא קדוש.

יניב גולדשטיין: עד לפני 25 שנים לא בנו מעל ארבע קומות למעט הולילנד.

יניב גולדשטיין: היום.

יניב גולדשטיין: תסתכלי ימינה ושמאלה, הכול מגדלים.

יניב גולדשטיין: אני אומר לך שארבעה-חמישה פרויקטים בטווח של פחות מקילומטר מהיכן שאני נמצא שזה עין לבן, כבר אושרו להפקדה והודיעו שמתקדמים אתם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נסתפק בדברים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בהחלט הארת לנו כמה נקודות חשובות ומעניינות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להסתכל מזווית אחרת ונוספת על התרומה של הטבע לבריאות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא מדברים הרבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אגב, אני הגשתי הצעת חוק שמחייבת תסקירי השפעה של הסביבה על הבריאות ולא רק על הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאיה נגב אתנו?

מיה נגב: כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את מייצגת את רופאי בריאות הציבור ומאירה את הזווית הזאת שבדרך כלל לא מדברים עליה.

מיה נגב: כבוד היושבת ראש, תודה רבה על ההזמנה.

מיה נגב: חברי כנסת נכבדים ומעל 90 משתתפים חשובים בדיון הזה.

מיה נגב: אנחנו מטעם איגוד רופאי בריאות הציבור באמת רוצים להאיר את התרומה של הטבע לבריאות.

מיה נגב: מחקרים רבים בכל העולם, וגם בישראל, מראים שחשיפה לטבע מפחיתה תחלואה ותמותה.

מיה נגב: מי שגר קרוב יותר לטבע, יש לו פחות סיכוי למחלות לב, פחות סיכוי לתינוקות במשקל לידה נמוך, ומי שלא יודע, תינוק שנולד במשקל לידה נמוך זה סיכון לכל החיים, פחות סיכון לסוכרת, להשמנת יתר והרבה פחות סיכון לחרדה ודיכאון.

מיה נגב: אני רוצה להזכיר שעל פי ארגון הבריאות העולמי, בריאות היא מצב של רווחה פיזית, נפשית וחברתית ולא רק היעדר מחולה.

מיה נגב: טבע תורם לבריאות בכל ההיבטים האלה.

מיה נגב: הדבר הזה הוא נכון במיוחד בקרב אוכלוסיות מעוטות יכולת שהן חלק מהאוכלוסיות שגרות בשכונות שסמוכות לרכס לבן.

מיה נגב: כל מי שהיה ברכס לבן מכיר את נוף השיכונים שנשקף מהרכס וגם מבין שמהשיכונים האלה נשקף הנוף של הטבע לאוכלוסיות האלה.

מיה נגב: מחקרים בעולם מראים שככל שהאוכלוסייה בעיר ענייה יותר, כך ההשפעה של הטבע על הבריאות שלה מיטיבה יותר.

מיה נגב: חשוב לנו לזכור את זה עת אנחנו מדברים על רכס לבן.

מיה נגב: אותו דבר בקרב ילדים ונוער.

מיה נגב: טבע הוכח כתורם להתפתחות קוגניטיבית כמפחית היפר אקטיביות ומגביר ריכוז בילדים עם ADHD.

מיה נגב: אנחנו יודעים כמה ילדים היום סובלים מהפרעות קשה וריכוז.

מיה נגב: כל זה בכל האוכלוסיות וככל שהאוכלוסייה יותר ענייה, המנגנון הזה פועל בצורה יותר משמעותית.

מיה נגב: יכול להיות שבגלל שלאוכלוסיות מעוטות יכולת יש פחות דרכים להיטיב עם הבריאות ואיכות החיים שלהן ויש כל מיני מנגנונים אפשריים אבל זאת העובדה.

מיה נגב: בנוסף, עצים תורמים להפחתה של מפגעים סביבתיים.

מיה נגב: עצים מפחיתים זיהום אוויר, הם מפחיתים רעש, אחד הזיהומים שפוגעים ביותר בבריאות בעיר והם מפחיתים טמפרטורה גבוהה בקיץ שצפויה לעלות בהקשר של שינוי אקלים.

מיה נגב: אנחנו באמת מברכים את יושבת ראש הוועדה על הצעת החוק בעניין תסקיר השפעה על הבריאות.

מיה נגב: אנחנו רוצים להזכיר שתסקיר השפעה על הבריאות הוא כלי שלא קיים בישראל.

מיה נגב: כבר נעשו ניסיונות חקיקה בעבר שלא צלחו ועדיין לא נערך אף תסקיר כזה בישראל.

מיה נגב: זה תסקיר שמסתכל על ההשפעות הרחבות על בריאות האוכלוסייה, בריאות פיזית, נפשית וחברתית, של כל האוכלוסייה שתהיה מושפעת מהתכנית, גם התושבים החדשים, גם התושבים בשכונות הסמוכות שנהנים מהשטחים הפתוחים בקרבת הבית וגם במשבר הקורונה שפקד אותנו ראינו כמה החשיבות של מה שניתן לנו בקרבת הבית היא משמעותית לבריאות.

מיה נגב: גם של כל העיר, כולל מרכז העיר ואולי היחלשות שלה ובכלל של המדינה.

מיה נגב: זאת אומרת, ההשפעות על הבריאות כאן הן מגוון רבדים, היקפים ואוכלוסיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך שהבהרת לנו את הנושא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת שאני קוטעת אותך אבל באמת אנחנו חייבים גם לעבור לדוברים הבאים וגם לתת לרשויות התכנון את האפשרות להגיב על הדברים שנאמרים כאן על ידי כל התושבים והנציגים של מי שדואג לסביבה ולבריאות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיה נגב: תודה.

מיה נגב: אשמח לעזור בהמשך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רון חביליו, אור משה, הקואליציה לשמירה על הרי ירושלים.

אור משה: רון ידבר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רון חביליו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה שיש לכם מצגת אבל אנחנו כבר ראינו קודם מצגת שהציגו לנו נציגי החברה להגנת הטבע ובה הציגו לנו את האזור ואת התכניות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם יש לך משהו שאתה יכול להוסיף למה שנאמר עד עכשיו, אנחנו נשמח.

רון חביליו: כן.

רון חביליו: תחילה אני רוצה להעיר הערה קטנה לגבי הנושא של קרקע משלימה והתחדשות עירונית.

רון חביליו: אני חבר ועדה פיזית של מינהל קהילתי יובלים.

רון חביליו: הייתי יושב ראש הוועדה הפיזית למינהל במשך כמה שנים וגם חבר הנהלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תסביר לנו מה זה יובלים.

רון חביליו: מינהל קהילתי יובלים זאת קריית היובל, ממלחה ועד עין כרם, כולל.

רון חביליו: יש טעות בכל הנושא הזה של קרקע משלימה.

רון חביליו: זאת עבודה בעיניים ואין בכלל ספק.

רון חביליו: קרקע משלימה לא מופיעה באף אחת מהתכניות שמתקדמות היום ויש עשרות של תכניות שמתקדמות היום בהתחדשות עירונית.

רון חביליו: הרשויות, עיריית ירושלים והגופים השונים, הן בעצמן כבר לא יודעות איך לנהל את זה מרוב תכניות שמגיעות אליהן.

רון חביליו: אני לא אגזים ואומר שרק בקריית יובל יש קרוב ל-10,000 יחידות דיור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה אומר לי שיש תכניות של התחדשות עירונית שלא נזקקות לקרקע משלימה ומספיק רווחיות בלי קרקע משלימה ומתקדמות בלי זה.

רון חביליו: נכון.

רון חביליו: אני רוצה לומר יותר מזה.

רון חביליו: יש תכניות שתקועות בגלל שרשות מקרקעי ישראל מסרבת לתת קרקע משלימה בתוך הקו הכחול של התכנית.

רון חביליו: לא ללכת לרכס לבן אלא ניקח לדוגמה את פרויקט פינוי-בינוי ברחוב קלנר.

רון חביליו: על שבעה דונם, יש שם דונם אחד של רשות מקרקעי ישראל והדונם הזה, כדי לתת אותו, הם דורשים 60 יחידות דיור.

רון חביליו: הם לא מוכנים לתת את זה וזה הורס את הפרויקט ומקשה עליו.

רון חביליו: אותו דבר באוסוונגר וגם במקומות אחרים.

רון חביליו: אם רוצים קרקע משלימה, שכל מכרז שמוציאים – תהיה בו קרקע משלימה.

רון חביליו: כל מקום שרצוי לבנות בו.

רון חביליו: הבנייה ברכס לבן פוגעת בהתחדשות העירונית בגלל שהיא מציפה את השוק בכמות גדולה של יחידות דיור שמורידות את הכדאיות לביצוע התחדשות עירונית.

רון חביליו: שמאי בתכנית קלנר אמר את זה במפורש.

רון חביליו: הוא אמר שהוא חייב להעריך את המחיר של הדירות שיימכרו במחיר נמוך בהרבה בגלל ההצפה שיש בשוק.

רון חביליו: מה זאת אומרת להנמיך את המחיר של הדירות שיימכרו?

רון חביליו: זה אומר שצריך יותר דירות בשביל לאפשר את הפרויקט.

רון חביליו: זאת אומרת שבמקום 2.5, שזה סביר או 3 יחידות לכל יחידה שעושים, מגיעים ל-4, 4.5 ו-5.

רון חביליו: הרבה מאוד מהפרויקטים בהתחדשות עירונית נמצאים בדרום מערב העיר עם נוף מדהים להרי ירושלים ומעל עין כרם.

רון חביליו: ערך הקרקע שם גבוה מאוד אם ידעו לקדם פרויקטים באיכות טובה.

רון חביליו: במירכאות אני אומר שיש עודף היצע במקומות מסוימים בעיר.

רון חביליו: רחוב ברעם באזור של ארנונה, יש קבלנים שבנו ולא מצליחים למכור את הדירות שלהם ויש עשרות דירות של אנשים שקנו וכבר מוציאים אותן למכירה ביד 2.

רון חביליו: העיקר שרציתי לומר.

רון חביליו: הייתי שמח להראות את המצגת שיש בה צילומים מאוד יפים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני בטוחה אבל לא נספיק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת.

רון חביליו: יש בה דברים שלא ראיתם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רק אומר שהם נמצאים באתר הוועדה וכל מי שירצה לראות או יצפה בשידור הדיון אחר כך, יוכל לראות את המצגת הזאת.

רון חביליו: אני רוצה, אם אפשר לומר עוד משהו.

רון חביליו: השטחים האלה, אני פשוט חוקר את זה כבר הרבה שנים, הם חלק מהרצועה החקלאית הכתומה של ירושלים.

רון חביליו: יש המון אתרים ארכיאולוגיים, יש המון שומרות, יש גיתות, יש מערות קבורה.

רון חביליו: כל זה גם צמוד לעין לבן וגם בכל השטח הזה, במיוחד מסובב הדסה.

רון חביליו: הנוף הזה, שגם ארכיאולוגים לאחרונה, בשנים האחרונות, הראו שהמהפכה החקלאית החלה בכל המזרח התיכון הדרומי בדיוק באזור הזה.

רון חביליו: במקרה הזה מצאו את זה במוצא ובבית זית.

רון חביליו: הישוב הגדול ביותר מהתקופה הניאוליתית נמצא ליד בית זית.

רון חביליו: זאת אומרת שברור היום שההתיישבות בעמקים האלה, ברצועה החקלאית הזו, קדמו להקמתה של ירושלים וכאשר ירושלים קמה והפכה להיות העיר המרכזית בארץ, השטחים האלה הפכו להיות הגב החקלאי של העיר ולכן הם חלק אינטגרלי.

רון חביליו: אני רוצה לומר לחבר הוועדה הנכבד מר פינדרוס שיש שלושה אזורים שחייבים להישאר לשימור בירושלים.

רון חביליו: זה האגן הקדוש עם העיר העתיקה, זאת העיר ההיסטורית שנבנתה עד 1948 ושעוד שמורה במקומות שהיא שמורה, ואלה הרי ירושלים.

רון חביליו: זה כל האזור שמליפתא דרך עין כרם ועד נחל רפאים.

רון חביליו: כל השאר, כל העיר שנבנתה מ-1948 ואילך, ברובה נבנתה באיכות נמוכה ובצפיפות מאוד נמוכה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה אמרת דברים מרתקים וחשובים מאוד אבל אנחנו נסתפק בדברים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המצגת תהיה באתר הוועדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת עכשיו לצרף אלינו את עינת גנון.

עינת גנון: אני סמנכ"לית הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שומעים אותך מעומעם ורחוק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בינתיים נמשיך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחרי ששמענו את התושבים וברור לנו הצורך לשמור על האיזון העדין בין צורכי הבנייה לשמירה על השטחים הפתוחים, אני באמת רוצה להבין האם מוצו כל האפשרויות האחרות והאם הדבר באמת נחוץ.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נמצא אתנו מר אמנון ארבל, סגן מנהל אגף תכנון בעיריית ירושלים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חן פרנקל, שומע אותנו?

חן פרנקל: כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה נציג מינהל התכנון, סגן מתכננת מחוז ירושלים.

חן פרנקל: כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היית אתנו מהתחלת הדיון?

חן פרנקל: כמובן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נשמח שתגיב על הדברים ששמענו כאן היום.

חן פרנקל: לצערי - רוב הדוברים ציינו - התכנית למעשה אושרה לפני קרוב לשנה בוועדה המחוזית וביום חמישי אמורה להידון בוועדת ערר.

חן פרנקל: כל הדברים שנשמעו אלה למעשה טענות מהותיות בערר.

חן פרנקל: ערר הוא הליך כמו משפטי ולכן אנחנו מעדיפים לא להיכנס עכשיו ולהתייחס.

חן פרנקל: אם תרצו לקיים דיון המשך אחרי ועדת הערר, אנחנו נשמח להשתתף בו, כמובן אחרי שהערר יסתיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה לא רוצה להתייחס בגלל שיש עכשיו דיון בערר?

חן פרנקל: כן.

חן פרנקל: ערר זה תהליך שהוא למעשה הליך מעין שיפוטי.

חן פרנקל: כל הדברים שנאמרו אלה טענות כבדות משקל שהתייחסנו אליהם בתשובה שלנו לערר.

חן פרנקל: אני לא חושב שזה נכון שעכשיו אני למעשה אקדים ואציג את העמדה של מינהל התכנון לפני שוועדת הערר שמעה את הדברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא חושבת שאתה צריך להציג את העמדה של מינהל התכנון לגבי הפרויקט הזה אבל יש כאן דברים עקרוניים שהועלו כאן בהיבט של התכנון של העיר, בהיבט של התעדוף, בהיבט של איך אתם מקדמים איזה פרויקט לפני פרויקט אחר, האם מוצו כל האפשרויות האחרות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת ממך לדבר ברמה העקרונית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה לא חייב לדבר ספציפית על הפרויקט הזה.

חן פרנקל: גברתי, אני מבין את הבקשה אבל לצערי כל הדברים שנשמעו הם למעשה טענות שזאת מהות הערר של רכס לבן.

חן פרנקל: כאן למעשה ידיי כבולות.

חן פרנקל: אני לא רוצה להגיע למצב שאני פוגע במתנגדים ולמעשה נותן את התשובות שהם אמורים לקבל.

חן פרנקל: למרות הרצון העז שלי להשתתף – והדיון מאוד מעניין ופורה – אני נאלץ להסתפק בעמדה היבשושית משהו הזאת אבל לצערי אני לא יכול לפרט מעבר לכך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבנתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מקווה שהדברים ששמעת הם יותר מאשר נשמעו רק בסאונד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נמצא אתנו אמנון ארבל, סגן מנהל אגף התכנון בעיריית ירושלים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין ספק שהדיון הזה היום, בגלל הביקוש הרב להיות חלק ממנו, יוצר כאן אתגר למי שמתפעל את ה-זום.

אמנון ארבל: שלום.

אמנון ארבל: שומעים אותי?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שומעים אותך.

אמנון ארבל: תודה רבה.

אמנון ארבל: אני סגן מנהל אגף התכנון בעיריית ירושלים.

אמנון ארבל: אני חושב שהדיון כאן למעשה הוא דיון לא בשחור ולבן כמו שהציגו חלק מהאנשים שדיברו, הדוברים הראשונים, אלא שאלה של איזון ופרופורציות.

אמנון ארבל: נאמרו כאן הרבה מאוד דברים מבחינת, נקרא לזה, המתנגדים או אלה שדיברו והגישו התנגדויות במסגרת הועדות, וגם יופיעו ביום חמישי בוועדה, אבל בסופו שלדבר צריך לזכור שיש תפקיד גם לנו כעיריית ירושלים – ואני מייצג כאן את עיריית ירושלים וגם את מוסדות התכנון - גם לדאוג לנושא של כמות יחידות דיור בירושלים.

אמנון ארבל: נאמרו כאן הרבה מאוד דברים מאוד חד משמעיים כמו שבנייה בשטחים פתוחים היא לא אפשרות - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שזה לא רק מה שנאמר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נאמר גם שיש אופציות אחרות שעדיין לא מוצו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפילו שמעתי אאחד האנשים שאי אפשר להגדיר אותו שהוא בהחלט בן אדם ירוק, שאמר שבסוף בסוף בסוף, אם לא תהיה ברירה, אז לא תהיה ברירה אבל כרגע יש ברירה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השאלה אם מיציתם את כל האפשרויות ולמה דווקא קרקע משלימה צריכה להיות במקום שהוא בעל ערך כל כך גדול מבחינת טבע וסביבה.

אמנון ארבל: הייתי מגיע לזה לבד, אם היית מאפשרת לי.

אמנון ארבל: אני אומר שהנושא, כמו שאמרתי, הוא לא כל כך פשוט כמו שהציגו אותו והחיים הרבה יותר מורכבים ממה שמוצג.

אמנון ארבל: יש גם יעדים ומטרות גם לגופי התכנון וגם לעיריית ירושלים.

אמנון ארבל: התכנית קודמה מלכתחילה, בתחילת הדרך, בתמיכה של עיריית ירושלים.

אמנון ארבל: אחד התנאים שהציב אז ראש העיר הקודם אבל גם ראש העיר הנוכחי תומך בתכנית כמובן, היו שני נושאים מרכזיים כאשר האחד הוא הנושא של ביטול הקרבה המערבית, ניצול יותר טוב של השטח כדי לפגוע פחות בשטחים הפתוחים, והנושא השני היה קרקע משלימה שאנחנו חושבים שהוא כן נושא שהוא ראוי ולא רק אנחנו אלא גם הממשלה מן הסתם וכל מי שחוקק את הנושא הזה של קרקע משלימה.

אמנון ארבל: זאת אומרת, תשמעו גם את משרד השיכון בעניין הזה.

אמנון ארבל: אני אתחיל דווקא במשהו שאולי נשמע כאילו לא ברור גם לנו.

אמנון ארבל: אין מחלוקת לעיריית ירושלים, ואני חושב שגם לוועדות התכנון, שהנושא של שטחים פתוחים הוא נכס עירוני והוא נושא מאוד חשוב ואף אחד לא מזלזל בכל הנושאים האלה.

אמנון ארבל: מי שהיה בדיונים - והיו הרבה מאוד דיונים בתכנית הזאת, ימים שלמים במסגרת הוועדות, גם הוועדה המקומית וגם הוועדה המחוזית - היה יכול להתרשם שהנושא נבדק מכל הכיוונים בחוות דעת מקצועיות של כל הגופים המקצועיים, גם מצד משרד השיכון שיזם את התכנית וגם הנציגים של העירייה ושל הוועדה המחוזית.

אמנון ארבל: כל הטענות נבדקו וקיבלו תשובות, כפי שנאמר לפני כן.

אמנון ארבל: אף אחד לא חושב – ואני חושב שאף אחד מאתנו לא חושב – שאין מחיר לפגיעה בשטחים פתוחים.

אמנון ארבל: כמובן שיש פגיעה בשטחים פתוחים.

אמנון ארבל: יכול להיות שהיינו מעדיפים לא לפגוע בכלל בשטחים פתוחים, אבל מה לעשות, חלק מהמענה של תוספת יחידות הדיור הוא גם נושא של בנייה בשטחים פתוחים.

אמנון ארבל: השאלה היא האיזון.

אמנון ארבל: הציגה קודם החברה להגנת הטבע את כל האיומים או הרעיון לגן לאומי מסביב להרי ירושלים, בכל מערב ירושלים.

אמנון ארבל: זה נושא שעדיין לא קיים אבל אני כן רוצה להגיד שמתוך המפה במצגת שהם הראו, הרבה מאוד שטחים הם שטחים ששמורים היום, בין אם תכניות שקודמו על ידי עיריית ירושלים כמו פארק מטרופולין סובב לכיוון מערב, או תכניות אחרות של יערות ושמורות טבע וכולי.

אמנון ארבל: זאת אומרת, אין כאן איזשהו איום שבא לחסל, כמו שמנסים להציג כאן, את כל השטחים הפתוחים שיש במערב ירושלים.

אמנון ארבל: ממש לא.

אמנון ארבל: גם העירייה לא סבורה שזה נכון.

אמנון ארבל: לכן השאלה בסופו של דבר, כמו שאמרתי, היא בנושא האיזון.

אמנון ארבל: נעשתה במסגרת התכנית הרבה מאוד עבודה שאני לא מכיר בשום תכנית ב-20 השנים שאני עובד בתחום התכנון, בנושא הזה של סקר טבע עירוני ובנושא של המעיינות.

אמנון ארבל: אלה עבודות שלא נעשו בשום תכנית שאני מכיר בארץ ברמת הפרטים שירדו אליהם.

אמנון ארבל: זה לגבי האיזון.

אמנון ארבל: לגבי החלופות והרבה דיברו עליהן.

אמנון ארבל: גם בנושא הזה נאמרו כאן כמה דברים או הרבה מאוד דברים שהם לא מדויקים או לא נכונים.

אמנון ארבל: הנושא של קרקע משלימה זה לא משהו שהמציאה עיריית ירושלים.

אמנון ארבל: זה משהו שכרגע קיים בכל הארץ.

אמנון ארבל: קיים הסכם הגג עם הרבה מאוד עיריות ואנחנו חושבים שזו חלופה בהחלט ראויה.

אמנון ארבל: בניגוד למה שנאמר, שזה פוגע בהתחדשות עירונית, אנחנו חושבים שזה בהחלט תורם להתחדשות עירונית.

אמנון ארבל: נאמר כאן עוד דבר, שלפני שנה היה מצב אחר לגמרי בעיר והרבה מאוד תכניות שלא ידענו עליהן אבל גם זה לא מדויק.

אמנון ארבל: זה נכון שהיום הדגש בעיריית ירושלים ובמוסדות התכנון הוא התחדשות עירונית ונעשים מאמצים כבירים בנושא הזה בעיר ירושלים.

אמנון ארבל: בחמש השנים האחרונות אושרו היקפים מאוד מאוד גדולים של יחידות דיור ושל תכניות בעיר ירושלים.

אמנון ארבל: גם אנחנו לא חשבנו לפני חמש שנים שנגיע לכאלה גבהים, כמו שנאמר כאן על ידי חלק מהדוברים.

אמנון ארבל: יחד עם זה, גם זה בניגוד למה שנאמר, יש כמה תכניות שמקודמות בעיר ירושלים, חלקן על ידי עיריית ירושלים באמצעות הרשות להתחדשות עירונית בירושלים, שכוללות קרקע משלימה.

אמנון ארבל: מי שאמר שאין קרקע משלימה בתכניות שלא ידועות – בהחלט יש תכניות שמבוססות על קרקע משלימה באזורים שהם אזורים קשים מאוד שסומנו בשכונות כאזורים אדומים, כמו שנאמר כאן על ידי אחד הדוברים, שמצריכים קרקע משלימה.

אמנון ארבל: תכנית מאוד גדולה שאושרה רק לפני כחודש במועצה הארצית ברחוב הנורית, ותכנית שמקודמת ברחוב שטרן.

אמנון ארבל: מי שעושה את הספירה, ואנחנו עושים את הספירות על כמה יחידות דיור כבר יש לנו קרקע משלימה, אנחנו כבר עברנו את ה-2,500 שאנחנו צריכים.

אמנון ארבל: לכן מי שחושב שאין כאן שימוש או אין צורך בשטחים האלה, זה לא נכון.

אמנון ארבל: התכניות שיש בירושלים מקודמות והן תכניות מעשיות ולא משהו על הנייר.

אמנון ארבל: אנחנו כבר הגענו למספרים של קרקע משלימה ואנחנו מנסים כל הזמן להגדיל את המספר כדי לתת מענה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין כל כלכלי אחר שיכול לקדם התחדשות עירונית בלי לפגוע בשטחים פתוחים?

אמנון ארבל: הנושא שלא לפגוע בשטחים פתוחים הוא נושא הרבה יותר מורכב מכן או לא.

אמנון ארבל: חלק מהפתרונות שיש לצורך תוספת יחידות דיור בכל עיר, גם בירושלים, ואני מסכים שבירושלים הכמות היא הרבה יותר גדולה, היא גם פגיעה מסוימת בשטחים פתוחים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השאלה היא באיזה שלב אתם מגיעים לזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני שואלת האם מיציתם את כל האפשרויות האחרות ואתה יכול לומר היום בצורה הכי ברורה לתושבי ירושלים שאתה עשית הכול, פתחת את כל התכניות, בדקת את כל המקומות שבהם אתה יכול לפצות את הקרקע המשלימה הזאת ורק האופציה האחרונה שנשארה לך היא לבנות על רכז הר לבן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה יכול להגיד להם שעשית את זה?

אמנון ארבל: אני חושב שעשינו את זה וגם אמרנו את זה.

אמנון ארבל: גם הוועדה המקומית בהחלטה שלה וגם הוועדה המחוזית התייחסו בדיוק לנושא הזה של כמות יחידות הדיור, הנושא של עתודות הקרקע, ואני חושב שבלב שלם אנחנו יכולים להגיד שאנחנו צריכים את השטח הזה גם עבור הקרקע המשלימה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עכשיו ברגע זה, זה הדבר היחיד שיאפשר את המשך ההתחדשות העירונית, זה רק הפרויקט הזה ברכס לבן?

אמנון ארבל: קודם כל, התשובה היא לא.

אמנון ארבל: אם מישהו היה מעביר חוק שבמקום קרקע רשומה המדינה תיתן כסף, כנראה שזה היה תחליף הולם.

אמנון ארבל: כנראה שזה לא קיים.

אמנון ארבל: אולי זה לפתחכם לצורך העניין.

אמנון ארבל: זה לא עניין של הפתרון האחרון.

אמנון ארבל: חלק מהמענה שיש כתוספת יחידות דיור בירושלים, זה גם הנושא של שטחים פתוחים, במקרה הזה רכס לבן.

אמנון ארבל: בבדיקה שאנחנו עשינו בשנים האחרונות – אנחנו עושים כל שנה או שנתיים בדיקת עתודות הקרקע וכמה תכניות יש לנו וסופרים את זה כל הזמן, ולא רק החברה להגנת הטבע אלא גם אנחנו, גם המחוז וגם משרד השיכון – אנחנו יכולים לומר בלב שלם, ואמרו את זה בהחלטות, שכרגע לצורך העניין אנחנו סבורים שנכון לקדם את התכנית למרות הפגיעה שיש בשטחים פתוחים, ואנחנו לא מזלזלים בפגיעה הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתקשה קצת להבין את הסתירה בין הדברים שהוצגו על ידי אנשים שנראה לי שבקיאים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מודה שאני לא מספיק בקיאה בתכניות הבנייה של ירושלים, אבל זה משהו שצריך בהחלט לשאול איך יש סתירה כל כך גדולה בין הדברים שמציגים האנשים שדיברו כאן קודם על פרויקטים שהם יודעים, על דברים שמתקדמים, על דירות שלא מצליחים למכור ועל ההתעקשות שלכם דווקא לקדם פרויקט כזה שמכל מה שאנחנו מבינים, יש לו מחיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לו מחיר סביבתי שאני חושבת שאין תחליף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באמת, אין עוד הרי ירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה המקום היחיד שיש ואני באמת תוהה אם אתם עשיתם הכול, האם בדקתם הכול והאם מיציתם את כל האפשרויות האחרות עד שזה אומר או לבנות בכותל או לבנות שם ואמרתם, בסדר, נבנה שם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני באמת תוהה אבל אני אשאר עם התהייה שלי.

אמנון ארבל: אני חייב להגיד.

אמנון ארבל: את מציגה את זה בצורה מאוד ברורה כאילו האנשים שדיברו קודם הם הנכונים והצודקים והמבינים וכאן אין אנשי מקצוע ואין אנשים שאכפת להם מירושלים.

אמנון ארבל: אגב, גם אני תושב ירושלים וגם לי יש שני ילדים בני 20 פלוס שהולכים למעיינות ואני רוצה שהם ימשיכו לגור בירושלים.

אמנון ארבל: זה לא כזה פשוט כמו שמציגים את זה.

אמנון ארבל: הנושא הרבה יותר מורכב ממה שמוצג כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא חושב שזה פשוט.

אמנון ארבל: התשובה לדעתי היא כן.

אמנון ארבל: תשובות מאוד ברורות גם במסגרת דיוני הוועדה המקומית וגם בוועדה המחוזית.

אמנון ארבל: עדיין צריך להזכיר שביום חמישי יש דיון במועצה הארצית לאור הערערים שהוגשו.

אמנון ארבל: יכול להיות שהם יחשבו אחרת ויכול להיות שלא, כמו שאמר חן, אבל בסופו של דבר ההליך התכנוני, אני חושב שאף אחד כאן לא זלזל במתנגדים.

אמנון ארבל: היו כאן דיונים מאוד מאוד משמעותיים, רציניים ומעמיקים.

אמנון ארבל: התקבלו תשובות להרבה מאוד מהנושאים שעלו.

אמנון ארבל: כנראה שלהסכמה לא נגיע, נכון, אבל לשם כך יש שתי ועדות תכנון שצריכות לקבל החלטות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך אמנון ארבל, סגן מנהל אגף התכנון בעיריית ירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מנסים להשיג מישהו מהאוצר אבל עדיין לא הצלחנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ננסה שוב להעלות את עינת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תנסי לתת לנו את הדברים בקצרה מאחר ואנחנו שומעים אותך לא כל כך טוב.

עינת גנון: שומעים אותי?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מצוין.

עינת גנון: שלום לכולם.

עינת גנון: אמרה כאן קודם מאיה מהנציגים הצעירים שדיברה בצורה כל כך משכנעת והיא סיימה את דבריה בכך שהיא רוצה שיהיה עתיד ירוק למדינת ישראל.

עינת גנון: אני חייבת לומר מנקודת המבט שלי שאני מאוד מקווה שיהיה עתיד ורוד לתושבי רחוב הנורית בעיר גנים שבלעדי הקרקע ברכס לבן, יהיה להם עתיד שחור ולא עתיד ורוד.

עינת גנון: אני מזמינה מאוד את כל מי שמתכוון להשתתף בהפגנה וללכת לרחוץ במעיינות, במעיין לבן, אחרי שהוא עולה מהמעיין, לעלות ולעשות סיבוב ברחוב הנורית ולראות באיזה תנאים האנשים גרים שם בבתים שהם לא ממגונים, ברעידת האדמה הכי קלה יכולים להתמוטט וגם להם מגיע פתרון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הפתרון של הבנייה ברכס לבן, זאת הקרקע המשלימה של הפרויקט ברחוב נורית?

עינת גנון: כן.

עינת גנון: חד משמעית כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בלעדי זה הפרויקט הזה לא יקרה.

עינת גנון: בלי זה הפרויקט הזה לא יקרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואם היה פיצוי אחר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם היה פיצוי כספי?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא היית מעדיפה את זה?

עינת גנון: אני אשמח מאוד שיהיה מקור כספי אבל אין מקור כספי.

עינת גנון: הכסף צריך לבוא ממקום כלשהו.

עינת גנון: אגב, הרבה מאוד מהכספים שמדינת ישראל מוציאה באים בצורה כזו או אחרת משיווקי קרקע.

עינת גנון: בסופו של דבר אין לנו איזה כיס עמוק ממנו אפשר להביא תקציבים.

עינת גנון: חשוב להבין שאנחנו עושים את כל המאמצים בהתחדשות עירונית לקדם פרויקטים שלא נדרשים לקרקע משלימה.

עינת גנון: גם אנחנו מעדיפים פרויקט שיכול לשאת את עצמו ולא מצריך כל תהליכים מורכבים של חיבור לקרקע משלימה אבל במקרה הזה ברחוב הנורית, כבר היום במצב הקיים, הצפיפות מאוד מאוד גבוהה.

עינת גנון: אנחנו מכינים תכנית ברחוב הנורית, מקדמיים אותה בימים אלה, והאישור של התכנית הזאת – כמובן שגם בתוך המתחם עצמו מוסיפים עוד היקפי בנייה משמעותיים.

עינת גנון: מאוד הופתעתי לשמוע קודם את נציג המינהל הקהילתי שמתנגד לתהליך הזה כי אנחנו פועלים בשיתוף עם המינהל הקהילתי שכל הזמן תמך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אולי תשבו יחד ותדברו ואז אולי תביני את ההתנגדות שלו.

עינת גנון: אנחנו עובדים עם הנציגים והתפלאתי מאוד לשמוע את דבריו כי תושבי השכונה באים ואומרים שמצופפים להם את השכונה והם היו מעדיפים שנבנה בתוך השכונה כמה שפחות וכמה שיותר בקרקע משלימה.

עינת גנון: קצת הופתעתי לשמוע את הדברים.

עינת גנון: את שאלת אם יש אפשרות למקם את הקרקע המשלימה ביישוב אחר.

עינת גנון: נכון להיום אין אפשרות כזו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין אפשרות חוקית כזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מבחינת החוק.

עינת גנון: מבחינת מועצת מקרקעי ישראל אין אפשרות כזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נסתפק בדברים האלה כי חשוב לי לצרף את נציג משרד האוצר, אורי דביר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השאלה הכלכלית כאן חשובה.

אורי דביר: שלום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה רפרנט רשות מקרקעי ישראל והגנת הסביבה באגף התקציבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום לך.

אורי דביר: אני הרפרנט של מינהל תכנון - לא של רשות מקרקעי ישראל – ושל הגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה שתתייחס לסוגיה הזאת של קרקע משלימה כמנוף להתחדשות עירונית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו רואים כאן דוגמה מצוינת לכך שבעצם הסוגיה הזאת של קרקע משלימה פוגעת בשטחים פתוחים יקרים מכל דבר אחר כי אין עוד הרי ירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מדברים כאן על פנינת טבע שאין לה תחליף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עולה כל הזמן השאלה האם המציאות מחייבת את הקצאת הקרקע המשלימה דווקא במקום הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם אי אפשר לפתוח את הסוגיה הזאת של פיצוי כקרקע משלימה אולי במקום אחר לחלוטין אפילו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אולי זה המקום כאשר באמת המחיר בקרקע משלימה הוא מחיר סביבתי כל כך גדול, האם לא נכון פשוט למצוא איזשהו הליך של פיצוי כספי.

אורי דביר: באמת הסוגיה הזאת של קרקע משלימה, היכן היא, הבנתי שנמצאים בדיון גם נציגים של רשות מקרקעי ישראל.

אורי דביר: הדברים האלה, גם הקרקע המשלימה, ההיקף שלה, המיקום שלה, זה נקבע בהחלטות המועצה של רשות מקרקעי ישראל והם בסוף אחראיים לניהול הקרקע ולקבוע כמה תהיה קרקע משלימה בתכניות, איפה והייעוד שלהן.

אורי דביר: בסוף אלה החלטות שרשות מקרקעי ישראל ומינהל התכנון מקבלים אותן, היכן יהיו התכניות, להיכן יגישו אותן ומה יהיה היקף הקרקע המשלימה בהתאם למה שנקבע בהחלטות מועצת רשות מקרקעי ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם זה לא מסתדר, אם כרגע על פי החוק אי אפשר לתת קרקע משלימה במקום אחר, עולה הסוגיה של פיצוי כספי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה עולה הרבה בנושאים של הגנת סביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה שאנחנו מסתכלים קדימה בטווח קצר, אם אנחנו לא מסתכלים בטווח ארוך, הפגיעה היא כזאת שאולי היום אנחנו חוסכים קצת כסף אבל במבט קדימה אנחנו מאבדים הרבה יותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השאלה היא האם אתם בכלל שוקלים אפשרות של פיצוי כספי במקום קרקע משלימה במקומות בהם זה לא אפשרי.

אורי דביר: אנחנו בוחנים עכשיו הרבה כלים להתחדשות עירונית.

אורי דביר: אם מסתכלים לפי התכנית האסטרטגית שאושרה בממשלה לפני שנה, התחדשות עירונית היא הקטר הבא, היא הפיתוח הבא וזו ההגדלה הבאה של היצע הדיור.

אורי דביר: אנחנו בוחנים עכשיו סט של כלים מאוד רחב, גם לקראת חוק ההסדרים, איך לעודד התחדשות עירונית, איך להגדיל אותה, איך לשפר אותה.

אורי דביר: יש המון כלים שאנחנו בוחנים בימים האלה.

אורי דביר: אני מאמין שבקרוב הם יגיעו לשולחן הוועדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נקווה שזה שלא יהיה מאוחר מדי לכמה פרויקטים יקרים לנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך אורי דביר.

יניב גולדשטיין: אם אפשר לומר משהו קצר.

יניב גולדשטיין: גם הדוברים שדיברו בזכות הבנייה בעין לבן הודו כאן שיש מגמה, יש שינוי ויש תנופה במה שקורה בכל הנושא של בנייה בירושלים בשנה האחרונה.

יניב גולדשטיין: עופר ברקוביץ' מתנועת התעוררות הוציא אתמול איזשהו סרטון שלא הצלחנו להביא לוועדה ובסרטון הוא אומר במפורש שמה שחשבנו, התמונה שראינו לפני העיניים לפני שנה-שנה וחצי, הוועדות ישבו על זה, זאת לא התמונה שאנחנו רואים היום.

יניב גולדשטיין: היום יש תנופה ויש תמונה שהיא קצת אחרת שלא מחייבת עכשיו את הבנייה המיידית הזאת בעין לבן.

יניב גולדשטיין: הוועדות המחוזיות דנו בתכנית.

יניב גולדשטיין: הן ממש לא התייחסו לגופן של הטענות שהעלינו.

יניב גולדשטיין: הן אמרו אז שלמעיינות יזרימו מים מהברז, שצבי ארץ ישראל ילמד לגור עם האדם ושבמקום 11,000 עצים שכורתים כאן ייטעו כמה עצים.

יניב גולדשטיין: לא דנו לגופו של עניין.

יניב גולדשטיין: עכשיו, כשזה מגיע לבית המשפט וביום חמישי יש לנו דיון בבית המשפט, בית המשפט – ואני כבר הייתי בבג"ץ וישבתי בדיון – ההסתכלות היא על העניין הסמנטי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא ניכנס לדיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מצטערת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

יניב גולדשטיין: משפט אחרון.

יניב גולדשטיין: אנחנו מחפשים לבדוק לגופו של עניין האם באמת הדבר הזה הוא מחויב המציאות.

יניב גולדשטיין: לא אם נפלה לקונה משפטית כזאת או אחרת ואולי יפילו או לא יפילו את החלטות הוועדה המחוזית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אסכם את הדיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת בפני אלה שלא הספיקו לדבר אבל אני חושבת שבאמת נתנו כאן

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זכות דיבור לרבים ושמענו את הקולות מהצדדים השונים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להודות לכל המשתתפים בדיון הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בעידן שבו משבר האקלים נותן את אותותיו המוחשיים, הוועדה מביעה דאגה רבה מהתפרסות בנייה על שטחים עם ערכי טבע ייחודיים ומפגיעה במערכות אקולוגיות תומכות חיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה חושבת כי הפגיעה בהרי ירושלים כתוצאה מפיתוח הכבישים ובניית השכונות המתוכננות בהם מהווה פגיעה קשה ביותר בנכסים הטבעיים של העיר ירושלים ושל מדינת ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכסים אלו מהווים אבן שואבת לתיירות פנים וחוץ ומבטיחים איכות חיים לתושבי העיר ירושלים וסביבתה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה מבקשת מגופי התכנון והגופים הממשלתיים, טרם קידום תכניות שהפגיעה שלהן בסביבה כל כך גדולה, לדאוג למיצוי עתודות הבנייה הקיימות ולגבש תמריצים לקידום פרויקטים של התחדשותך עירונית בתוך הערים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בהמשך להערות שנשמעו בדיון, הוועדה קוראת למוסדות התכנון לגבש תסקירי השפעה על הבריאות בכל דיון תכנוני בו קיים חשש לפגיעה בבריאות הציבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה תפעל לקידום ואישור חוק שיקבל חובת עריכת תסקירי השפעה על הבריאות בכל פרויקט בנייה או תשתית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה מבקשת ממשרדי הפנים והגנת הסביבה לבחון אפשרות להכרזה על שטחי הרי ירושלים כגן לאומי ובכך להגן עליהם מפני פגיעה בנכסי הטבע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה תמשיך ותבחן מודלים אחרים לקידום הכדאיות הכלכלית של התחדשות עירונית אשר אינם מהווים פגיעה בשטחים פתוחים וקרקע משלימה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מודה מאוד לכל מי שהשתתף ולצוות הוועדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עד כאן הדיון הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.