ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 14, 2020-06-17 09:00

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב וברוכים הבאים לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': התכנסנו כאן הבוקר לדון בדיון המהיר שנערך, לבקשתם, של חברי הכנסת ע'דיר כמאל מריח, אופיר סופר, ג'אבר עסאקלה.

חמד עמאר: וחמד עמאר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, וחמד עמאר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא רשום לנו בבקשה לדיון מהיר.

ע'דיר כמאל מריח: הוא איתנו בין היוזמים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רשום?

לאה קריכלי: שכחו אותך, כנראה.

לאה קריכלי: אנחנו נתקן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז, כמובן, גם חבר הכנסת חמד עמאר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב לכולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כותרת הדיון הזה "ביצוע מול תכנון תכנית 959 למגזר הדרוזי והצ'רקסי", אבל לדעתי, המשמעות של הדיון הזה היא לבחון את המצב בשטח נוכח התוכניות מתוך מטרה להבין את הפערים ולהפיק לקחים איך אנחנו באמת יכולים מתוכנית החומש האחרונה שהייתה להבין איפה יש כשלים, איפה יש בעיות, מה צריך לעשות נכון יותר כדי להביא לצמצום פערים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם יש חסמים – לבדוק איפה החסמים, אם אפשר לפתוח אותם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המטרה היא להצעיד את החברה הדרוזית ואת החברה הצ'רקסית קדימה כמו שראוי ונכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נפתח בדברים שלכם, יוזמי הדיון המהיר:

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ע'דיר כמאל מריח.

חמד עמאר: לפני שאנחנו מתחילים אני רוצה לדעת אם נציג האוצר נמצא כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לפי דעתי, לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בזום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: בוקר טוב, גברתי היושבת-ראש, אני מברכת על קיום הדיון החשוב הזה.

ע'דיר כמאל מריח: מבחינתי יש ארבע מטרות לדיון זה: דבר ראשון – הפקת לקחים.

ע'דיר כמאל מריח: איני חושבת שאנחנו יכולים להתקדם לתוכנית או לגיבוש תוכנית החומש הבאה לפני שנפיק לקחים ונבין את התובנות, את החסרונות, את היתרונות ואת החסמים של תוכנית החומש הקודמת.

ע'דיר כמאל מריח: זאת המטרה של הדיון הזה.

ע'דיר כמאל מריח: מטרה שנייה: לזהות חסמים.

ע'דיר כמאל מריח: היו חסמים בהעברת התקציבים בתוכנית 959; דבר שלישי: לגשר על הפערים.

ע'דיר כמאל מריח: ראינו פערים עצומים.

ע'דיר כמאל מריח: כששאלנו ראשי רשויות קיבלנו מספרים מסוימים, כששאלנו את המינהלת קיבלנו מספרים אחרים וכששאלנו משרדי ממשלה קיבלנו מספרים אחרים.

ע'דיר כמאל מריח: המטרה שלנו להבין שברגע שראש רשות פונה אליי ואומר לי, אין לי יכולת להשתמש בתקציבים בגלל חסמים ייחודיים שלי – להגיד אותם בשמם, לפרוט אותם, לזהות אותם ושגם למעלה משרדי הממשלה יהיו מודעים לייחודיות הזאת.

ע'דיר כמאל מריח: אני לא מאמינה שיש כאן אדם – לא מהכנסת ולא מהממשלה ובטוח לא ראשי רשויות שרוצים לחבל בעבודה.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו כולנו שותפים לאחריות שלנו לספק פתרונות; מטרה רביעית שהיא הכי חשובה בדיון זה – להנחיל מדיניות חדשה, תרבות של שקיפות, של תיעוד.

ע'דיר כמאל מריח: מבחינתי הדיון הזה הוא יריית הפתיחה של מדיניות שבה מדברים על הכול דוגרי ולא ככה, מדברים בטבלאות, במספרים ובעובדות על כל נתון כדי לנסות לחלץ תשובות.

ע'דיר כמאל מריח: אני חושבת שהציבור שלנו נושא עיניים.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו גם פרסמנו את הדיון הזה.

ע'דיר כמאל מריח: הרבה אנשים צופים בנו מהבית גם ברשתות כדי להבין יחד איתנו איפה הכסף.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

ג'אבר עסאקלה: בוקר טוב לכולם.

ג'אבר עסאקלה: הדיון הזה מאוד משמעותי.

ג'אבר עסאקלה: קרוב לחודשיים הרשויות שובתות ומפגינות.

ג'אבר עסאקלה: יש להם אוהל מחאה כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

ג'אבר עסאקלה: חלק מנציגי הממשלה טוענים שלמעשה היו תקציבים והרשויות לא ניצלו אותם.

ג'אבר עסאקלה: אני יודע בוודאות וגם מניסיון העבר שלי בעמותת סיכוי שבה עקבנו אחרי מימוש תקציבים שכן מקצים את הכסף.

ג'אבר עסאקלה: מוציאים הרשאות נמוכות מהסכום שהוקצה וחסמים רבים קורים.

ג'אבר עסאקלה: אני אתן דוגמה אחת קטנה: נותנים תקציבים כדי לבנות מעונות יום או גני ילדים ופתאום אומרים להם – אתם לא משתמשים בכסף.

ג'אבר עסאקלה: ברגע שלרשויות אין קרקע מינהל, אין קרקע ציבורית שאפשר לבנות עליה הם לא יוכלו לבנות למרות שמופיע בתקציב שהם יכולים לבנות מעונות יום.

ג'אבר עסאקלה: לכן הממשלה והאוצר עושים הרבה פעמים תרמיות בקטע הזה.

ג'אבר עסאקלה: לדעתי, הלמידה כאן היא חשובה לעבר אבל חשובה יותר לעתיד.

ג'אבר עסאקלה: המאבק של ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות הוא מאבק צודק.

ג'אבר עסאקלה: יכול להיות שיש לי השגות על השפה אבל המאבק צודק בהיותנו אזרחים מלאי זכויות ללא כל קשר למילוי החובות או לשירות הצבאי או אחר.

ג'אבר עסאקלה: לנו, לרשויות הערביות הדרוזיות, מגיע מלוא הזכויות ללא קשר לשירות הצבאי, חברים.

ג'אבר עסאקלה: השפה הזאת, לדעתי, היא קצת מטעה ומוטעית.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו בעלי הארץ הזאת, אנחנו ילידים כאן, זכותנו לקבל את כל מה שמגיע לנו מהמדינה.

ג'אבר עסאקלה: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: בוקר טוב.

חמד עמאר: אני רוצה לך על הדיון הזה.

חמד עמאר: בפחות מעשרה ימים אנחנו כבר נמצאים בדיון.

חמד עמאר: אני רוצה להודות לראשי הרשויות שהגיעו מחורפיש ובית ג'ן – זה מרחק אדיר.

חמד עמאר: זאת נסיעה של יותר משלוש שעות, וזה מראה על חשיבות הנושא.

חמד עמאר: תודה לכם שהגעתם, חשוב שתהיו כאן.

חמד עמאר: אני רוצה גם להודות למנכ"ל לשיתוף פעולה אזורי.

חמד עמאר: אני מבין שהמינהלת אמורה לעבור מכם למשרד ראש הממשלה למרות שאין עדיין החלטה כזאת.

יוסף דרזנין: אני בתחום של עשייה, לא של הבנה.

יוסף דרזנין: בינתיים אנחנו שם ועובדים קשה.

חמד עמאר: אז אני רוצה להודות על כל מה שאתה עושה.

חמד עמאר: תודה לך.

יוסף דרזנין: תודה.

חמד עמאר: תפקידה של תוכנית חומש היא סגירת פערים בין היישוב היהודי לבין היישוב הדרוזי.

חמד עמאר: ככה היא הוגדרה מאז ומתמיד ומאז שאני מכיר את זה.

חמד עמאר: אבל בעצם מביאים את התקציב השוטף, מעמיסים עליו את מה שרוצים לתת בנוסף ואז יוצא שאפילו התקציב השוטף לא מבוצע.

חמד עמאר: אתם מבינים?

חמד עמאר: אמרו שתוכנית החומש הקודמת היא 2.2 מיליארד שקל.

חמד עמאר: אני עקבתי אחרי התוכנית.

חמד עמאר: בעצם התקציב התוספתי היה שם בסך הכול 900 מיליון שקל.

חמד עמאר: אפילו מתוך השוטף לא הגענו לביצוע של 100%.

חמד עמאר: לא מהתוספתי.

חמד עמאר: לכן מה שצריך לעשות בתוכנית החומש החדשה – אנחנו תמיד עוברים שבלתי אפשרי לתקן את העבר, אבל אנחנו מסתמכים על העבר ומתקנים את העתיד, ואנחנו רוצים לתקן את תוכנית החומש החדשה שאמורה לצאת לפועל עכשיו.

חמד עמאר: הבנתי שבישיבה עם ראש הממשלה והבטחות ומכתב שיצא כבר לראשי הרשויות, שתוכנית החומש החדשה לא תרד מתוכנית החומש הישנה.

חמד עמאר: אבל אני רוצה שהיא לא תרד בתוספתי – ב-2.2 מיליארד שקל תוספתי, ולא 900 מיליון שקל תוספתי.

חמד עמאר: זה מה שחשוב בכל תוכנית החומש החדשה.

חמד עמאר: שנית – לא לשים בתוך תוכנית החומש סעיפים שבלתי אפשרי לבצע אותם.

חמד עמאר: אני אגיד לכם חבר'ה, תוכנית חומש – אני הייתי אז באופוזיציה ולא הייתי חלק מהכנת תוכנית חומש כי אצלנו במדינת ישראל ראש ממשלה ושר לא רוצים שחבר כנסת מהאופוזיציה יהיה נוכח בישיבה של ראשי רשויות דרוזיות.

חמד עמאר: ככה טוענים ראשי רשויות.

חמד עמאר: לקחו אזור תעשייה בצומת כברי, ואמרו שבצומת כברי שמים 70-60 מיליון שקל על חשבון תוכנית חומש של הדרוזים ואומרים לך שזה תוספתי.

חמד עמאר: ומה טוענים שיש בתקציב הזה?

חמד עמאר: אומרים שדרוזים יעבדו באזור התעשייה הזה, לכן אנחנו שמים ומשקיעים שם כדי שהדרוזים יגיעו ויעבדו שם.

ג'אבר עסאקלה: - - -

חמד עמאר: לוקחים פתרון סופי לביוב.

חמד עמאר: שמים 40 מיליון שקל ואומרים שזה פתרון סופי של דליה ועוספיה שנמצאים באזור חדרה – זה תוכנית החומש.

חמד עמאר: לכן מה שהצעתי לראשי רשויות שיהיה בתוכנית החומש – להשתמש בניסיון שלי.

חמד עמאר: חבל שהם לא עושים את זה, ואני אומר לך שלא עושים את זה.

חמד עמאר: לקחת את תוכנית החומש, לבדוק את הסעיפים שבלתי אפשרי לבצע אותם ולקחת את הסעיפים שאנחנו יכולים לבצע אותם.

חמד עמאר: אני צריך כסף לתכנון ובנייה, אני צריך כסף לתשתיות, אני צריך כסף לחינוך, אני צריך כסף לאזור תעשייה.

חמד עמאר: יש לנו עכשיו אזור תעשייה גדול שמתפתח בין פקיעין לכפר סמיע.

חמד עמאר: לקחת את הכסף לילדים, לחינוך משלים, לחינוך בלתי פורמלי – לקחת כסף שאתה יכול לבצע ושהציבור יראה את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה בדיוק אחד הדברים שאנחנו צריכים להתעכב עליהם.

חמד עמאר: בדיוק.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לשבת כאן ולראות איזה סעיפים אנחנו יכולים לבצע ואיזה סעיפים אנחנו לא יכולים לבצע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש כסף – למה לא רואים בשטח את הכסף הזה?

חמד עמאר: בדיוק.

חמד עמאר: זה הנושא.

חמד עמאר: רוב תודה לך על קיום הדיון.

חמד עמאר: אנחנו נרצה אחרי זה דיון מעקב על התוכנית החדשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בשמחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אוסמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: סבאח אל-ח'יר, בוקר טוב, גברתי היושבת-ראש - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האמת שזה בוקר לא כל כך טוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני שומעת את הדיווחים על כל כך הרבה מקרי רצח ביממות האחרונות ואני מזועזעת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל יום אנחנו קמים בבוקר עם - -

אוסאמה סעדי: מה שקרה ומה שקורה אצלנו בחברה הערבית – אנחנו מדברים על זה הרבה בכל הוועדות אבל אני לא רוצה להסיט את הנושא החשוב הזה, ולכן אנחנו כאן מכל הסיעות, מכל המפלגות באים להגיד - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל יום ילד בן 20 מת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה נורא.

אוסאמה סעדי: ביפו בן 12 במצב אנוש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, נורא.

אוסאמה סעדי: אנחנו כולנו כאן כדי להגיד שאנחנו בעד המאבק הצודק הזה.

אוסאמה סעדי: אני לא מבדיל כאן בין רשויות דרוזיות ולא רשויות צ'רקסיות ולא רשויות ערביות – כולם רשויות ערביות מקופחות וכולנו בחברה הערבית עומדים יחד נגד המדיניות המפלה הזאת.

אוסאמה סעדי: אנחנו ביקרנו באוהל ואנחנו עוקבים, ואנחנו תמיד במאבק הצודק הזה של ראשי הרשויות הערביות.

אוסאמה סעדי: היינו יחד עם המאבק שלכם בעניין הארנונה והצלחנו שם להביא את התקציב הצנוע של 200 מיליון שקל ל-210.

אוסאמה סעדי: אנחנו מנסים להגדיל את זה כדי קצת לאזן את הקופה המידלדלת בעניין הארנונה למגורים כתוצאה ממשבר הקורונה.

אוסאמה סעדי: אבל אני לא מבין, גברתי היושבת-ראש, מה שהבטיח ראש הממשלה – ואנחנו היינו מעורבים בעניין הזה ואפילו עיכבנו כספים למשרד ראש הממשלה עד שראש הממשלה נאות להיפגש עם ראשי המועצות ואז הבטיחו 200 מיליון שקל – ועד עכשיו אני לא מבין – מחלקים פה על ימין ועל שמאל 80 מיליארד, עוד 14 מיליארד.

אוסאמה סעדי: אנחנו, הרשימה המשותפת, באצבעות שלנו הצבענו פעם ראשונה בעד תקציב מדינה של הקורונה כדי להעביר מה שמגיע לאזרחים ולרשויות.

אוסאמה סעדי: אבל, כנראה, רק כשמדברים על שירות צבאי פתאום נזכרים בדרוזים ובשירות הצבאי אבל כאשר זה מגיע לזכויות הערבים אותו דבר – סוג ב' או אני לא יודע איזה סוג.

אוסאמה סעדי: העמדה שלנו לגבי שירות צבאי, כמו שאמר ג'אבר שמייצג אותנו בעניין הזה, ואני לא רוצה לחזור.

אוסאמה סעדי: אבל גם אנחנו ביקרנו באוהל ואמרתי להם ואני אומר את זה וכולם שומעים: אם אתם ואנחנו נמשיך לשבת ככה בשקט שיבואו כמה להזדהות וללכת אנחנו לא נשיג את היעדים שלנו ואת המטרות שלנו.

אוסאמה סעדי: אם אחרי פגישות עם שר האוצר ועם ראש הממשלה יש הבטחות וסוחבים ועוד הבטחות – הכול צ'קים ללא כיסוי – אנחנו צריכים לזעזע את המדינה הזאת כדי שתקבלו וכולנו נקבל את מה שמגיע לנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חבר הכנסת סעדי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש, סבאח אל-ח'יר אל-ג'מיעה, אני מצטרף לחבריי.

סעיד אלחרומי: אני חושב שהמצב ברשויות הדרוזיות והצ'רקסיות וברשויות הערביות בכלל הוא מצב מחריד.

סעיד אלחרומי: האלימות הגואה שכבר הזכרת, גברתי היושבת-ראש, היא חלק מהתוצר של מה שקורה ברשויות הערביות ובלחץ שעוברת החברה.

סעיד אלחרומי: גם אכיפה אגרסיבית והריסות וחוק קמיניץ אבל מצד שני גם הסיפור של התוכניות הממשלתיות.

סעיד אלחרומי: מי כמוני מכיר שיש הבטחות מכאן ועד הודעה חדשה, וכשבאים לבצע את זה הלכה למעשה כל זה מתפוגג.

סעיד אלחרומי: אני אתן לכם דוגמה: הממשלה הבטיחה תוכנית חומש של 3 מיליארד למגזר הבדואי.

סעיד אלחרומי: אתם יודעים מהו הביצוע של התוכנית אחרי ארבע שנים בנגב?

סעיד אלחרומי: 25% מתוך 3 מיליארד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת בדיוק הנקודה.

סעיד אלחרומי: 25% מתוך 3 מיליארד, חברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האמת היא שזאת הנקודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת בדיוק הסיבה שאנחנו כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו רוצים לבדוק את הפער בין תוכניות החומש הגרנדיוזיות שמבטיחות והלוואי שלו היו מיושמות במלואן התמונה הייתה אחרת.

סעיד אלחרומי: הלוואי.

סעיד אלחרומי: הייתי חותם בעשר אצבעות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל הבעיה שלנו היא להבין למה יש הפער הזה בין סכומי העתק האלה.

סעיד אלחרומי: אני אסביר את זה כמי שמכיר את זה היטב.

סעיד אלחרומי: מה עושים?

סעיד אלחרומי: הם מכינים תוכנית גרנדיוזית ובעצם אין לרשויות הכלים לקבל את הכסף.

סעיד אלחרומי: יכולים להבטיח - -

אוסאמה סעדי: לא, סעיד, יש גם הרבה חסמים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על זה הדיון.

קריאות: - - -

סעיד אלחרומי: אם זה לבניית מוסדות ציבור, כאשר תוכנית המתאר תקועה, כאשר ראש הרשות לא יכול לבצע כלום גם אם מגיע לו אולם ספורט – יש לי אולם ספורט בלקייה שכבר תשע שנים מעוכב.

סעיד אלחרומי: והכסף הלך.

סעיד אלחרומי: לפני חודש הכסף הלך.

סעיד אלחרומי: למה הלך?

סעיד אלחרומי: כי לרשות אין יכולת, לא נתנו לה הכלים.

סעיד אלחרומי: ככה אני בטוח שזה ברשויות הדרוזיות והצ'רקסיות.

סעיד אלחרומי: אבל מה מבוצע, גברתי היושבת-ראש?

סעיד אלחרומי: המקל.

סעיד אלחרומי: המקל מבוצע בצורה הכי יפה - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ויעילה.

סעיד אלחרומי: ויעילה.

סעיד אלחרומי: אז, בהצלחה, אנחנו איתכם.

ע'דיר כמאל מריח: גברתי היושבת-ראש, אם יורשה לי, חשוב לנו ביותר לשמוע ממקור ראשון את העמדה של ראשי הרשויות שמבינים את זה היטב.

ע'דיר כמאל מריח: אבל אנחנו צריכים לפתוח דווקא עם המינהלת לפיתוח הכפרים הדרוזים והצ'רקסים שהוקמה בשנת 2015.

ע'דיר כמאל מריח: המטרה שלה הייתה צמצום פערים.

ע'דיר כמאל מריח: היא הוקמה תחת המשרד לשיתוף פעולה אזורי – החלטה שבעיניי היא תמוהה ולא נכונה.

ע'דיר כמאל מריח: אני אשאל אותך, אדוני ד"ר יוסף דרזנין, מנכ"ל המינהלת, אני הגשתי שאילתה לשר לשיתוף פעולה אזורי מר גלעד ארדן וביקשתי תשובות.

ע'דיר כמאל מריח: הוא שלח לי ארבעה עמודים מפורטים והוא אומר שאחוז הניצול התקציבי הכולל של ההחלטה, 95%, אחוז הניצול התקציבי בפועל של הרשויות עומד על 49%.

ע'דיר כמאל מריח: יש כאן טבלה די מפורטת שבה אנחנו רואים בכל תחום כמה חויב וכמה נוצל בפועל.

ע'דיר כמאל מריח: ניתן לך דוגמאות פשוטות קטנות לפני שתיתן לי תשובה: בינוי תשתיות רווחה – כמה נוצל?

ע'דיר כמאל מריח: 25%; תכנון מפורט בקרקע פרטית – 9.5%; חסמי תכנון ופיתוח – 22%; מבני ציבור – 27% בלבד; שילוט ומספור – 2%; פעילות חינוך, תרבות וספורט – 14%; תוכניות תרבות – 13%; אזורי תעסוקה – הקמה והרחבה – נחשו כמה?

ע'דיר כמאל מריח: 9%; חיזוק שדרת העובדים – 4%; ניקוז אזורי – 19%; ותחנות לבריאות המשפחה – 7%.

ע'דיר כמאל מריח: כיצד אדוני מסביר את הדבר הזה?

ע'דיר כמאל מריח: מהם החסמים שמולידים את הפער הגדול הזה בין מה שחויב כתקציב לבין מה שנוצל?

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה ע'דיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב לך, ד"ר יוסף דרזנין, אתה מנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה אזורי שתחתיו נמצאת המינהלת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש פה אנשים שבקיאים מאוד במטריה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תסביר לנו למה המינהלת קמה ומה היכולת שלה.

יוסף דרזנין: ברצון.

יוסף דרזנין: קודם כול, תודה על ההזמנה.

יוסף דרזנין: זה אירוע חשוב, ולכנסת ולמחוקקים יש תפקיד מכובד וחשוב במימוש החלטות של הממשלה וגם בסיוע לאזרחים שהם הנציגים שלהם.

יוסף דרזנין: לכן אני מברך על המפגש הזה.

יוסף דרזנין: היה לנו מפגש קודם בוועדת הכספים – שתי הוועדות מאוד רלוונטיות.

יוסף דרזנין: אני אתייחס, ברשותכם, ברמה העקרונית ואחר כך נאפשר גם לראש המינהלת וגם למשרדים השונים להביע את דעתם במשרדים עצמם.

יוסף דרזנין: טיפול בהחלטת ממשלה תמיד בכל החלטות הממשלה נבחן פעמיים: פעם אחת בגיבוש החלטה נכונה, יעילה, עניינית וצודקת, ואף פעם זה לא מלא; והשלב השני, שהוא עשרות מונים יותר קשה זה לממש את החלטת הממשלה.

יוסף דרזנין: לטובת העניין הזה של מימוש החלטת הממשלה החליטו להקים מינהלת שמונה מנהל מינהלת ועוד ארבעה עובדים מצוינים, שלושה מהם מתוך החברה הדרוזית.

יוסף דרזנין: אני מקפיד לא לומר "מגזר" – אני לא אוהב את המילה הזאת, זה גזירה – אני משתמש במילה "חברה".

יוסף דרזנין: שלושה מהם מהחברה הדרוזית והם מטפלים גם בדרוזים וגם בצ'רקסים.

יוסף דרזנין: העובדה שזה נמצא במשרד לשיתוף פעולה אזורי – לדעתי, נכון שיהיה במשרד ממשלתי ולא במשרד ראש הממשלה.

יוסף דרזנין: אני יודע שזה נוגד את עמדת חלק מראשי הרשויות.

יוסף דרזנין: הטיפול בחברה הדרוזית והצ'רקסית, לדעתי, צריך להיות במשרד ראש הממשלה מבחינת המעמד של החברה הדרוזית והצ'רקסית בחברה הישראלית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה אומר שהטיפול כן והמינהלת לא?

יוסף דרזנין: אני אסביר.

יוסף דרזנין: בהחלט.

יוסף דרזנין: זאת דעתי האישית.

יוסף דרזנין: לדעתי, צריכות להיות שתי מדרגות: צריך להיות מנכ"ל כמוני שהוא מחויב ויכול לתת את ראשו וגם מנהל מינהלת.

יוסף דרזנין: הם צריכים לעסוק בעבודה היומיומית.

יוסף דרזנין: וככל שהם לא מצליחים – והם אף פעם לא מצליחים לעשות הכול – זה צריך לעלות מדרגה למשרד ראש הממשלה, אחרת הופכים את מנכ"ל משרד ראש הממשלה ואת ראש הממשלה עצמו לאחראי על הדברים האלה.

יוסף דרזנין: זה ניואנס קטן במענה לשאלה, למה זה נמצא שם - -

חמד עמאר: אבל אני רוצה להגיד לך מניסיון שכשזה היה במשרד ראש הממשלה הביצוע היה הרבה יותר טוב מאשר בכל משרד אחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

חמד עמאר: כי אם משרד ראש הממשלה מזמן ישיבה ודיון על הנושא של התוכנית כולם מגיעים, יושבים שם, נותנים הסברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אנחנו מנסים להבין את הפער בין התוכנית לבין המימוש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא בטוחה שדווקא אם זה תחת משרד ראש הממשלה זה מה שפותר את הסוגיה הזאת.

ע'דיר כמאל מריח: גברתי היושבת-ראש, זה מאוד חשוב.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו לא שיתוף פעולה אזורי.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו לא בירדן ולא באזור.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו אזרחי המדינה.

ע'דיר כמאל מריח: זה לא קשור לשיתוף פעולה אזורי –אני לא מצרים ולא האזור.

ע'דיר כמאל מריח: אני במדינת ישראל.

חמד עמאר: כולנו יודעים למה זה עבר לשם.

חמד עמאר: בואו לא ניתמם.

חמד עמאר: אז היה השר איוב קרא והוא החליט להעביר את זה לשם.

חמד עמאר: לא צריכים להיכנס - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר'ה, בואו ננסה לנהל את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני המנכ"ל, בבקשה.

יוסף דרזנין: טרם הדיון כמה הערות ואחר כך אשמח להשיב.

יוסף דרזנין: זה ניואנס.

יוסף דרזנין: כמובן, ההחלטה היא בידי משרד ראש הממשלה ופורום ראשי הרשויות, וככל שאחרים ישפיעו אנחנו נכבד כל החלטה שתהיה.

יוסף דרזנין: אבל בהינתן שזה היה כשנכנסתי למשרד – הוא עוסק באמת בשיתוף פעולה אזורי בצד אחד של המשרד, וגם השר, גם המנכ"ל וגם המינהלת מקדישים את כל זמנם לנושא של מימוש ההחלטה - -

ע'דיר כמאל מריח: לא שמעתי פעם אחת את השר מתבטא בנושא ונלחם עם ראשי רשויות.

ע'דיר כמאל מריח: ממש לא.

יוסף דרזנין: אני ביקשתי להשלים את דבריי, גברתי.

יוסף דרזנין: אני בהחלט מוכן לרשום את כל ההערות כמו שרשמתי גם את דברי הפתיחה שלך, ואני אתייחס אליהם.

יוסף דרזנין: אני חוזר לאמירה שמימוש החלטת ממשלה זה החלק הקשה.

יוסף דרזנין: גם עכשיו לצד ראשי הרשויות אנחנו נדאג ונעשה כל מאמץ שיהיה המרב בהיקף התקציב.

יוסף דרזנין: אבל המימוש הוא הבעייתי.

יוסף דרזנין: העירו פה נכון איך ייתכן שמתוך 100% של החלטת הממשלה הצלחנו להגיע למצב של חיוב של 95%.

יוסף דרזנין: אנשים מבינים פה את המשמעות.

יוסף דרזנין: בפועל לשטח הגיעו כ-50%.

ע'דיר כמאל מריח: למה?

יוסף דרזנין: רציתי להרחיב בדברים אחרים אבל פה החבר'ה מקצוענים אז נרד ישר לעניין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בדיוק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישר.

יוסף דרזנין: יש ארבעה חסמים: קודם כול תהליכי תכנון שהם לא דווקא נגד הדרוזים והצ'רקסים, אבל תהליכי תכנון בלתי אפשריים ובמיוחד בכפרים הקטנים של היישובים הדרוזיים והצ'רקסיים.

יוסף דרזנין: תהליכי התכנון ארוכים, ועדות מחוזיות, ועדות אזוריות ועוד כל מיני דברים וכספים, ובלתי אפשרי - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השיטה היא אולי בעייתית במדינת ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו יודעים שכל הנושא של תכנון ובנייה ותכנון הוא מסובך אבל בכל הארץ בונים ומתקדמים וכשיש תוכניות ארוכות טווח זה אמור לקרות.

יוסף דרזנין: נכון.

יוסף דרזנין: לכן צריך לטפל בסוגיית התכנון ביישובים הדרוזיים והצ'רקסיים באופן ייחודי - -

ע'דיר כמאל מריח: איך אתם מטפלים?

יוסף דרזנין: - - כדי שאפשר יהיה לממש את מלוא התוכנית ולא רק 50% ממנה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לך הצעה קונקרטית מה צריך להיות שונה?

יוסף דרזנין: למשל, ועדה מיוחדת.

יוסף דרזנין: אפילו אד-הוק אם לא רוצים לעשות את זה ל-20 שנה – שבמשך חמש שנים או עשר שנים תהיה ועדה מיוחדת שתטפל רק ביישובים הדרוזיים והצ'רקסיים ברמה הלאומית.

חמד עמאר: - - - בחוק תכנון ובנייה יש סמכות לשר הממונה על התכנון והבנייה להקים ועדה מיוחדת בסמכות של ועדה מחוזית.

חמד עמאר: אף שר לא רוצה לעשות את זה.

חמד עמאר: ניסינו לקדם את זה ואף שר פנים לא רוצה לעשות.

חמד עמאר: גם שר האוצר הקודם לא רצה לעשות כשהתכנון היה אצלו.

חמד עמאר: יש בתוך החוק סמכות לשר להקים ועדה עירונית - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לשר הפנים שהיום רשות התכנון תחתיו?

חמד עמאר: בתוך חוק התכנון והבנייה.

חמד עמאר: אנחנו אפילו לא צריכים לחוקק חוק חדש.

יוסף דרזנין: יושבת-הראש, חסם נוסף מקורו באגף התקציבים באוצר.

יוסף דרזנין: אני מדבר רק על המינהלת – זה מה שמעניין אותנו.

יוסף דרזנין: בזה אנחנו מתעסקים ולא מעניין אותי מה עושים ועובדה שאנחנו שותפים לזה גם במקומות אחרים.

יוסף דרזנין: כספים שמיועדים להוצאה למשרדי הממשלה, וחלקם במעבר ישיר לרשויות וחלקם דרך משרדי הממשלה מגיעים בסוף השנה.

יוסף דרזנין: כאשר כספים מגיעים בסוף שנה אי אפשר לממש אותם.

יוסף דרזנין: אנחנו מצליחים בקושי רב לעשות הרשאות להתחייב כדי שאפשר יהיה להעביר אותם.

יוסף דרזנין: ועדיין כשמעבירים אותם משנה לשנה אנחנו מפסידים את - - -

ע'דיר כמאל מריח: כולם מקבלים בסוף שנה?

אופיר סופר: למה הם מגיעים בסוף השנה?

ע'דיר כמאל מריח: לא כולם דרוזים – בכלל ארצי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בכלל – אגף התקציבים מעביר את הכספים תמיד בסוף השנה?

יוסף דרזנין: אני בטוח שאגף התקציבים נמצא פה, ואני בטוח שהוא מייצג את ראש אגף התקציבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תכף נפנה אליהם.

יוסף דרזנין: אפילו תקציב לשנת 2020 – אם בסופו של דבר עשינו בשנה הזאת במאמץ רב רק 200 מיליון שקל לדרוזים הם צריכים לקבל 600 מיליון ל-2020.

יוסף דרזנין: אם יעבור תקציב באוקטובר ונקבל את הכסף למשרדי הממשלה בנובמבר, בדצמבר לא נספיק לעשות שום דבר.

יוסף דרזנין: אז זה תרגיל שחוזר על עצמו.

ע'דיר כמאל מריח: אבל אם אנחנו אומרים שכל היישובים וכל הערים בישראל, זאת שיטה העבודה – למה זה חסם ייחודי לנו?

ע'דיר כמאל מריח: אני אשמח להבין את זה.

ע'דיר כמאל מריח: כי כולם מקבלים בסוף שנה.

חמד עמאר: זה בבסיס התקציב.

חמד עמאר: זה תקציב תוספתי.

חמד עמאר: קודם כול מעבירים את תקציב המדינה ואחר כך מתחילים להתעסק עם כל התקציב התוספתי עד שמגיע - - - ההעברה - -

ע'דיר כמאל מריח: זאת התשובה.

יוסף דרזנין: אמת.

חמד עמאר: - - זה תפקיד של האוצר – מעבירים לך את זה בסוף אוקטובר או אוגוסט ואז - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להבין משהו כי אני לא מכירה את המושגים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הכסף שעובר בסוף אוגוסט או אוקטובר הוא לשנה שחלפה, ואי אפשר להשתמש בו לעתיד?

חמד עמאר: - - - זה היתרון של תוכנית חומש – שהכסף לא חוזר לאוצר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה שיש בעיה שזה מגיע מאוחר אבל - - -

ע'דיר כמאל מריח: אבל העובדה שזה לא בבסיס התקציב מקשה.

יוסף דרזנין: אני אסביר.

יוסף דרזנין: תקציב המדינה עבר – הכסף נמצא באוצר.

יוסף דרזנין: אני מדבר על תקציב תוספתי – צודק חבר הכנסת עמאר.

יוסף דרזנין: האוצר צריך להעביר את זה למשרד הממשלתי הרלוונטי.

יוסף דרזנין: המשרד הממשלתי הרלוונטי צריך להעביר את זה לרשות.

יוסף דרזנין: הרשות צריכה להתחיל להתקשר.

יוסף דרזנין: היא לא יכולה להתחיל להתקשר ולא נותנים לה.

יוסף דרזנין: זה לא מסמכותה עד שהכסף כבר לא נמצא אצלה.

ג'אבר עסאקלה: אבל, אדוני, מדובר על חמש שנים.

ג'אבר עסאקלה: מה שלא הספקנו ב-2018 היינו מבצעים ב-2019.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ומה שלא ב-2019, ב-2020.

ג'אבר עסאקלה: זה מתגלגל.

ג'אבר עסאקלה: איך נזכרנו בסוף 2019 ואין כסף?

ע'דיר כמאל מריח: בדיוק.

יוסף דרזנין: סליחה, 95% - -

ע'דיר כמאל מריח: אל תדבר על מה שחויב, אני צריכה מה שנוצל.

יוסף דרזנין: נדבר על 959 במשפט אחד ברור וחד-ערכי: 2 מיליארד שקל, מתוכם 95% חויב ולא נוצל עד כה.

יוסף דרזנין: עד כה נוצל 50%.

יוסף דרזנין: כל 95% שממשלת ישראל הבטיחה ליישובים הדרוזיים והצ'רקסיים – הכסף משוריין, ובשנתיים-שלוש הקרובות אפשר יהיה להוציא אותו עד תומו.

ע'דיר כמאל מריח: עד מתי?

יוסף דרזנין: בשנתיים-שלוש הקרובות.

ע'דיר כמאל מריח: גם אם יש תוכנית חומש חדשה?

יוסף דרזנין: גם אם יש תוכנית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איפה הכסף הזה משוריין?

יוסף דרזנין: במשרדי הממשלה הם העבירו הרשאות להתחייב ולכן הם יכולים להעביר את ההרשאות האלה משנה לשנה.

ע'דיר כמאל מריח: אבל כולנו מסכימים שהעיכוב הזה בביצוע ובניצול הוא לא תקין.

ע'דיר כמאל מריח: אי אפשר להיות כל הזמן עם הלשון בחוץ.

יוסף דרזנין: מסכימים לגמרי.

יוסף דרזנין: לכן אנחנו מדברים על החסמים.

ג'אבר עסאקלה: מה שאתה אומר הוא שתוכנית חומש זה שמונה שנים ולא חמש שנים.

יוסף דרזנין: אני רוצה לעבור על עוד שני חסמים, ברשותכם: חסם אחד נוסף גדול שאני מקווה שיתוקן זה הנושא של המצ'ינג.

יוסף דרזנין: הממשלה אומרת – למדנו מהניסיון, זה לא שאני נגד הממשלה – אם אנחנו נותנים לחברה הדרוזית והצ'רקסית שני מיליארד שקל על פני חמש שנים, ואנחנו אומרים להם, בבקשה, 10% מצ'ינג – מה זה 10% משני מיליארד?

יוסף דרזנין: אני מניח שזה בסביבות 200 מיליון שקל.

יוסף דרזנין: מאיפה ליישובים הדרוזיים והצ'רקסיים יש 200 מיליון שקל שיאפשרו להם - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מופיע כחלק בלתי נפרד מתוכנית החומש?

חמד עמאר: - - - סליחה, אל תתאר אותנו ככה – לא על כל 2 מיליארד השקלים יש מצ'ינג.

חמד עמאר: אז על כמה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז על כמה?

חמד עמאר: בוא תדבר על הסעיפים שיש מצ'ינג - - - 200 מיליון.

חמד עמאר: אבל לא כל הסעיפים מחויבים - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על כמה סעיפים יש מצ'ינג?

יוסף דרזנין: אבל יש סעיפים שהמצ'ינג הוא 50%.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת עמאר, על כמה אתה יודע שיש?

קריאות: - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השאלה היא למה צריך בכלל את המצ'ינג הזה.

יוסף דרזנין: זאת מדיניות של הממשלה.

חמד עמאר: - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יודעת מה עומד מאחורי הרעיון של המצ'ינג.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אם בסופו של דבר זה מה שתוקע אז - -

ע'דיר כמאל מריח: היות שיש מדינות שהן לא חזקות אז המדינה - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, ברור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מכירה את זה.

יוסף דרזנין: חסם אחרון – ובזה אסיים את דבריי ואשמח להשיב, כמובן - -

חמד עמאר: איזה סעיפים - - - במצ'ינג?

יוסף דרזנין: אנחנו נעביר.

יוסף דרזנין: שומע אותנו מנהל המינהלת.

יוסף דרזנין: נעביר.

קריאה: מעל 90% מחויב במצ'ינג.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': 90% מחויב במצ'ינג.

יוסף דרזנין: אני רק אגיד לך שזה עדיין יישאר 200 מיליון משום שחלק מהמצ'ינג - -

קריאה: מתי?

ע'דיר כמאל מריח: בואו נמשיך, זאת לא המטרה של הדיון.

ע'דיר כמאל מריח: בבקשה, תמשיך.

ע'דיר כמאל מריח: אמרת שיש ארבעה חסמים.

ע'דיר כמאל מריח: מה הרביעי?

יוסף דרזנין: יש הרבה יותר אבל אני מדבר על הכבדים.

יוסף דרזנין: חסם נוסף זה העובדה שמשרדי ממשלה רבים בנושא של התכנון של הפרויקטים הגדולים שואפים לעשות את העבודה באמצעות חברות מנהלות שמכירות אותם.

יוסף דרזנין: חברות מנהלות זה עבודה טובה, זאת עבודה איכותית, עבודה שלוקחת לאורך זמן אבל זה שותה כסף.

יוסף דרזנין: כי מעביר את הכסף למשרד ממשלתי, והמשרד הממשלתי מעביר לחברה גדולה שמעבירה לחברה קטנה, שהיא מעבירה לעוד חברה, ובסוף איזה קבלן.

ע'דיר כמאל מריח: החסם הזה הובן.

ע'דיר כמאל מריח: אם יורשה לי, אדוני, אתה כאן כמנהל ותפקידך לספק תשובות ולא שאלות.

ע'דיר כמאל מריח: איך אתה מפרק כמינהלת כל חסם ממה שהזכרת.

ע'דיר כמאל מריח: איך אתה מפרק תהליכי תכנון?

ע'דיר כמאל מריח: בשאילתה היפה שקיבלנו אמרו לנו שהמינהלת הקימה צוות מקצועי בין-משרדי להסרת חסמי תכנון ופיתוח.

ע'דיר כמאל מריח: שאלתי חלק מראשי הרשויות והם לא הבינו על מה אני מדברת.

ע'דיר כמאל מריח: אמרתם שאתם מצטרפים ומגישים תוכניות מתאר כוללניות לראשי רשויות – גם הם לא מסכימים איתי.

ע'דיר כמאל מריח: כיצד אתה מטפל בכל אחד מארבעת החסמים?

יוסף דרזנין: רק בדרך אחת – בעבודה קשה, יומיומית - -

ע'דיר כמאל מריח: לא, זאת לא תשובה מספקת.

יוסף דרזנין: זאת לא תשובה שמקובלת עלייך אבל - -

ע'דיר כמאל מריח: לא, לא, דבר איתי במספרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ע'דיר, בבקשה.

יוסף דרזנין: זאת לא תשובה שמקובלת עלייך, ואני מכבד את זה, אבל זאת תשובתי.

יוסף דרזנין: בעבודה קשה יומיומית גם מול משרדי הממשלה, גם מול הרשויות.

יוסף דרזנין: אנחנו היינו אין-ספור פעמים ברשויות.

יוסף דרזנין: אין ראש רשות דרוזית וצ'רקסית, כולל חבריי ברמת הגולן שלא מכיר אותי ולא מודע אליי, ואנחנו מנסים לטפל גם באופן פרטני וגם באופן כוללני.

יוסף דרזנין: בסופו של דבר הלקחים מתוכנית 959 צריכים להילמד בממשלה באופן רוחבי.

יוסף דרזנין: המינהלת לא יכולה לבד לעשות את הדברים האלה.

יוסף דרזנין: יש אנשים מצוינים במשרדי הממשלה השונים שהם מאוד מחויבים ומקדישים את עצמם - -

ע'דיר כמאל מריח: אבל אתה לא עונה לי על השאלה – כיצד אתה מפרק חסמים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בואי ננסה לפרק את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נרגיע טיפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סופר, אתה שותף ליוזמה לדיון הזה, בבקשה.

אופיר סופר: אני מברך על הדיון הזה, זה דיון חשוב מאוד.

אופיר סופר: מה שאפשר לראות כאן ולשמוע זה חוסר אונים.

אופיר סופר: פעם בגדוד היינו אומרים: MBB – Manage by Bomba – זה פותר את כל הבעיות.

אופיר סופר: אבל זה לא יעבוד כאן כי יש פה בעיות מבניות.

אופיר סופר: יש כאן נושא ייחודי שצריך לטפל בו עם בעיות ייחודיות.

אופיר סופר: הוא לא יכול לחיות באחד המשרדים, במחילה, החלשים יותר של הממשלה.

אופיר סופר: ואני סבור שכיוון שהוא נוגע בנושאים רבים כמו חינוך, פנים ואחרים לא מספיק שהוא יחנה רק במשרד הפנים שהוא משרד גדול וחזק.

אופיר סופר: זה בהקשר של המקום שהמשרד הזה צריך לחנות.

אופיר סופר: אני מקבל את העמדה של החברים כאן, ואנחנו נצטרף אליה, שהוא צריך לחנות במשרד ראש הממשלה.

אופיר סופר: הייתי מציע לשקול שגם יהיה רפרנט באוצר למשך תקופת הפרויקט הזה עד שנפתור את הבעיה.

אופיר סופר: וזה לא בעיה של חמש שנים, זאת בעיה של לפחות - -

יוסף דרזנין: יש.

אופיר סופר: אם יש זה מבורך.

אופיר סופר: דבר נוסף שצריך לומר כאן – זה נכון גם לכפרים ערביים אבל גם לכפרים הדרוזיים בגלל שהם יישובים ותיקים יותר ויש שם המון בעיות של אדמות פרטיות, ובגלל שיש שם בנייה עתיקה כל סוגיית התכנון צריכה אנשים עם התמחות ספציפית בעניין הזה.

אופיר סופר: לכן צריך ועדה ייחודית שגם תאשר וגם ועדה שתתכנן או גוף שיעזור בכל התכנון הזה, וזה פתרון קריטי וחשוב.

אופיר סופר: יכול להיות שאם קשה לנו להתפרס כל כך אז להגדיר שלושה-ארבעה יישובים כפיילוט שאותם גומרים בשנה הזאת ועוד ארבעה יישובים שגומרים אותם בשנה אחר כך.

אופיר סופר: אין שום פטנט אחר, וזה קריטי.

אופיר סופר: חבר'ה צעירים לא מצליחים לבנות ואז זה יוצר מתחים מיותרים.

אופיר סופר: אני גר ביישוב סמוך לחבר הכנסת עסאקלה.

אופיר סופר: אני צורך חלק נכבד מהשירותים שלי במע'אר.

אופיר סופר: זה בא לידי ביטוי בתכנון של הכבישים, וזה בא לידי ביטוי בשטחי הציבור – בהרבה דברים שצריך התמחות ספציפית וטיפול אינטנסיבי.

ג'אבר עסאקלה: אני אנצל את ההזדמנות, חבר הכנסת סופר, כדי להצביע על בעיה נוספת: אחת הבעיות המשמעותיות ביותר היא חוסר בהכנסות עצמיות.

ג'אבר עסאקלה: היישובים הערביים בכלל, והדרוזים בתוכם, בנויים על ארנונה של מגורים שזה לא יכול לקיים מועצות, בזמן שעל הקרקעות של אותם יישובים יושבים גם יישובים יהודיים - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, חבר הכנסת עסאקלה, אתה מעלה סוגיה אחרת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מנסים להבין – יש כסף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מדברים על כסף שיש, ובואו נראה איך אנחנו משתמשים בכסף הזה בצורה מיטבית כדי שלא יהיה המצב הזה שיש פער כל כך גדול בין הכסף שניתן לבין הכסף שמגיע בסוף לביצוע.

ג'אבר עסאקלה: הם - - - במצ'ינג.

ג'אבר עסאקלה: מאיפה יביאו את המצ'ינג?

ג'אבר עסאקלה: אזור התעשייה תשלם את הארנונה במרום הגליל?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברור לי לחלוטין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הסוגיה של המצ'ינג היא בעייתית מאוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה חסם גדול.

חמד עמאר: אני אתן לך את הפתרון – שינוי מבני.

חמד עמאר: כל עוד המדיניות של ועדות התכנון והבעיה לחנוק את היישובים הדרוזיים אנחנו לא נתקדם לא בפרויקטים ולא בתוכניות מתאר.

חמד עמאר: המדיניות ברורה – לא לאפשר להתפתח, לא לאפשר להרחיב.

חמד עמאר: בית ג'ן נמצא בתוך שמורת טבע אז שם בשביל - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עכשיו אתה מתחיל איתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו לא הולכים לשמורות טבע.

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: אנחנו שמרנו על הטבע יותר טוב מכל אחד אחר.

חמד עמאר: אני אומר לך: כל עוד לא יהיה שינוי תפיסה גם באוצר, גם בוועדות תכנון ובנייה ושל כל פקיד שאתה ניגש אליו – לא יהיה שינוי בתפיסת העולם – לא יתקדם שום דבר.

חמד עמאר: יהיה כסף אבל יש תפיסת עולם לתקוע את הכפרים הדרוזיים, לא לתת להם להתפתח, לא לתת להם להרחיב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה, אבל חבר הכנסת עמר וחברי הכנסת המכובדים – אם אתם רק תדברו אנחנו לא נצליח לקדם את הדיון הזה.

חמד עמאר: אנחנו ניתן את הפתרון הכי טוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה שנצליח להגיע גם לאנשי המקצוע שמחכים לנו בזום וגם לשמוע את ראשי המועצות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת רם בן-ברק, בבקשה.

רם בן ברק: תוכנית 959 כמו גם תוכניות אחרות שעושים לחברה הערבית ולחברה הבדואית לוקות בחסר כי מדיניות הממשלה היא לא כזאת שדואגת לתכנון ולהרחבה ולא כזאת שמוכנה או מאפשרת או מעודדת לקחת שטחים של אדמות מדינה ולצרף אותם ליישובים הבדואים וליישובים הדרוזיים.

רם בן ברק: רוב התוכניות הן בתוך האדמות הפרטיות וכך אי אפשר יהיה לעשות תכנון כמו שצריך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רמ"י לא נותנת קרקעות בכלל?

רם בן ברק: כמעט שלא.

רם בן ברק: הכול מתבסס על אדמות פרטיות ועל בנייה בתוך האדמות הפרטיות מה שגורם לתכנון הבעייתי וגורם להרבה מאוד סכסוכי שכנים וגורם לכך שלא יהיו שטחים ציבוריים כמו שצריך.

רם בן ברק: לכן צריך להסתכל על זה כמו שמסתכלים על היישובים היהודיים.

רם בן ברק: אין יישוב יהודי היום, כמו מגדל העמק או יישוב אחר, שמסתכל קדימה ורואה איך התוכנית צריכה להתרחב, ועושים תוכנית שחלקה, לצערנו, פוגע בטבע וחלקה פוגע, לצערנו, בחקלאות.

רם בן ברק: אבל אין ברירה – ערים צריכות להתרחב.

רם בן ברק: ככה צריך להסתכל גם על היישובים הערביים וגם על היישובים הדרוזיים באותה שיטה ועם תכנון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך לזכור שאנחנו מדברים כאן לא רק על בנייה של בתים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מדברים פה על שינוי של תשתיות, של חינוך, של בתי-ספר - -

ע'דיר כמאל מריח: תכף ראשי המועצות ימחישו לנו את הקושי שבסוף לרוב זה חוזר לשאלה אם יש לי או אין לי היתר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת סונדוס סאלח, דברים קצרים, בבקשה.

סונדוס סאלח: כן, בקצרה.

סונדוס סאלח: היישובים הדרוזיים והצ'רקסיים הם חלק מהחברה הערבית.

סונדוס סאלח: אנחנו עדות לכך שבזמן האחרון במשבר הפוגעני ביותר הוא פוגע יותר באוכלוסיות המוחלשות.

סונדוס סאלח: מה הכי קשה כאן?

סונדוס סאלח: שיש תוכנית, ויש אישור כספים, אבל בפועל זה נופל בין הכיסאות ובבירוקרטיות שונות - - - את התוכנית הזאת בשטח בפועל.

סונדוס סאלח: כפי שהזכרת, גברתי היושבת-ראש, זה לא רק בנייה, זה תוכנית חינוך וזה מעבר לכך שלא מאשרים תקציב לתוכנית והרחבת אדמות.

סונדוס סאלח: זה אנשים, זה תלמידים, זה התפתחות תעסוקתית בכל התשתיות – בכלכלה, בחינוך – וזה מאוד חשוב.

סונדוס סאלח: אז, בואו נבחן תוכנית שתגשר על הפערים האלה, ונוכל לצאת כאן בהמלצות, לאמת אותה ולהתחיל את התוכנית כמה שיותר מהר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חברת הכנסת סונדוס סאלח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לפני שנעבור לאגף התקציבים כדי לשמוע את הסוגיות שעלו פה בחסמים אני אשמח לשמוע אתכם, עורך הדין ראדי נג'ם, ראש מועצת בית-ג'ן, בבקשה.

ראדי נג'ם: בוקר טוב.

ראדי נג'ם: אני מצטרף לברכות על קיום המפגש בוועדה.

ראדי נג'ם: זה לא ברור מאליו גם כשניתנת לי ההזדמנות להשמיע את הקול.

ע'דיר כמאל מריח: כל הכבוד לך.

ראדי נג'ם: אני ראש רשות שנה וחצי, אני גם שמאי מקרקעין, אני עורך דין, מתכנן ערים.

ראדי נג'ם: זאת אומרת אני רוצה לשלב את כל הידע הזה בפנים ואיך אני מרגיש בתור ראש רשות.

ראדי נג'ם: קיימים הרבה חסמים.

ראדי נג'ם: הכסף לא מעניין.

ראדי נג'ם: אני אומר לכם – הכסף אצלי לא מעניין.

ראדי נג'ם: מעניין אותי לפרק את כל המוקשים בדרך כדי שאוכל לנצל את התקציב ולגעת בזה.

ראדי נג'ם: קודם כול ההרשאות ניתנות בדיעבד.

ראדי נג'ם: הרשאות של 2018 עדיין תקועות בחשבות של משרד הפנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עדיין?

ראדי נג'ם: עדיין.

ראדי נג'ם: שנית – מצ'ינג.

ראדי נג'ם: אני יישוב שבו 90% כמעט נשען על ארנונה ממגורים, וכל העולם יודע שהארנונה למגורים אינה כלכלית.

ראדי נג'ם: תביאי לי מצ'ינג של מיליון שקל – מאיפה אני יכול לתת?

ראדי נג'ם: מה אני אמור לעשות?

אוסאמה סעדי: מועצה מקומית, מיליון שקל אין לה.

ראדי נג'ם: זה לכביש תחבורה שדיברו פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המצ'ינג נדרש גם לפרויקטים של תשתית?

ראדי נג'ם: נכון.

ראדי נג'ם: אחד המשרדים לוקח על עצמו ואז זה עולה לי פי שלושה.

ראדי נג'ם: אני יכול לעשות שני פרויקטים במקום פרויקט אחד.

ראדי נג'ם: כל סעיף שאני אומר – אפשר לכתוב עליו סמינריון.

ראדי נג'ם: אני מוכן להתנדב ולהגיד גם מה החסם ומה הפתרון.

ראדי נג'ם: אם ייצא לי, לא עכשיו בטח, אני מוכן להתנדב כבעל מקצוע לומר גם מה הפתרונות.

ראדי נג'ם: בעיות תכנון ובנייה – חבר'ה, אל תשכחו שזה הרכב הבעלות על הקרקע.

ראדי נג'ם: צריך חלוקת משאבים צודקת במרכיב הקרקע.

ראדי נג'ם: לא יכול להיות שירחיבו לי מתאר של 1,400 דונם.

ראדי נג'ם: זה הקשה על כל היישובים.

ראדי נג'ם: כמעט 94% הם בבעלות פרטית.

ראדי נג'ם: איפה האיזון פה?

ראדי נג'ם: ועוד מה – מה שאת אוהבת – מתוך 1,400 דונם משאירים לי 250 דונם של שמורת טבע.

ראדי נג'ם: סביבי 114 אלף דונם שמורת טבע.

ראדי נג'ם: אני לא צריך את זה.

ראדי נג'ם: אני אוהב את הטבע, חי את הטבע, נושם את הטבע ורוצה לשמור על הטבע - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל הבנייה היא עדיין צמודת קרקע?

ראדי נג'ם: אני כבר הארכתי מכרזים שלוש פעמים – אף אחד לא רוצה לתכנן בבית ג'ן.

ראדי נג'ם: זה קשה לתכנון, זה קשה לביצוע - -

ע'דיר כמאל מריח: זה מדהים שהכול כזה - - -

ראדי נג'ם: - - מה אני אמור לעשות?

ראדי נג'ם: אחד הפתרונות הוא שצריך להקים ועדת תכנון ובנייה אד-הוק עם סמכויות ועדה מחוזית ולטפל בזה.

ע'דיר כמאל מריח: ייעודית.

ראדי נג'ם: ייעודית.

ראדי נג'ם: למה אני אומר את זה?

ראדי נג'ם: אפשר לקצר את לוחות הזמנים בשביל לגעת בכל בן אדם ובן אדם.

ראדי נג'ם: במקום שאני אשאר כשיש 100 לפניי ואני אחכה לתור שלי, אפשר לקצר לוחות זמנים.

ראדי נג'ם: חצי מהנדס – איך אפשר להתקדם?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה זאת אומרת?

ראדי נג'ם: אני הרחבתי.

ראדי נג'ם: אני מדבר על הכלל, אני לא מדבר עליי עכשיו.

ראדי נג'ם: צריך לחזק גם את השדרה הפיקודית, בעיקר מחלקות הנדסה ויקראו מחלקות הנדסה לחמש שנים ולעשר שנים שיהיו שם כמה מהנדסים, מתכננים, מנהלי פרויקטים – אפשר להתקדם.

ראדי נג'ם: אבל אפשר להתחלק בכסף שלא מנוצל.

ראדי נג'ם: הוכחת הבעלות – יש חוזים שנרכשו לפני קום המועצה, בשנת 1959.

ראדי נג'ם: לך תעביר זכויות על שם המועצה המקומית.

ראדי נג'ם: ומה כותבים שם היועצים המשפטיים שאני אחד מהם?

ראדי נג'ם: העברת הכסף לאחר הוכחת הבעלות של הרשות המקומית שהבעלות רשומה על שמה.

ראדי נג'ם: לכי עכשיו תחתימי את כל הכפרים.

ראדי נג'ם: אני רוצה לקדם פרויקט בשטח של 300 דונם.

ראדי נג'ם: בית קברות שאני מחזיק 50 שנה אני לא יכול להעביר על שמי ולא לחכור אותו.

ראדי נג'ם: למה?

ראדי נג'ם: יש סעיף בחוק של רשות מקרקעי ישראל, סעיף 2ה: "לא תשווק קרקע שיש עליה פלישה".

ראדי נג'ם: אפילו שובך יונים אם יש, אי אפשר.

ע'דיר כמאל מריח: מה שאתה אומר מומחש בטבלה: חיזוק שדרת העובדים – ניצול 4% מסך 30 מיליון.

ראדי נג'ם: שיגידו.

ראדי נג'ם: יש פער בנתונים.

ראדי נג'ם: צריך לשמוע גם את רצפת הייצור.

ראדי נג'ם: אנחנו שם.

ראדי נג'ם: לא יכול להיות שתקבעו לי כל הזמן מה לעשות.

ראדי נג'ם: אחרי 35 אני - - - לא יכול להיות שלא מאמינים לי.

ראדי נג'ם: זאת אחת הבעיות שצורמת לי.

ראדי נג'ם: כל בוקר אני צועק.

ראדי נג'ם: מה, אני לא יודע מה טוב ליישוב?

סעיד אלחרומי: למה יש 30 מיליון לחיזוק שדרת העובדים?

סעיד אלחרומי: למה זה לא נוצל?

סעיד אלחרומי: למה זה 4%?

ראדי נג'ם: אני עכשיו באמצע שינוי מבנה ארגוני.

ראדי נג'ם: מייעדים לך את זה למשהו ספציפי.

ראדי נג'ם: אני רוצה חמישה מהנדסים שיאפשרו לי את זה.

ע'דיר כמאל מריח: הוא טוען שהמדיניות חשדנית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז מה הבעיה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לך 30 מיליון שקל לחיזוק שדרת עובדים ואתה רוצה חמישה מהנדסים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תסביר לי למה זה לא מגיע.

ראדי נג'ם: אומרים לך מה לעשות.

ראדי נג'ם: אומרים לך, למשל, במשרד הפנים שחשוב מנהל משאבי אנוש.

ראדי נג'ם: גם לי חשוב.

ראדי נג'ם: כשמעמידים אחד שהוא בקרבה של הבן של הדוד שלי בגלגול הבא אומרים, זאת קרובת משפחה ולא יכולים לאשר אותה.

ראדי נג'ם: שנה ועדת מינהל השירות.

ראדי נג'ם: למה לעשות את זה?

ראדי נג'ם: אני לא יודע מה הצרכים של היישוב?

ראדי נג'ם: למה צריך לקבוע מישהו ממגדל השן?

ראדי נג'ם: אני מבין מה הוא אומר ומה הדרישות שלו, אבל הוא לא מבין את הצרכים שלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש, לצערי הרב, היסטוריה מספיק גדולה במדינה הזאת של מינוי מקורבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז אולי אם אתה רוצה חמישה מהנדסים תחפש מהנדסים שהם לא קרובים של מישהו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר למצוא חמישה מהנדסים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה זה נתקע?

ע'דיר כמאל מריח: אז בואו נקבל תשובות מהמשרדים.

ע'דיר כמאל מריח: אני אשמח להבין מה המשרדים אומרים.

סעיד אלחרומי: ע'דיר, גם מראשי הרשויות.

סעיד אלחרומי: שדרת העובדים ונושא של 30 מיליון זה מרגיז.

סעיד אלחרומי: אם זה תקוע והרשויות המקומיות לא מצליחות לנצל את זה – זה מרגיז.

ראדי נג'ם: אני באמת לא מתכוון לפגוע באף אחד.

ראדי נג'ם: הגיע הזמן לרענן את השורות ולתקצב גם יציאה לפנסיה.

ראדי נג'ם: אנשים יושבים שם, באים לעבודה ולא באים לעבוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין תקציב לפנסיה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מגזר ציבורי.

ראדי נג'ם: חלק שהוא 30 שנה במקום שייצא לפנסיה כדי לרענן את השורות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה הבעיה?

ראדי נג'ם: לא מאפשרים, אין כסף.

ע'דיר כמאל מריח: אולי תתמקד בהרשאות.

ע'דיר כמאל מריח: תסביר לנו כי זה חסם.

ראדי נג'ם: ההרשאות ניתנות בדיעבד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל הן עדיין ניתנות אז גם אם הן ניתנו בדיעבד זה לא שלקחו לך את הכסף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה יכול להשתמש בו.

ראדי נג'ם: אני רוצה לתכנן עכשיו שיפוץ של בית העם.

ראדי נג'ם: כדי לנצל את ההרשאה בזמן אני צריך מישהו שיתכנן לי.

ראדי נג'ם: מאיפה אני אביא את 50 אלף שקל לתכנון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אנחנו ב-2019 אז מההרשאה של 2018.

קריאות: - - -

חמד עמאר: - - -

ע'דיר כמאל מריח: תסביר את זה.

ראדי נג'ם: אני מקבל את ההרשאה עד סוף השנה.

ראדי נג'ם: מ-2018 כולם יושבים לך על הווריד לסיים את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל כרגע הבנו שאתה יכול להשתמש בכסף הזה גם בשנה שאחרי כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא שהכסף הזה נעלם.

ע'דיר כמאל מריח: לא, זה מוגבל בדד-ליין של 36 חודשים.

ראדי נג'ם: זה מוגבל.

ראדי נג'ם: הם יושבים על העורף - - -

ע'דיר כמאל מריח: עד 36 חודשים נותנים לך לנצל ואומרים לך שהספירה לאחור התחילה לפני שנתיים.

ראדי נג'ם: יש כמה דברים חשובים, למשל, שייתנו גמישות תפעולית, העברת תקציבים ממקום למקום, ממשרד למשרד שאני יכול לבוא ולהעצים את היישוב בתשתיות.

ראדי נג'ם: אני אמרתי, אני שמאי - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גמישות תפעולית זה גם שם קוד מצוין איך אנחנו מצליחים להעביר כספים גם למי שלא צריך לקבל אותם.

ראדי נג'ם: יישוב מעל 12 אלף תושבים – אני בפער של 35 שנים לאחור בתשתיות.

ראדי נג'ם: 12 גנים שכורים – למה צריך להיות כזה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא צריך להיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז אני שואלת – יש הכסף הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה לא השתמשו בכסף הזה כדי לקנות גנים?

ראדי נג'ם: גברתי, אני צריך קרקע חומה?

ראדי נג'ם: קרקע חומה צריך לתכנן - -

ע'דיר כמאל מריח: ראדי, אתה ספציפית בבית-ג'ן.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו גם נעלה את משרד השיכון שאצלו היו 35 מיליון שקל בשביל לניקוז.

ע'דיר כמאל מריח: אבל הם אומרים שהביצוע רק בשנה הבאה.

ע'דיר כמאל מריח: יצאו תמונות מטורפות מבית-ג'ן - -

ראדי נג'ם: - - -

ע'דיר כמאל מריח: הכוונה היא שאתה נואש לניקוז, ואומרים לך, לא אתה לא יכול להשתמש, רק בשנה הבאה תוכל להשתמש.

ע'דיר כמאל מריח: 35 מיליון שאתה לא יכול לגעת בהם.

ראדי נג'ם: אני רוצה לדבר על העקרונות.

ראדי נג'ם: אם מדברים על העקרונות ומפרקים את החסמים האלה – אני כל יום עובר מסלול נינג'ה.

ראדי נג'ם: בכל תחנה שאני עובר אני נתקל במכשול יותר חזק.

ראדי נג'ם: אל תשכחו שהטופוגרפיה ביישובים מאוד קשה, וזה קשה לתכנון, קשה לביצוע - -

ע'דיר כמאל מריח: דמי הקמה.

ראדי נג'ם: קשה בכול, קשה גם לבוא לתושבים ולשכנע אותם עם המשקעים של העבר שהפקיעו להם את הקרקעות – אני לא רוצה להיכנס לזה.

ראדי נג'ם: אבל צריך לתת אמון בראש רשות נבחר שהוא יודע מה הצרכים של היישוב שלו.

ע'דיר כמאל מריח: הוא מדבר על מדיניות חשדנית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון, יש מדיניות כזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש גם היסטוריה - -

ע'דיר כמאל מריח: שהכסף נעלם ולא יודעים איפה הוא.

ראדי נג'ם: מי שיש לו היסטוריה שיבחנו אותו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

ראדי נג'ם: עוד נקודה אחת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בקצרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו חייבים לתת לאחרים.

ראדי נג'ם: יש פיילוט – ואני מברך את מפעל הפיס – בקרקעות של המדינה או של היישוב, אם יש תצהיר של ראש הרשות והיועץ המשפטי ומכתב שיפוי שהקרקע תפוסה על-ידי הרשות ואז אין צורך להעביר את כל המיסוי באמצע.

ראדי נג'ם: צריך לעשות את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה זה הפיילוט הזה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איפה זה עומד?

ראדי נג'ם: מפעל הפיס עשה את זה.

ראדי נג'ם: זה יפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איפה היה הפיילוט הזה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה כבר קיים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוצע?

ראדי נג'ם: קיים, קיים.

ע'דיר כמאל מריח: יש לך דוגמה ספציפית לתת לנו?

ראדי נג'ם: זה אושר בדירקטוריון של מפעל הפיס.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה אושר?

ראדי נג'ם: למשל, במקום להוכיח בעלות שלוקח הרבה זמן להעביר זכויות מאחד לאחר כי זאת שרשרת – היום מספיק שקרקע תפוסה על-ידי הרשות המקומית ולא צריך להוכיח עליה בעלות, אלא מספיק תצהיר של ראש הרשות ותצהיר של היועץ המשפטי עם כתב שיפוי.

ראדי נג'ם: ואז הקרקע נחשבת שלך ואפשר להעביר לך כסף.

ראדי נג'ם: למה משרד הפנים לא יעשה את זה?

ראדי נג'ם: יש לי עסקה אחת שהיא חסם תכנוני ביישוב שאני מנסה לפרק אותו במשך שנה.

ראדי נג'ם: משפחה שכולה, עשיתי עסקת חליפין, כסף של משרד השיכון, קרקע של הרשות המקומית – אומרים לי להפקיע את דירת המגורים למשפחה השכולה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נכנסים כאן קצת ליותר מדי – בסדר, אני חושבת שהנושא ברור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רפיק מרעי, ראש מועצת חורפיש, בבקשה.

רפיק מרעי: תודה רבה.

רפיק מרעי: אני קודם כול, מודה לך על ההזמנה להשמיע את הקול שלנו.

רפיק מרעי: קודם כול אנחנו בעדה מגנים בתוקף את הרצח שקיים במגזר הערבי ובמגזרים האחרים.

רפיק מרעי: לכן הרצח הזה צריך להיפסק.

רפיק מרעי: החסם המרכזי, חברים, זה השלטון המקומי במדינת ישראל והממשלה והשרים – הם עושים את החסמים למגזר שלנו כדי שלא נוכל להתקדם.

רפיק מרעי: הרבה חסמים קיימים בפועל.

רפיק מרעי: אני נותן דוגמאות: תוכניות מתאר – לפני 12 שנים התחלתי בתוכנית מתאר, כולם בירכו על תוכנית מתאר, ועד היום – ואני צופה שגם בעוד שנתיים ושלוש שנים – אני לא יכול לקבל תוכניות מתאר מוגמרות.

רפיק מרעי: למה?

רפיק מרעי: כי אין מספיק כסף.

רפיק מרעי: מינהל התכנון לא מספק כסף, גם החסמים של ייעוד הקרקע וכל מיני דברים אחרים.

רפיק מרעי: לכן החסמים האלה לא נותנים לנו גם לבנות את הבית.

אוסאמה סעדי: זה שעדיין אנחנו מדברים על תוכנית כוללנית – עוד לא הגענו למפורטת.

ע'דיר כמאל מריח: עוד לא הגענו למפורטת.

רפיק מרעי: יש לי צווי הריסה בכפר חורפיש בגלל שאנשים לא יכולים לבנות על קרקע פרטית.

רפיק מרעי: הם גם חוסמים אותנו לבנות בתים על קרקע פרטית, וזה הדבר שנוגע לכולם ומפריע לכל הכפר שלי.

רפיק מרעי: דברים אחרים: חוסר שקיפות בייחוס תקציבים לתוכניות ולסטטוס ביצוע - - - חסר זה חסר לנו ממש.

רפיק מרעי: יש גם חוסר גמישות בפעילות וייעוד הכספים.

רפיק מרעי: אין גמישות ממשרדי ממשלה, אין גמישות משרים, אין גמישות ממשרדים.

רפיק מרעי: החסם המרכזי ביותר הוא הסרת החסמים האמיתיים בבעלות קרקע ועיכוב הכספים, קושי בהקלות - - - עיכוב באישור הרשאות תקציבים בזמן תוקף קצר - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רק אנסה לכוון אותך, אם אתה יכול, כי אתה חוזר על דברים שהם חשובים מאוד אבל שנאמרו כבר, ואני רוצה שנצליח להספיק לעבור לרשויות.

רפיק מרעי: הרשאות תקציביות מעוכבות שנה ושנתיים – נכון שאומר - - - ניתן לכם עוד שנה – למה שאני אבנה לפני שנתיים בכסף הזה?

רפיק מרעי: מדוע?

רפיק מרעי: הכסף הזה צריך להיות מותאם להיום ולא למחר או בעוד שנה ב-2021.

רפיק מרעי: אני אתן דוגמה על כפר חורפיש – יש לי מוועדת גבולות סיפוח של 1,200 דונם.

רפיק מרעי: הסיפוח הזה ממעלה יוסף מ-2015.

רפיק מרעי: זה עמד על שולחן שר הפנים מ-2015 עד היום, והוא עדיין לא חתם.

רפיק מרעי: זה מעכב לי תוכניות מתאר ומעכב לי בנייה.

רפיק מרעי: חברים, אין לי מגרש כדורגל לצעירים כי אני לא יכול לבנות תוכנית ואין לי תוכנית בגלל חתימה של שר.

רפיק מרעי: זאת הבירוקרטיה של הממשל שלא נותן ולא עוזר בדברים האלה.

רפיק מרעי: אלה דברים מאוד חשובים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמתם לנו את החסמים העיקריים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אנסה לעשות את הדיון הזה כמה שיותר שנוכל להתקדם לדברים ענייניים ומעשיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בואו ננסה לבדוק את סוגיית תהליכי התכנון ואת אותה דרישה שלכם שנשמעת לי מוצדקת לוועדה מיוחדת אד-הוק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ממינהל התכנון נמצאת איתנו בזום מיכל מריל, מנהלת אגף תכנון ובקרה, בוקר טוב לך, גברת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מקווה ששמעת את הדיון מתחילתו.

מיכל מריל: אני שמעתי את הדיון.

מיכל מריל: אני מכירה את היישובים הדרוזיים היכרות טובה מאוד, אני מלווה אותם כבר כמה שנים בתכנון ואני מאוד מבקשת שתיתנו לי את האפשרות להציג קצת נתונים ולהסביר את המצב כי אני פשוט מרגישה שיש פה אי דיוקים כאלה ואחרים.

מיכל מריל: ברשותכם, אני מאמינה יותר בהצגת נתונים.

מיכל מריל: הניצול התקציבי, יש בו עיוות מסוים מכיוון שהתוכניות מתקדמות בצורה לא רעה ביחס לחסמים שקיימים היום.

מיכל מריל: הפערים בין החיוב לבין ההרשאות שנתנו נובעים מכל מיני סיבות, בין היתר, מכיוון שההרשאות שניתנו נעשו לפי אומדנים מסוימים, והרשויות שהתקשרו עם צוותי התכנון התקשרו בתקציבים נמוכים יותר.

מיכל מריל: לכן נראה כאילו הניצול הוא לא מלא.

מיכל מריל: לכן, ברשותכם, אני מעדיפה להציג את הנתונים כהווייתם ולא להתייחס דווקא להיבטים התקציביים.

מיכל מריל: אם אנחנו נסתכל על תוכניות המתאר של היישובים האלה, לכל היישובים האלה יש תוכניות מתאר.

מיכל מריל: אנחנו מדברים על שמונה יישובים שיש להם תוכניות מאושרות, אנחנו מדברים על שבעה יישובים שיש להם תוכניות שנמצאות בתהליכים סטטוטוריים מתקדמים בוועדות התכנון, ואנחנו מדברים על יישוב אחד שנמצא בתהליך תכנון מתקדם.

מיכל מריל: בכל היישובים האלה אנחנו מדברים על תוספות של 21 אלף דונם של הרחבות לטובת תכנון ופיתוח של מבני מגורים או של מבני ציבור.

קריאות: מה היחס בין קרקע פרטית לעומת קרקע - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, חברים, אי אפשר ככה.

מיכל מריל: סליחה, אני ממש מבקשת שתיתנו לי - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את יכולה להתייחס לשאלה מה היחס של קרקע פרטית בתוך אלפי הדונמים האלה?

ע'דיר כמאל מריח: מיכל, אני מבקשת בלי הקדמות.

ע'דיר כמאל מריח: יש לנו נתונים ומספרים.

מיכל מריל: אני לא בהקדמות.

מיכל מריל: אני ממש בנתונים.

מיכל מריל: אני מדברת על תוספת בכל התוכניות האלה – תוספת של כ-37 אלף יחידות דיור.

ע'דיר כמאל מריח: גברתי, זאת לא השאלה.

ע'דיר כמאל מריח: אני אשמח שתעני לי על השאלה.

ראדי נג'ם: - - -

ע'דיר כמאל מריח: רגע, ראדי - -

ראדי נג'ם: - - - קרקע פרטית.

ראדי נג'ם: אנחנו מכירים ואנחנו בעלי מקצוע.

ראדי נג'ם: הגיע הזמן - -

מיכל מריל: ראדי, אני מאוד מבקשת, תנו לי להשלים כי התמונה מעוותת.

מיכל מריל: אני רוצה לדבר על התוכניות המפורטות ועל החסמים.

ראדי נג'ם: לא.

ראדי נג'ם: מה היחס בין קרקע פרטית ללא פרטית?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז תנסי פחות לדבר באופן כללי.

מיכל מריל: במקומות שבהם יש אפשרות להוסיף קרקע מדינה אנחנו עושים את המיטב - -

ע'דיר כמאל מריח: גברתי, לא, לא - - -

ראדי נג'ם: למשל, אצלי 6%.

ראדי נג'ם: יש לי מתחם של 380 דונם – 0.01% קרקע מדינה - - -

קריאות: - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברי כנסת יקרים - -

ע'דיר כמאל מריח: אולי נהיה קונקרטיים אם יורשה לי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אפילו לא נתת לה אפשרות להציג את הדברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת, בואו ניתן לה כמה דקות להציג את הדברים ואחר כך ננסה לקיים דיון עם שאלות ותשובות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, אנחנו נשתדל לא להפריע לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל, אם אפשר, להתמקד.

מיכל מריל: אני ממש מתנצלת, אבל אני רוצה שתבינו את התמונה במלואה כי זה לא נכון להגיד שאין תוכניות.

מיכל מריל: אם אנחנו מדברים עכשיו על תוכניות מפורטות – קודם כול חשוב להבין שאנחנו לא מחכים לתוכניות המתאר שיאושרו.

מיכל מריל: אנחנו מקדמים את התוכניות המפורטות במקביל.

מיכל מריל: אנחנו לא מקבלים בטור, אלא במקביל.

מיכל מריל: מינהל התכנון מקדם כ-38 תוכניות מפורטות בכל 13 היישובים שתחת החלטת הממשלה; אנחנו מדברים על שש תוכניות שכבר אושרו; תוכנית אחת לקראת אישור, תוכנית אחת בשלב הפקדה, שלוש תוכניות כבר הוגשו לוועדה המחוזית.

מיכל מריל: - - - תוכניות כבר נמצאות לקראת דיון לקראת הגשה לוועדה המחוזית - -

ע'דיר כמאל מריח: גברתי, אתם עושים עבודה נהדרת.

ע'דיר כמאל מריח: לא זאת השאלה – השאלה היא לבדוק מהם החסמים.

ע'דיר כמאל מריח: כיצד את יכולה לענות לי?

ע'דיר כמאל מריח: תכנון מפורט בקרקע פרטית – הוקצה לזה 10 מיליון.

ע'דיר כמאל מריח: מה שמנוצל זה 9.5%.

ע'דיר כמאל מריח: חסמי תכנון ופיתוח – מה שנוצל מתוך 95 מיליון זה 22%.

ע'דיר כמאל מריח: כיצד גברתי יכולה לענות לי על השאלות האלה?

מיכל מריל: אי אפשר לעשות דיון כללי כזה בלי להבין את המהות.

ע'דיר כמאל מריח: זאת בדיוק הנקודה - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ע'דיר - -

מיכל מריל: אם תיתנו לי להגיד אני אסביר לכם איך אנחנו עובדים ומה המתודולוגיה שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסדר גמור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת מחברי הכנסת לתת לגברת לדבר מספר דקות.

ג'אבר עסאקלה: - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, אי אפשר כל שנייה להתפרץ.

ג'אבר עסאקלה: כל נציג ממשלה שמופיע פה, במקום שידבר כללית – אם הם מבינים את המורכבויות של היישובים הערביים בכלל ושל הדרוזים בפרט, שיתייחסו איך זה בר-ביצוע בשטח.

ג'אבר עסאקלה: כי באופן כללי על הנייר - - -

יוסף דרזנין: אני מבקש לתת למיכל להגיב.

יוסף דרזנין: אני, במקרה, נמצא פה פיזית.

יוסף דרזנין: היא עושה עבודת קודש - -

רפיק מרעי: אני אומר לך כבעל מקצוע – אחוז המימוש 30% על קרקע בבעלות פרטית.

רפיק מרעי: אתה לא תחייב אותי - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת מכם לתת לגברת ממינהל התכנון חמש דקות לדבר בלי הפסקה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל מריל: תודה רבה, היושבת-ראש.

מיכל מריל: במשך שלוש-ארבע שנים אנחנו מלווים את התכנון המפורט ובחרנו במתודולוגיה שמתאימה ליישובים האלה.

מיכל מריל: הקמתי צוות יועצים שמתמקד רק בקידום התוכניות ביישובים הדרוזיים.

מיכל מריל: אנחנו מנסים להתאים את המודל התכנוני ליישובים האלה.

מיכל מריל: על מה אני מדברת?

מיכל מריל: מדובר על יישובים שבהם, כמו שראדי אמר, מעל 90% בבעלות פרטית.

מיכל מריל: אין לנו יכולת לשנות את המציאות הזאת.

מיכל מריל: איפה שיש קרקע מדינה אנחנו מנצלים את קרקע המדינה הזאת לשני דברים: א', לטובת שטחי ציבור.

מיכל מריל: אנחנו בקשר עם רמ"י כדי שיאפשרו לנו גם להשתמש בקרקע הזאת לטובת שטחי ציבור, ואנחנו עושים את זה וראשי הרשויות יודעים את זה.

מיכל מריל: במקום שזה אפשרי אנחנו עושים את זה.

מיכל מריל: אבל אנחנו גם רוצים לנצל את הקרקע הזאת לטובת דיור ציבורי, לטובת יחידות דיור, לטובת אלה שאין להם קרקע.

מיכל מריל: צריך להבין שביישובים האלה הרבה מאוד מהקרקע נשלטת על-ידי מעט משפחות.

מיכל מריל: גם זאת סוגיה לא פשוטה.

מיכל מריל: בנוסף לזה צריך להבין שביישובים שבהם מעל 90% הבעלויות הן פרטיות קשה מאוד לייצר מערכת דרכים היררכית, לייצר שטחי ציבור בלי שבעלי הקרקע יסכימו להפריש חלק מהחלקה שלהם.

מיכל מריל: זאת דרמה, זה עניין מהותי.

מיכל מריל: אם תשאלו אותי זה אחד החסמים המרכזיים כדי לקדם את התוכניות האלה, ואנחנו פועלים בעניין הזה בכמה מישורים.

מיכל מריל: קודם כול אנחנו מקדמים את התוכניות האלה בפורמט של איחוד וחלוקה.

מיכל מריל: אני יודעת שבהתחלה הייתה התנגדות גדולה מאוד לעניין הזה של איחוד וחלוקה, אבל צריך להבין שאין דרך אחרת.

מיכל מריל: כי אם התושבים לא יבינו שהם צריכים להפריש אחוז מסוים מהשטח שלהם לטובת שטחי ציבור, לטובת גנים ופארקים לילדים שלהם, לטובת טיפת חלב, לטובת מרכזים קהילתיים, לטובת בתי-ספר וגני ילדים אי אפשר יהיה לקדם את התוכניות האלה – אני אומרת את זה על השולחן.

מיכל מריל: במהלך שלוש השנים האלה עשינו תהליך מאוד עמוק ומאוד מסיבי, ואחד היתרונות שאיתם אנחנו עובדים זה הנושא של שיתוף הציבור.

מיכל מריל: ראש מועצת מע'אר יודע שאני מעכבת תוכנית היום מכיוון שאני לא מצליחה לגייס את המועצה כדי שירתמו את בעלי הקרקע וכדי שנקדם מהלך ציבורי שבעלי החלקות שותפים לו.

מיכל מריל: לעומת זאת בדלית-אל-כרמל קידמנו 2,600 יחידות דיור עם החלטה להפקדה אחרי מהלך גדול מאוד של שיתוף התושבים והגעה להסכמות.

מיכל מריל: בהתחלה התהליך הזה היה מאוד קשה – אף אחד לא הסכים להפריש מהקרקע שלו, אבל אחרי שהלכנו והסברנו וישבנו לילות כימים – צוות תכנון מסור עשה עבודה מצוינת.

מיכל מריל: ותחשבו שכל הדבר הזה לבקש מבעלי הקרקע להפריש שטח מהחלקה שלהם נלווה לדברים אחרים: לצורך לעמוד באמות מידה מקצועיות, לצורך לעמוד בהנחיות כלליות של משרדי ממשלה של רוחב דרכים, של שיפועים שלא עומדים בתקנים.

מיכל מריל: היישובים האלה נמצאים בטופוגרפיה מאוד מאתגרת.

מיכל מריל: תחשבו שמכלול הנסיבות האלה של עלויות, של טופוגרפיה, של מנטליות דפוסי הדיור, התאמה לאמות מידה מקצועיות, התאמה לתקנים ולכללים של משרדי הממשלה מייצרים מציאות מאוד קשה, ואנחנו מתגברים עליה – תאמינו לי – בדם, יזע ודמעות.

מיכל מריל: אני מזמינה אתכם ואני יכולה לעשות לכם הרצאה ולהסביר לכם על כל יישוב ועל כל תוכנית ותוכנית – מה עשינו ולאן הגענו ואיך פתרנו את הבעיות, איך אנחנו פותרים ואיפה אנחנו לא יכולים לפתור.

מיכל מריל: יש יישובים שאנחנו פשוט לא יכולים לפתור את הבעיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לשאול אותך שאלה אחת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': קודם כול, אני מאוד מעריכה את הדרך שבה את מציגה את הדברים, ונשמע שאת אכפתית וזה חשוב לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז, קודם כול, אני שמחה לשמוע את זה ולראות את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לשאול אותך – עלתה פה שאלה האם אין צורך בעינייך להקים ועדה מיוחדת שתקום אד-הוק לנושא היישובים הדרוזיים והצ'רקסיים שתמלא תפקיד של ועדה מחוזית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': משהו בהליך הזה, אם זה ייעשה בצורה כזאת, זה יקצר תהליכים.

מיכל מריל: אני יכולה לומר לך שעמדתי החד-משמעית היא לא.

מיכל מריל: למה?

מיכל מריל: כי הבעיה כרגע היא לא במוסדות התכנון.

מיכל מריל: הדיונים במוסדות התכנון נעשו קצרים יותר.

מיכל מריל: במקומות שבהם אני מלווה את התכנון יש לנו אור ירוק ואנחנו מכניסים את התוכניות לדיון.

מיכל מריל: תאמינו לי שזאת לא הבעיה.

מיכל מריל: הבעיה היא בשלב התכנון.

מיכל מריל: כשאנחנו מסיימים תכנון, וצוות תכנון עובד ימים ולילות במשך שנתיים והמסמכים כבר מוכנים, ואז בא - - - ואומר לי, אני להכניס עוד שטחים או שבעל הקרקע הזה לא מבסוט אחרי שהוא כבר אמר לנו "כן", אז תחשבי מה זה עושה לתוכנית ולמצב שבו אנחנו כבר סיימנו את מסמכי התוכנית ורוצים להגיש את התוכנית, אבל עכשיו צריך לשנות את הכול.

מיכל מריל: מאיפה יש תקציב לשנות את כל המסמכים?

מיכל מריל: מאיפה יש תקציב לשנות את כל טבלאות האיזון שהשמאים עובדים עליהם?

מיכל מריל: אתם צריכים להבין שהדברים הם לא חד-חד-ערכיים.

מיכל מריל: יש הרבה צדדים למטבע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה.

מיכל מריל: ואם ראשי הרשויות לא יירתמו לתהליך הזה, לא יהיו סוכני שינוי - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מיכל, אני מבקשת, אני רוצה שנקדיש את שבע הדקות הבאות לשאלות שיפנו אלייך חברי הכנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אפשר שיהיו שאלות קצרות ותשובות קצרות כדי שנקדם את הדיון הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצטרף אלינו חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, נציגי משרדים, מנכ"ל המשרד.

משה ארבל: אני רק רציתי, בבקשה, למקד שאלה ספציפית בנושא תכנון על אדמות מדינה.

משה ארבל: אבל אני ממקד את הנושא של התכנון על אדמות מדינה דווקא בבנייה רוויה - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת שאלה מצוינת.

משה ארבל: - - אופי רבים מהיישובים הוא בנייה כפרית.

משה ארבל: בהינתן שיש כוונה לקדם תוכניות ותמ"ליות או לא ותמ"ליות לבנייה רוויה – וזה קיים גם בחלק מהיישובים המוסלמים – בכפר מנדע הייתה עכשיו שכונה חדשה עם בנייה רוויה – האם לוקחים בחשבון את האפשרות הזאת?

משה ארבל: הסוגיות שאת העלית לגבי בנייה ובעלי קרקע שמסרבים היא לא רלוונטית באדמות מדינה.

משה ארבל: לכן אם באמת מקדמים שינוי משמעותי שיאפשר התפתחות ויאפשר לדור הצעיר להישאר ביישוב אבל עם בנייה רוויה זה גם חשוב יותר מבחינה סביבתית וגם בנוסף יכול לתת מענה הרבה יותר אפקטיבי.

מיכל מריל: עמדתנו החד-משמעית היא שאנחנו נשמח מאוד לקדם תוכניות בבנייה רוויה.

מיכל מריל: הבעיה היא שביישובים האלה כמעט אין קרקע מדינה.

מיכל מריל: במקומות שיש קרקע מדינה, כמובן, אנחנו מעלים את הצפיפות וכמות גדולה יותר של יחידות דיור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה אי אפשר לבנות בנייה רוויה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם לבעל קרקע פרטית משתלם לבנות בניין שיש בו שש דירות ולא רק בית אחד.

מיכל מריל: נכון מאוד.

מיכל מריל: את בדיוק נוגעת בנקודה הרגישה.

מיכל מריל: אני אסביר לך: בתוכניות בקרקע פרטית אנחנו מקדמים תוכניות בתוך העלאת הצפיפות - -

קריאות: - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רגע, אי אפשר לשמוע.

מיכל מריל: - - את לא יכולה לכפות על בעל קרקע לממש את הבנייה - -

חמד עמאר: - - -

ע'דיר כמאל מריח: - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, אנחנו לא מצליחים לשמוע אותך כי חברי הכנסת מדברים כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת – אי אפשר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בגלל שזה בזום ובגלל שהיא רחוקה היא לא שומעת ואתם מדברים ואנחנו לא שומעים אותה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא נשאלה שאלה – תנו לה לענות, בבקשה.

מיכל מריל: אני אענה שוב: אנחנו חסידים של בנייה רוויה.

מיכל מריל: אנחנו, כמובן, רוצים לאפשר בנייה רוויה בכל יישוב דרוזי או ערבי כי אנחנו חושבים שזה המקום והפתרון העתידי לכל אלה שאין להם קרקע, לכל מחוסרי הדיור.

מיכל מריל: אבל צריך להבין שביישובים הדרוזיים, כמו שראדי אמר, מעל 90% זה קרקע פרטית, אין קרקע מדינה.

מיכל מריל: איפה שהייתה קרקע מדינה צמודה צירפו את זה במסגרת תוכניות המתאר, ויש מקומות שבהם מקדמים תכנון בקרקע מדינה ובאמת עולים לגובה.

מיכל מריל: להגיד לכם כמה זה יתממש?

מיכל מריל: הלוואי, אני מאוד מקווה - -

ע'דיר כמאל מריח: איפה למשל?

מיכל מריל: - - אבל זאת קרקע פרטית - -

ע'דיר כמאל מריח: אבל בסקטור הדרוזי אין אף בנייה רוויה לגובה על קרקע של מינהל.

ע'דיר כמאל מריח: תני לי דוגמה אחת.

ע'דיר כמאל מריח: אם זה היה בסכנין – סכנין זה לא דרוזי.

מיכל מריל: זה לא רק במגזר הדרוזי, זה גם במגזר הערבי.

ע'דיר כמאל מריח: איפה במגזר הדרוזי?

מיכל מריל: במגזר הדרוזי - -

ראדי נג'ם: אבל היא מכירה את המגבלה.

ראדי נג'ם: היא אומרת שלא ניתן - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': קבענו שהיא עונה לשאלות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנא, תשלימי את תשובתך, בבקשה, תודה.

מיכל מריל: אני שוב חוזרת: ביישובים הדרוזיים כמעט אין לנו קרקע מדינה.

מיכל מריל: במקום שיש קרקע מדינה – מקדמים.

מיכל מריל: בירכא מנסים לקדם ותמ"לית על קרקע מדינה שברובה מכיוון שיש עירוב של קרקע פרטית וקרקע מדינה נתקלים בחסמים של קרקע פרטית של אנשים שלא מוכנים - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את יכולה להסביר לנו מה הבעיה לבנות בנייה רוויה בקרקע פרטית?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא נבנית בתל-אביב ככה.

מיכל מריל: אני יכולה להסביר.

מיכל מריל: בקרקע פרטית אנחנו מחלקים את הקרקע למגרשים.

מיכל מריל: כשאנחנו מחלקים את זה למגרשים כל בעל קרקע מקבל את המגרש שלו או גם מהשותפים שלו – בכל מקום שאנחנו יכולים לחלק אנחנו מחלקים, והשותפים שלו – הבנים, היורשים שלו – מקבלים מגרש.

מיכל מריל: בעיקרון אנחנו העלינו את הצפיפות.

מיכל מריל: אם היום בדלית-אל-כרמל אנחנו מדברים על יחידה אחת או שתי יחידות דיור לדונם היום בתוכנית שהוחלט להפקיד אנחנו מדברים על שמונה יחידות דיור לדונם.

מיכל מריל: השאלה היא כזאת: את יכולה לכפות על בעל קרקע להקים בניין של ארבע קומות?

מיכל מריל: את לא יכולה לכפות עליו את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם זה ישתלם לו אני לא אצטרך לכפות את זה עליו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם הוא ירוויח מזה כסף יכול להיות שהוא ירצה לעשות את זה.

ע'דיר כמאל מריח: - - - יזמות נדל"נית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם יהיו דירות לכל הילדים שלו אז אולי הוא כן ירצה.

מיכל מריל: הבעיה היא שאין שכירות בקרקע ואין פעילות נדל"נית ביישובים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין פעילות נדל"נית?

ע'דיר כמאל מריח: חייבים לפתח את היזמות הנדל"נית.

ע'דיר כמאל מריח: חייבים.

חמד עמאר: - - -

ע'דיר כמאל מריח: חמד, זה בדיוק זה, זה חוזר לתכנון.

חמד עמאר: הדיון הוא לא במקום הנכון.

חמד עמאר: במגזר הדרוזי שאני חי איתו עברנו לבנייה רוויה לא מרצוננו.

חמד עמאר: אין אבא שלא בונה מעל הבית שלו ומעל הבית שלו ומעל הבית שלו.

חמד עמאר: יש קרקע – יש בנייה רוויה - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל ככה צריך - -

חמד עמאר: - - יש בנייה רוויה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': - - אי אפשר שכל אחד יגביל את מדינת ישראל, אני מצטערת.

חמד עמאר: אפילו בחלקות לחיילים משוחררים.

חמד עמאר: פעם היו נותנים חצי דונם לחייל משוחרר, היום חיילים משוחררים מקבלים חצי דונם לארבעה אנשים – ארבע יחידות דיור.

חמד עמאר: אנחנו עברנו לשם.

חמד עמאר: כל בעל קרקע פרטית שרוצה לבנות חמש קומות להשכיר או למכור – זה לא החסם, יש את זה היום בעוספייה, בשפרעם ובכל מקום.

חמד עמאר: אני רוצה שכל בעל קרקע פרטית דרוזי, תהיה לו אפשרות להוציא היתר בנייה, שלא יחטוף קנס או צו הריסה.

חמד עמאר: בזה אנחנו רוצים לקדם, לא להיתקע עכשיו עם השאלה על רוויה או לא רוויה.

חמד עמאר: אנחנו דנים בזה כל כך הרבה זמן כאן בוועדה - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי זה חלק מהראייה שמסתכלת קדימה - -

ע'דיר כמאל מריח: - - -

חמד עמאר: היום עברנו לזה, אנחנו לא שם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': - - -

חמד עמאר: אני אתן לך דוגמה מהבית שלי.

חמד עמאר: אחים שלי – לכל אחד יש שלושה בנים מעליו.

חמד עמאר: זה קורה בבנייה רוויה.

חמד עמאר: אין מקום חנייה כי זה בתוך היישוב.

חמד עמאר: אף אחד לא יכול לחנות.

חמד עמאר: כולם חונים קילומטר מהבית שלהם.

חמד עמאר: אבל אנחנו עברנו לבנייה רוויה – זאת לא הבעיה שלנו.

חמד עמאר: הבעיה שלי עכשיו היא איך אני מסיר את החסמים, איך אני מדבר על תוכנית מתאר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אני שואלת אותך דווקא בגלל שאתה נותן לי את הדוגמה הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, אני שואלת את זה כי אני רוצה לדעת ולהבין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש היום בעשרות מקומות בארץ פרויקטים של פינוי-בינוי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אתה מוריד את הבית הזה ובונה בניין עם חנייה ושיהיו חמש קומות לכל הילדים והנכדים – זה לא היה משתלם לך?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, אני שואלת.

קריאה: אתה לא יכול, זה לא אפשרי.

קריאות: - - -

ראדי נג'ם: גם כאחד שהיה שותף בתכנון ארבעים מתחמים - -

ע'דיר כמאל מריח: והעז לדבר על - - -

ראדי נג'ם: - - בקרקע פרטית את לא יכולה לחייב את הבן אדם לעשות עסקת קומבינציה.

ראדי נג'ם: מה שכן יכולים לעשות – בתוכניות נקודתיות עם ערבות מדינה לממן את עלויות הבנייה – כי לבן אדם אין כסף ואין לנו נדל"ניסטים מי-יודע-מה – בתור ראש רשות אני לא אכניס רגל זרה לבית-ג'ן שמישהו יבוא וייקח לי חצי מהקרקע.

ראדי נג'ם: אם המדינה תהיה ערבה לעלויות הבנייה בתוכניות נקודתיות – מי שרוצה, יכול להיות שזה אפשרי.

ראדי נג'ם: אבל את לא יכולה להשליך את זה על כולם.

קריאות: - - -

ראדי נג'ם: עוד נקודה אחת:

ראדי נג'ם: הרכב הבעלות על הקרקע – 30% מהתושבים מחזיקים ב-70% משטח הקרקע.

ראדי נג'ם: זה משפחות - - - כמו אריסים של האנגלים.

ראדי נג'ם: זאת הבעיה.

ראדי נג'ם: לא לכולם יש אותה מידה.

ראדי נג'ם: שם חלוקת הקרקע לא סוציאלית.

ע'דיר כמאל מריח: אפשר לשאול את גברת מריל שאלה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאלה אחרונה.

ג'אבר עסאקלה: שתי התייחסות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, לא, חבר הכנסת עסאקלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ע'אדיר שאלה אחת ואתה שאלה אחת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ע'אדיר, בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: גברתי, מתוך סך ההרחבות כמה הרחבות בוצעו על קרקע פרטית וכמה על קרקע מדינה?

מיכל מריל: אין לי כרגע נתונים להגיד לך, אבל אני יכולה להגיד לך מתחושת הבטן שלי שהרוב זה על קרקע פרטית מכיוון שיש מעט מאוד קרקעות מדינה שהן צמודות ליישובים האלה.

מיכל מריל: אי אפשר לצרף קרקעות מדינה שהן במרחקים של קילומטרים מהיישובים האלה.

מיכל מריל: פשוט אי אפשר לפרוס תשתיות.

ע'דיר כמאל מריח: אבל האם יש לכם חזון או אסטרטגיה רב-שנתית, מין חזון כזה ויעד שאתם מכוונים אליו שתפתחו גם פיילוטים של שכונות רוויות על קרקע מדינה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אפשר תשובה קצרה.

מיכל מריל: אנחנו לא הגורם המפתח, אנחנו הגורם המתכנן.

מיכל מריל: אני שוב אומרת – באותם המקומות שבהם יכולנו לצרף קרקע מדינה, צירפנו.

מיכל מריל: אני אתן לך דוגמה ספציפית: ביישוב הקטן עין-אל-אסאד שלא שומעים עליו הרבה – אני קידמתי לו תוכנית מתאר כוללת.

מיכל מריל: הוספנו לו כמה שטחים לפיתוח.

מיכל מריל: במקביל התקדמה תוכנית מפורטת ליער שפר של קק"ל.

מיכל מריל: התוכנית הזאת חדרה לאותו תחום שאנחנו רצינו לקחת כקרקע מדינה לטובת פיתוח של היישוב - -

ג'אבר עסאקלה: חסמו אותנו.

מיכל מריל: - - חברנו עם קק"ל, חברנו עם הוועדה המחוזית, שינינו את התוכנית, הורדנו את השטח של היער והעברנו את זה לתחום של עין-אל-אסאד.

מיכל מריל: ככה אנחנו עושים.

מיכל מריל: במקומות שאנחנו יכולים להוסיף קרקע מדינה אנחנו מוסיפים.

מיכל מריל: אני אתן לך דוגמה נוספת: ביישוב ראמה אישרנו לפני שנתיים תוכנית מתאר כוללנית, והיום יצאנו לתכנון מפורט בשכונה הדרומית.

מיכל מריל: שם אנחנו מתכננים כ-900 יחידות דיור על קרקע מדינה מבנייה רוויה וככה נקבע גם בתוכנית הכוללנית.

מיכל מריל: אנחנו מתכננים את זה, אנחנו לא הגורם המפתח.

מיכל מריל: יש הרבה מאוד חסמים בשלב של פיתוח.

מיכל מריל: זה כבר משרדים אחרים.

מיכל מריל: אבל אנחנו מאוד מיינדד לנושא הזה.

מיכל מריל: איפה שאפשר לצרף קרקע מדינה אנחנו מצרפים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לעבור לאגף תקציבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: כמה התייחסות: קודם כול, אני רוצה להגיד לך שאני עבדתי בשיתוף ציבור בתוכנית של עין-אל-אסאד.

ג'אבר עסאקלה: אני יודע מה קורה שם.

ג'אבר עסאקלה: זאת אחת התוכניות המוצלחות ביותר, לדעתי.

ג'אבר עסאקלה: אבל מה שקורה הוא שהמתכננים והמשרדים הממשלתיים רוצים להפוך את כל הכפרים לקריית אתא.

ג'אבר עסאקלה: בכל תוכנית מתאר כתוב בחזון של היישוב: "לשמר את האופי הכפרי" וכולי.

ג'אבר עסאקלה: היה פה חבר כנסת סופר שגר סמוך מאוד למע'אר שזה יישוב כפרי לגמרי ועליהם לוחצים לבנייה רוויה.

ג'אבר עסאקלה: אז, למעשה, זה שונה מיישוב ליישוב.

ג'אבר עסאקלה: יש יישובים שצריכים לשמר את האופי הכפרי החקלאי שלהם, כמו עין-אל-אסאד, בית-ג'ן ואחרים; ויש יישובים שהפכו להיות ערים.

ג'אבר עסאקלה: הערים האלה מתקיימות על מינימום שטח בלי תשתיות והבנייה הרוויה קורית מתוך אילוץ ולא בגלל שמישהו מתכנן את זה.

ג'אבר עסאקלה: החסם המשמעותי ביותר הוא חסם האיחוד והחלוקה.

ג'אבר עסאקלה: אני אומר שיש שינוי.

ג'אבר עסאקלה: השינוי קורה לאט-לאט.

ג'אבר עסאקלה: בכמה יישובים היום הבעלים מסכימים לאיחוד וחלוקה, ומסכימים לתת 40%-30% מהקרקע שלהם למטרות ציבוריות.

ג'אבר עסאקלה: זה קורה ומתחיל לקרות.

ג'אבר עסאקלה: במע'אר זה מתחיל לקרות.

ג'אבר עסאקלה: יש תמיד כמה אנשים שיתעקשו, אבל זה קורה.

ג'אבר עסאקלה: לגבי קרקעות מדינה – יש מחסור בקרקעות מדינה בתוך היישובים, אבל מי אומר שכל פיתוח של יישוב צריך להיות בתוך הקו הכחול של היישוב?

ג'אבר עסאקלה: אם יש קרקע מדינה במרחק של שלושה קילומטר אפשר לקיים שם אזור תעשייה ששייך - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אזור תעשייה כן, אבל לא תקים שם גני ילדים.

ג'אבר עסאקלה: גני ילדים לא.

ג'אבר עסאקלה: אבל אם יש לי 10% קרקעות מדינה אני אשתמש בהן למטרות שכונתיות: קופת חולים, טיפת חלב, גן ילדים.

ג'אבר עסאקלה: אבל מי אומר שאזור תעשייה צריך להיות צמוד ליישוב שלי?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אף אחד לא אמר.

ג'אבר עסאקלה: תראו את משגב.

ג'אבר עסאקלה: על 300 אלף דונם בגליל ובמרום הגליל אותו דבר – יישובים קטנים – אפשרי שלמע'אר יהיה אזור תעשייה רחוק בשניים-שלושה קילומטר מהיישוב עצמו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה עוצר את זה?

ג'אבר עסאקלה: מה עוצר את זה?

ג'אבר עסאקלה: רשויות התכנון כשהן חושבות על יישוב הן סוגרות אותו בתוך קו כחול אחד - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מיכל, את רוצה להתייחס לזה?

מיכל מריל: ממש קשה לי לשמוע את האמירות החוזרות והנשנות שרשויות התכנון סוגרות את היישובים האלה.

מיכל מריל: אני באמת מוכנה לעשות לכם הרצאה של שעה יום אחד ולהראות לכם את התוספות שהיתוספו לכל היישובים האלה, כולל קרקע מדינה במקומות שזה היה אפשרי.

מיכל מריל: אבל במקומות שבהם יש קרקע מדינה שהיא במרחקים מאוד גדולים מהיישוב זה בלתי ניתן.

מיכל מריל: לא ניתן לעשות יישוב שהוא מפוצל לשניים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא מדובר על יישוב, מדובר על אזור תעשייה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אזור תעשייה כמו בגוש משגב שמשרת את כל היישובים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא מחברים את התעשייה ליישוב עצמו אלא שמים אותו במרחק של כמה קילומטרים על אדמת מדינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנשים שגרים באזור הזה יעבדו שם, והארנונה תשלם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא חייב להיות צמוד ליישוב.

ע'דיר כמאל מריח: מיכל, את גם לא צריכה לתת לנו הרצאות.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו חיים את השטח.

ע'דיר כמאל מריח: כל אחד מחברי הכנסת וראשי הרשויות מקבלים אין-ספור פניות ציבור.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מוצפים בסוגיית התכנון.

ע'דיר כמאל מריח: אין ספק שיש פה לקונות ולקויות.

חמד עמאר: שאלה אחת שנוגעת לעניין: אני רוצה לשאול אותך – את נתת לנו סקירה על שמונה יישובים שקיבלו תוכניות מתאר.

חמד עמאר: אני רוצה לדעת – מהרגע שיישוב מתחיל את התכנון עד שאותו אזרח יכול לקבל את ההיתר – כמה זמן עובר?

חמד עמאר: זה העיקר בכל הדיון הזה.

חמד עמאר: כשאני מתחיל תכנון כמה זמן לוקח לי ביישובים הדרוזיים לקבל את ההיתר?

חמד עמאר: אנחנו יכולים לדבר על מאה תוכניות אבל אותו אזרח שלא יכול להוציא את תוכנית המתאר שלו ולממש אותה ולהוציא היתר – זאת הבעיה.

חמד עמאר: אנחנו יחד קידמנו את הנושא של יאנוח.

חמד עמאר: קיימנו כאן חמישה דיונים על יאנוח.

חמד עמאר: את זוכרת?

מיכל מריל: בהחלט אני זוכרת.

חמד עמאר: אני יודע ששם התכנון התקדם מאוד אבל עד עכשיו האנשים לא יכולים להוציא שם היתר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איפה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פספסתי.

חמד עמאר: ביאנוח.

חמד עמאר: הייתי יושב-ראש ועדת משנה בוועדה וקיימנו כאן חמש ישיבות.

חמד עמאר: שם התקדם מאוד אבל לא הצליחו להוציא היתר.

חמד עמאר: אני בקשר עם האנשים.

חמד עמאר: אני אומר לכם, אנחנו התקדמנו – איפה ההיתר?

חמד עמאר: עדיין לא מצליחים להוציא את ההיתר.

חמד עמאר: זאת הבעיה.

חמד עמאר: מתי אני יכול לקבל את הנייר הזה של היתר הבנייה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני ממש רוצה שנעבור לאגף התקציבים.

רם בן ברק: מדברים כאן על הרבה דברים חשובים כמו הוצאת היתרים, שאין שום ספק שהבירוקרטיה צריכה לאפשר אותם במקום כשכבר יש תכנון בצורה יעילה יותר.

רם בן ברק: אבל הדיון הזה, לדעתי, הוא דיון טקטי ולא דיון אסטרטגי.

רם בן ברק: הבעיה של היישובים הדרוזיים והיישובים הערביים האחרים היא שהם קהילות מיוחדות.

רם בן ברק: צריך להבין את זה.

רם בן ברק: דרוזים לא ילכו לגור בתל-אביב ויישארו לגור בכפרים הדרוזיים.

רם בן ברק: לכן התיחום שלהם במקומות ולהגיד שיש לנו בעיה מכיוון שיש לנו אדמות מדינה צמודות ולכן אי אפשר להתפתח – אז צריך לחשוב קצת מחוץ לקופסה.

רם בן ברק: הפתרון, לדעתי, הוא להקים יישוב חדש שבו אנשים צעירים מהכפרים הדרוזיים יוכלו לגור שם ולשמור על אורח חיים דרוזי ולא להכריח אותם - -

קריאות: - - -

חמד עמאר: יש החלטת ממשלה כבר חמש שנים על הקמת יישוב דרוזי חדש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת הזדמנות מצוינת לצרף אלינו לדיון את בועז יוסף, ממונה מחוז הצפון במשרד הפנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום לך, אדוני.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מקווה ששמעת את הדיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עלו פה הרבה מאוד סוגיות גם בנושא ההיתרים עצמם וגם בנושא התכנון ואפילו עכשיו עלתה שאלה מעניינת, אם לא הגיע הזמן אולי לבנות יישוב דרוזי חדש.

ע'דיר כמאל מריח: מה שעלה ב-2015 באזור חיטים.

חמד עמאר: לא, יש החלטת ממשלה על הקמת יישוב דרוזי חדש.

ראדי נג'ם: לא, לא, על קרקע של נפקדים לא יקום יישוב דרוזי.

ראדי נג'ם: על קרקעות היסטוריות של העדה הדרוזית אני הראשון - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברים, אני משתמשת בפטיש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זמננו קצר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לנו היום מליאה ב-11:00.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא רוצה שנבזבז את כל הזמן וממש רוצה גם להגיע לאגף התקציבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, אדוני, בועז יוסף, ממונה מחוז צפון במשרד הפנים, בבקשה.

בועז יוסף: שלום, בוקר טוב לכולם, תרשו לי, בבקשה, לא לדבר על סוגיית הקרקעות ולא על דברים תיאורטיים.

בועז יוסף: החברים ראשי המועצות שנמצאים כרגע סביב שולחן ועדת הפנים מכירים אותי – אני מדבר תכלס לעניין ולביצוע ולא דברים תאורטיים.

בועז יוסף: דבר ראשון – קודם כול, כל היעדים של החלטת הממשלה 959 היו ונוסחו יחד עם ועד ראשי המועצות הדרוזיות.

בועז יוסף: כלומר לא היה יעד מסוים שהוצע או הונחת משמים ולא היה מקובל וידוע באותו יום עם אותו ועד של ראשי המועצות הדרוזיות.

בועז יוסף: הבעיה של חוסר הניצול זה לא בדיוק משהו בשמים אלא פשוט מאוד: ראשי המועצות שבחרו אותם פרויקטים לביצוע או לניצול לא היו זמינים באותו רגע.

בועז יוסף: מה שקורה הוא שכשהפרויקטים האלה לא זמינים הם לא יכולים לצאת לדרך.

ע'דיר כמאל מריח: מה זה "לא זמינים"?

בועז יוסף: אני אסיים ואני אענה על הכול אחר כך.

בועז יוסף: אם הם היו בוחרים את הפרויקטים הנכונים הזמינים מבחינת תכנון סטטוטורי הרי שהיו יכולים לבצע אותם.

בועז יוסף: לראיה – אותם הכספים שמיועדים למשהו בשוטף הניצול הוא מאה אחוז.

בועז יוסף: כלומר יש 200 מיליון שקל בתוכנית 959 של הגדלת מענק האיזון.

בועז יוסף: משרד הפנים יישם את זה במלואו.

בועז יוסף: אם זה היה לפרויקטים לביצוע מיידי המשרד נתן את כל הכסף במלואו.

בועז יוסף: בכלל – משרד הפנים בתוכנית 959 אפשר ביצוע מלא ומהיר לכל הסכומים והעביר את כל הסכומים.

בועז יוסף: יתרה מזאת אף על פי שנאמר שההתחייבויות הן ל-36 חודשים אנחנו הקלנו ועד היום לא סגרנו אף לא התחייבות אחת ולא מתכוונים לסגור.

בועז יוסף: יותר מזה – נמצאים פה סביב השולחן גם ראש מועצת חורפיש וגם ראש מועצת בית-ג'ן.

בועז יוסף: הם יודעים יפה מאוד שכשהם באים אלינו לשולחן אני אומר להם: חבר'ה, אני מתחנן בפניכם – תנצלו תקציבים.

בועז יוסף: לצערי הרב, הם לא מנוצלים.

בועז יוסף: אני אסביר עוד מעט איך אפשר לנצל אותם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם הסבירו את החסמים.

בועז יוסף: אפשר להגיד "חסמים", "חסמים", "חסמים" אבל צריך לפרוט את זה ולהגיד מה זה חסמים.

בועז יוסף: האם זה חסמים אמיתיים או האם זה חסמים שהרשות יוצרת אותם?

בועז יוסף: יש סכומים בהחלטות ממשלה של הדרוזים, שלדוגמה, 5.5 מיליון שקל של התייעלות אנרגטית.

בועז יוסף: בבקשה, תסבירו לי למה מ-2016 עד 2017 יש רק 18% ניצול?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אולי מכיוון שהם לא עומדים במצ'ינג.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה נורא פשוט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מכירה את תוכנית "סביבה שווה" של המשרד להגנת הסביבה – 100 מיליון שקל ברשויות המקומיות ולא ניצלו מזה כלום כי צריך מצ'ינג.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אולי זאת הבעיה.

בועז יוסף: גברתי היושבת-ראש, אמרתי לך, אני מדבר רק דברים בשטח.

בועז יוסף: אני איש שטח, לא תאורטי.

ע'דיר כמאל מריח: חשוב להבין את התאוריה מאחורי השטח.

בועז יוסף: כל מה שאני אומר כרגע אלה תקציבים של משרד הפנים.

בועז יוסף: בתקציבים של משרד הפנים אנחנו לא דורשים מצ'ינג.

בועז יוסף: כל מה שבהחלטת ממשלה אין לנו - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על סעיף של התייעלות אנרגטית אין מצ'ינג?

ע'דיר כמאל מריח: 50% מצ'ינג.

בועז יוסף: מה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בתקציב הפרויקט של התייעלות אנרגטית האם יש מצ'ינג או לא?

בועז יוסף: מבחינתנו אין מצ'ינג.

בועז יוסף: לדוגמה, לרשות מסוימת יש 200 אלף שקל – שתביא לנו חשבונות של ביצוע של החלפת פנסים שצורכים מאה שקל לחודש במקום 200 שקל לחודש.

בועז יוסף: מ-2016 עד היום לא ביצעו אותם.

ע'דיר כמאל מריח: אדון בועז יוסף, תחתיך יושבים מבני דת.

ע'דיר כמאל מריח: הוקצה לזה 80 מיליון – 33% ניצול בלבד.

ע'דיר כמאל מריח: למה?

בועז יוסף: אני אגיע גם לזה.

בועז יוסף: נמצאים פה גם החבר'ה של מוסדות הדת.

בועז יוסף: אני אגע בכל הנקודות ולא אשאיר אחת פתוחה.

בועז יוסף: כמו שאמרתי לכם, אני לא איש תאורטי.

בועז יוסף: בנושא של הרשאות אחרות שנמצאות וקיימות – הן פתוחות עדיין.

בועז יוסף: עדיין אין ניצול.

בועז יוסף: אז אני אומר כמה דברים: יש מקומות שיש שם חסמים.

בועז יוסף: אני לא הייתי קורא לזה חסמים אלא הייתי אומר שהציעו פרויקט שאינו זמין לאותה נקודת זמן.

ע'דיר כמאל מריח: זה נקרא חסם.

בועז יוסף: אני במקומו אותו ראש רשות לא הייתי מציע את פרויקט א', הייתי מוציא את פרויקט ב' שהוא זמין יותר.

ג'אבר עסאקלה: בועז, אני אוהב אותך ומכבד אותך ויכול להיות שהיום גם ניפגש, אבל אין לי מבחר.

ג'אבר עסאקלה: כאילו יש לי מבחר ואני רק צריך לבחור.

ג'אבר עסאקלה: כאילו יש לי שטיח - -

אופיר סופר: בועז, תתייחס גם לנושא אדמות מדינה.

אופיר סופר: הנושא הזה הוא נושא כאוב.

בועז יוסף: אני לא מתייחס כרגע לאדמות מדינה, ואני לא מתייחס כרגע לבעיה של האדמות - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

בועז יוסף: - - ואני לא מתייחס כרגע להפשרות לצורכי ציבור - -

ע'דיר כמאל מריח: אז הגיע הזמן שתתייחסו לזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל הסיבה העיקרית שצירפנו אותך עכשיו לדיון היא בגלל שהנושא הזה עלה קודם ונשאלת שאלה, ואנחנו נמצאים בבעיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שאתה הבן אדם שכן יכול לתת תשובה דווקא לסיפור הזה.

בועז יוסף: אני נותן תשובות.

בועז יוסף: רגע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, אתה מדבר איתי על התייעלות אנרגטית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עם כל הרצון שלי לדבר על זה זאת לא השאלה עכשיו.

ע'דיר כמאל מריח: נכון.

בועז יוסף: אבל זאת דוגמה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה נותן לי דוגמה לכספים שלא מוצו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל כשמתעסקים באופן יומיומי בבעיות הרבה יותר קריטיות להם אז אולי הם לא מגיעים לזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת לדעת תשובה בהירה ממך לגבי סוגיית אדמות המדינה – כמה אדמות מדינה יש שעומדות לרשות המועצות הדרוזיות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם יש בכלל?

בועז יוסף: אני לא אחראי לאדמות מדינה, אני לא שייך בכלל לתכנון.

בועז יוסף: עד לרגע זה התכנון בכלל לא היה במשרד הפנים, אלא במשרד האוצר.

בועז יוסף: לכן אני לא נוגע בזה בכלל.

בועז יוסף: אני נוגע בכוונה באותם פרויקטים - - - לביצוע.

קריאות: - - -

ראדי נג'ם: מלמיליאן יצא לפרישה מזמן.

ראדי נג'ם: כל אחד מגלגל את הכדור לפתחו של השני.

ראדי נג'ם: הגיע הזמן שתהיה ועדת שרים, שיהיה משהו אינטגרטיבי, שכל מקבלי ההחלטות ידברו באותה שפה.

ראדי נג'ם: אנחנו לא הולכים לבדיקה של אף מקום.

ע'דיר כמאל מריח: גם לא אצבע מאשימה.

ע'דיר כמאל מריח: זה הבנה.

ראדי נג'ם: - - - בבית חולים.

ראדי נג'ם: שיעשו את זה.

ראדי נג'ם: תאמין לי, בועז, אני רוצה לקדם את היישוב.

ראדי נג'ם: אני בפער של 35 שנה בתשתיות.

ראדי נג'ם: תעזרו לי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני, אם אתה יכול לסכם את הדברים הכי חשובים שלך בשלוש דקות כי אני רוצה לעבור לאגף התקציבים, בבקשה.

בועז יוסף: חברת הכנסת שאלה בקשר למוסדות הדת.

בועז יוסף: אכן יש תקציבים משנת 2016 של מוסדות דת שאינם מנוצלים.

בועז יוסף: זה בגלל סיבה אחת פשוטה – שהרשות המקומית לא הסדירה את העברת הקרקעות לזכותה.

בועז יוסף: יש בעיה.

בועז יוסף: אם אין זכות על הקרקע הם לא יכולים לקבל תקציבים.

קריאות: - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם אומרים לך פה שאי אפשר לעשות את זה.

בועז יוסף: אתם יודעים שיש בתי עלמין שנמצאים בשטחים פרטיים עד היום?

בועז יוסף: הם לא הפשירו אותם, פשוט לא רשמו זכויות על שם המועצה.

ע'דיר כמאל מריח: אה, זה הם שלא הפשירו?

ע'דיר כמאל מריח: זאת בדיוק הנקודה – שאתם לא מתייחסים לחסמים הייחודיים.

ע'דיר כמאל מריח: ראדי, ראש מועצת בית-ג'ן, אומר שהוא לא יכול לרשום את זה.

ע'דיר כמאל מריח: תאמין לי, הוא מת לעשות את זה.

ע'דיר כמאל מריח: אתה מתייחס לזה?

ע'דיר כמאל מריח: אתה מבין את זה?

ראדי נג'ם: לא, הוא מתעלם מזה, זאת הבעיה.

בועז יוסף: אני מבין את זה מצוין.

בועז יוסף: אני חושב שראדי הוא מספר 1 שיודע איך לבצע את זה.

ע'דיר כמאל מריח: עובדה שהוא לא מצליח.

ראדי נג'ם: תאפשרו לי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': והנה הוא אומר שהוא לא מצליח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ראדי, תסביר לו - - -

קריאות: - - -

ראדי נג'ם: בועז, אני יודע שיש לך רצון לעזור.

ראדי נג'ם: גם אני רוצה כבעל מקצוע לקדם את זה.

ראדי נג'ם: תאפשרו לי.

ראדי נג'ם: אני שנה רץ כדי להעביר את זה.

ראדי נג'ם: יש לי כמה שיטות לעשות את זה, גם בשיטה של הפקעה.

ראדי נג'ם: אבל בכל מקום דורשים ממך רק 43 סעיפים שהם תנאי למתן היתר.

ראדי נג'ם: אומרים לי, זה פרויקט חיוני, זה מבינה "יד לבנים".

ראדי נג'ם: ועדת התכנון והבנייה – זה לא קשור אליך – 62 חללים יש לי בבית-ג'ן ורוצים כולם לעזוב.

ראדי נג'ם: שמים לי 43 תנאים למתן היתר.

ראדי נג'ם: מי צריך את זה?

ראדי נג'ם: תעזרו לי.

ראדי נג'ם: אני אומר לך, מתחנן – תעזרו לי, תפתחו לי את המשרדים.

ראדי נג'ם: אסור להתחשבן איתי לפי קולות ההצבעה בקלפי.

ראדי נג'ם: אסור שזה יהיה.

ראדי נג'ם: מי שאני מדבר – אוקיי, זה עוזר.

ראדי נג'ם: מי שהצביע ככה, תבוא אליי, העוזרים שלי ידברו איתך.

ראדי נג'ם: אתה יודע מה, אני מתפוצץ לפעמים.

ראדי נג'ם: אני באתי לעזור ליישוב, אני לא עוד ראש רשות בשרשרת – אמרתי לך את זה.

ראדי נג'ם: אני רוצה לקדם את היישוב.

ראדי נג'ם: לא יכול שיישוב כזה מפגר בתשתיות במשך 35 שנה.

ראדי נג'ם: לא יכול להיות.

ראדי נג'ם: תעזרו לי.

ראדי נג'ם: הנה, אני אומר לך – אני מוכן לשים את הראש שלי.

ראדי נג'ם: רק תגידו לי מה לעשות.

ראדי נג'ם: לא להעביר מיד ליד.

ראדי נג'ם: אתה עזרת לי בהעברת הנכס הזה – הנה, זה תקוע בלשכה המשפטית במשרד הפנים.

ראדי נג'ם: אומרים לי: למה לא הפקעת דירה למשפחה שכולה כדי להרחיב צומת?

ראדי נג'ם: - -

חמד עמאר: זה שינוי מדיניות.

חמד עמאר: זאת תפיסת העולם.

ראדי נג'ם: - - אל תחשוד בי כמו לא יודע מה.

ראדי נג'ם: תאמין לי.

ראדי נג'ם: זה מה שאני רוצה – אמונה.

ראדי נג'ם: אוי ואבוי אם ראש הרשות לא יודע מה הוא צריך להיות ברשות.

ראדי נג'ם: אוי ואבוי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, ראדי.

ראדי נג'ם: אני אומר את זה מדם לבי בגלל שכואב לי.

ע'דיר כמאל מריח: ראדי, אנחנו מבינים אותך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה והדברים נשמעים.

ע'דיר כמאל מריח: גברתי - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ע'אדיר, רק לסכם.

ע'דיר כמאל מריח: אדון בועז, אין לי ספק שאתה מנסה לעזור, אבל להגיד לי שאתה לא מתעסק בתאוריה כי אתה איש ביצוע זה לא נכון.

ע'דיר כמאל מריח: צריך לבחון את התאוריה ואת החסמים.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו צריכים לפרוט את החסמים ולזהות אותם ושתהיה מודע ותפרוט אותם ותבין איך אני מפרקת אותם.

ע'דיר כמאל מריח: עניין ההרשאה שעלה פה לא פעם – איך אתה כמשרד הפנים יכול לפתור את הסוגיה הזאת?

ע'דיר כמאל מריח: למדנו שלפעמים זאת סריקה טכנית של מסמך – לסרוק טכנית את הצ'ק, מה שמקשה על ראשי רשויות לפרוט את הכסף.

ע'דיר כמאל מריח: להגיד לי, אני נותן כסף – בזה לא סיימנו.

ע'דיר כמאל מריח: בזה תפקידך לא נגמר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הכסף יוצא ממשרד הפנים, וההרשאה היא של - - -?

בועז יוסף: יש לי גם רעיון איך אנחנו יכולים לבצע את זה טוב יותר.

בועז יוסף: אני חושב שיש רשויות שהן קטנות וחלשות שלא יכולות לבצע את הפרויקטים ואנחנו צריכים לעזור להן.

בועז יוסף: לדעתי, בחלק מהמקרים אנחנו צריכים להקים גוף שיבצע את הפרויקטים במהירות ובזריזות בלי בכלל לערב את הרשות.

ע'דיר כמאל מריח: המינהלת?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בשביל מה צריך להקים עוד גוף אם יש מינהלת?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא בשביל זה קמה המינהלת?

בועז יוסף: לצערי הרב, המינהלת לא מצליחה ולא יכולה לפעול בצורה הזאת.

בועז יוסף: אני חושב שצריכה לקום חברה ממשלתית שתהיה אחראית לביצוע של אותם תוכניות – לא רק לתקצב, אלא גם לבצע.

בועז יוסף: - - -

קריאות: - - -

חמד עמאר: מה שאתה אומר זה שהתקורה להקמה תהיה יותר מ-40%.

חמד עמאר: כל דבר שהעברתם לחברה ממשלתית שתבצע – התקורה הייתה 50%-40%, ו-50% הולך ליישוב.

ראדי נג'ם: בועז, אתה סומך עליי?

חמד עמאר: - - - כמו שאתה סומך על ראש העיר במודיעין אתה צריך לסמוך על ראש המועצה המקומית בבית-ג'ן שיבצע.

חמד עמאר: כשאתה מעביר את זה לחברה – מה שיקרה עכשיו יקחו את מה שנשאר מתוכנית החומש הקודמת שזה הרבה כסף, יעמיסו את זה על תוכנית החומש הזאת הנוכחית ויחשבו את שניהם יחד.

קריאה: לא, מה פתאום.

חמד עמאר: אתה אומר "לא".

חמד עמאר: אני אומר לך שזה מה שיקרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה בדיוק הזמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מנסה כבר רבע שעה לעבור לאגף התקציבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לבועז יוסף, ממונה מחוז צפון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נראה לי שרק התחלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעבור למשרד האוצר – גלעד קצב, רפרנט תוכניות אסטרטגיות באגף התקציבים, שלום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אלמד אותך שיעור קצר בזום: כשהחלונות מאחוריך לא רואים את פניך.

קריאות: אולי זאת המטרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אתה יכול לסגור את הווילונות כדי שנוכל לראות עם מי אנחנו מדברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

ע'דיר כמאל מריח: אם יורשה לי להפנות שאלה ראשונה וחשובה, ממוקדת ועניינית למשרד האוצר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: משרד האוצר יקר, בכל שיחה שעשיתי בשנה וחצי האחרונות עם כלכלנים, משרדים שונים וראשי רשויות אני מבינה תמונה אחת: זה שמשרד האוצר אומר שהוא מוציא את הכסף, זה במרכבה וזה הולך הלאה – הכסף לא מגיע למטה לראשי רשויות.

ע'דיר כמאל מריח: הם מקבלים פירורים מחסמים שונים.

ע'דיר כמאל מריח: העלו לא פעם חסם עיקרי בשם "הרשאות".

ע'דיר כמאל מריח: נפתחת הרשאה שפג תוקפה אחרי 36 חודשים ובזה זה נעצר.

ע'דיר כמאל מריח: אומרים לי, ההרשאה מתחילה מיום החיוב, ועכשיו יכולים להתחשבן איתי.

ע'דיר כמאל מריח: יגידו לי – נפתחה הרשאה ב-2016 ויש חודשיים להקים היכל ספורט או בית-ספר.

ע'דיר כמאל מריח: אומרים דבר נוסף – לפעמים יש קושי טכני בסריקת ההרשאה.

ע'דיר כמאל מריח: הרשאה פיזית לא נפתחת ולא שמישה.

ע'דיר כמאל מריח: כיצד אתם עונים על זה?

גלעד קצב: רק להבהיר איך עובד העולם שלנו בהקצאה התקציבית.

גלעד קצב: יש ההרשאות שמשרד האוצר מקצה למשרדים השונים לפי החלטת הממשלה ולפי הנהלים, והמשרד הרלוונטי לוקח את ההרשאה הזאת ומקצה אותה והופך אותה להרשאה חדשה.

גלעד קצב: את זה הוא מקצה לרוב לרשויות המקומיות.

גלעד קצב: ההרשאות שאנחנו מקצים למשרדים, אין להן תוקף אחרי שהן מחויבות על-ידי המשרדים.

גלעד קצב: כלומר ברגע שאנחנו מעבירים את ההרשאה למשרד הוא מעביר את זה לרשות.

גלעד קצב: מבחינתנו אחרי שחייבו את ההרשאה הזאת אין תוקף להרשאה.

ע'דיר כמאל מריח: ד"ר יוסף אינו מסכים עם זה.

גלעד קצב: - - לצורך העניין כמו שהמינהלת ציינה, 95% מהתקציבים של החלטת הממשלה אלה הרשאות שחויבו או תקציבים שכבר בוצעו.

גלעד קצב: כל כסף שחויב, כל שקל, משוריין ואין לו תוקף והוא יבוצע כשיקראו לכסף – לצורך העניין, רשות שתתקדם בפרויקט כלשהו תקרא לכסף ותבצע אותו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז אני רוצה לשאול אותך – חברת הכנסת ע'אדיר הציגה פה טבלאות מאוד מסודרות של הפער בין הכסף שהוקצה לבין הכסף שמומש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לשאול אותך – הכסף הזה שלא מומש – איפה הוא נמצא?

גלעד קצב: הכסף שחויב וטרם מומש משוריין לאותה מטרה.

גלעד קצב: הוא לא הולך לשום מקום.

גלעד קצב: בכל רגע שיקראו לכסף - - -

ע'דיר כמאל מריח: הוא חונה בחניית ביניים שלא זמינה לראשי רשויות.

ע'דיר כמאל מריח: אתם במשרד האוצר מבינים את זה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

ע'דיר כמאל מריח: בגלל כל החסמים שאמרנו.

ע'דיר כמאל מריח: האוצר משלם את הכסף אבל הכסף לא נמצא.

ע'דיר כמאל מריח: הוא לא יכול להשתמש – לא ראדי ולא רפיק.

רפיק מרעי: מדוע בקופה שלכם ולא בקופה של המועצות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאלה מצוינת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אתה מקציב את הכסף הזה למשהו; אתה אומר, אני רוצה לתת כך וכך, 30 מיליון שקל לבנות כך וכך – למה הכסף לא שוכב במועצה עד לרגע שיוכלו להוציא אותו?

רפיק מרעי: לא סומכים על המועצות.

קריאה: זה לא רק אצל הדרוזים.

קריאה: גם במגזרים אחרים, ברור.

ראדי נג'ם: אז השיטה שגויה, לא משנה איפה.

ראדי נג'ם: אני לא אומר שרק עבורי.

גלעד קצב: גברתי היושבת-ראש, אני אשמח לענות.

גלעד קצב: בעצם כך עובד המנגנון התקציבי.

גלעד קצב: יש לנו כספים שמוגדרים כספים שוטפים, מזומן; ויש גם כסף כזה בתוכנית 959.

גלעד קצב: רואים את זה הרבה בתגבור שירותי רווחה ובחינוך, ולצורך העניין – חינוך בלתי פורמלי שזה בעצם לרוב חוקי.

גלעד קצב: זה כסף מזומן שאנחנו מעבירים ישירות לתקציבים למטרות פיתוח שאלה רוב התקציבים בהחלטות ממשלה מסוג זה.

גלעד קצב: אלו תקציבים שמגיעים בהרשאה כי אנחנו מבינים שהכסף לא ייצא באותה שנה, למשל, לצורך בניית בניין עירייה חדש.

גלעד קצב: אנחנו יודעים שזה ייקח כמה שנים טובות.

גלעד קצב: לכן אנחנו מעבירים בהרשאה לרשות - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אתה מבין שמשהו במנגנון הזה לא עובד נכון?

גלעד קצב: - - בכל פעם יש לה הרשאה להתחייב.

גלעד קצב: היא יודעת בוודאות שיש לה כל הכסף הזה ברגע שהיא חתמה על ההסכמים לפיתוח ובניית בניין העירייה.

גלעד קצב: היא יודעת שיש לה כל הכסף בוודאות בכל שלב.

גלעד קצב: אחרי שהיא מסיימת שלב מסוים בפיתוח בניין העירייה – תכנון, שלד - - - היא באה ומקבלת את הכסף - -

ע'דיר כמאל מריח: אבל, אדוני, היא לא מסיימת תכנון.

ע'דיר כמאל מריח: 49% זה לא מספק.

ע'דיר כמאל מריח: איך אתה כאוצר יכול להבטיח שהכסף ינוצל?

ע'דיר כמאל מריח: להגיד שהכסף מחויב ומשוריין ומילים יפות ומכובסות זה לא פתרון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה את הכוונות הטובות של כולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל בשטח הדברים לא עובדים - -

ע'דיר כמאל מריח: לא מגיע לשטח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': - - אז אני מצפה שאתה כרפרנט שמטפל בנושא הזה באגף התקציבים תבין את המיוחדות ואת הבעיה בשטח ותמצאו איזשהו פתרון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי אם הכסף תקוע ולא מגיע אז יפה מאוד שיש לכם תוכניות חומש ואתם מקציבים מיליארדים, אבל אם בסוף אתם לא מיישמים את הכסף הזה אז מה עשינו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת ממך, אם אתה יכול לתת לי גם תשובה לזה ולתת לי תשובה לסוגיית המצ'ינג שתוקעת את הכול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

גלעד קצב: בסדר גמור.

גלעד קצב: לגבי הדבר הראשון – כשאנחנו מקצים את הכסף הזה הכסף באמת משוריין והמטרה שלנו שהוא יבוצע במלואו.

גלעד קצב: כל פעולה של הגברת יכולות ביצוע של הממשלה מתקבלת בברכה, בעינינו.

גלעד קצב: אנחנו נשמח מאוד להיות חלק מכל צוות שימפה את כל החסמים, ואם יש חסמים אצלנו אנחנו נשמח לפתור אותם כדי להגביר את יכולת הביצוע של ההחלטה.

גלעד קצב: אם יש דברים בעולמות התכנון, בעולמות הקרקע וכדומה אנחנו כאוצר יכולים לתמוך וללוות תהליכים.

גלעד קצב: אבל בסופו של דבר ברגע שהקצינו את הכסף המשרדים השונים בשיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות צריכים לקחת את הכסף ולממש אותו בשטח.

גלעד קצב: שוב, אנחנו נשמח להיות חלק מכל מהלך שיגביר את יכולות הביצוע, ואם יהיו חסמים אצלנו נעשה הכול כדי לפתור אותם.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני, אתה לא צריך לעשות הכול בעתיד, אתה צריך להתחיל לעשות מאתמול.

ע'דיר כמאל מריח: אתה כאילו נתפסת מופתע ולא מבין על מה אנחנו מדברים.

ע'דיר כמאל מריח: אני צריכה תשובות קונקרטיות על החסמים הייחודיים שהעלינו.

ע'דיר כמאל מריח: אין לי תשובות לזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא תקבלי.

גלעד קצב: לשם כך ולמיפוי החסמים הייחודיים בחברה הדרוזית ואופן המימוש הוקמה המינהלת.

גלעד קצב: אנחנו נשמח לעבוד איתם בשיתוף פעולה.

חמד עמאר: המינהלת אשמה בכל מה שקורה עכשיו?

יוסף דרזנין: ברגע שאמרת "מינהלת" – אני רוצה להמליץ לחברי הכנסת: אני מנכ"ל משרד ממשלתי.

יוסף דרזנין: גם לי יש סגן, גם לי יש רכז, גם לי יש רפרנטים וגם לי יש מזכירות.

יוסף דרזנין: תזמינו לפה, בבקשה, את ראש אגף התקציבים.

יוסף דרזנין: לא רפרנט.

יוסף דרזנין: זה רפרנט אחד מבין 17 רפרנטים שונים שנמצאים ב-15 משרדים שונים.

ראדי נג'ם: אין לו הכוח.

יוסף דרזנין: אין לרפרנט שאגף התקציבים שלח לא ידע מקצועי ולא ידע בשטח ולא שום דבר.

יוסף דרזנין: אתם רוצים תשובות?

יוסף דרזנין: תביאו לפה את ראש אגף התקציבים בכבודו ובעצמו.

יוסף דרזנין: רק הוא יכול לתת תשובות.

גלעד קצב: אם אפשר להשיב - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, ואם אפשר - -

יוסף דרזנין: פשוט חצוף.

יוסף דרזנין: אתם הראשונים שמעכבים את מעבר הכספים לאורך כל השנה.

יוסף דרזנין: אתם עצרתם את ה-200 מיליון, אתם עוצרים את הניסיון לממש את ה-200 מיליון.

יוסף דרזנין: אלמלא המינהלת עבדה מולכם עם משרדי הממשלה גם לא היינו מצליחים - - -

משה ארבל: העבודה שאתם עושים בסופו של דבר מביאה רשויות - -

גלעד קצב: אפשר להגיב?

משה ארבל: - - ללכת למשכ"ל ולשלם תקורות אדירות שמבקר המדינה כבר כתב עליהן, שלרשויות מקומיות אין כסף התחלתי.

משה ארבל: הן צריכות ללכת לשלם פרוטקשן למשכ"ל כדי שהן יוכלו אחר כך להתחיל לעבוד ולקבל את הכסף הממשלתי.

משה ארבל: הלוואות גישור שכאלה.

משה ארבל: אם באמת הבירוקרטיה שלכם הייתה הרבה יותר טובה ויעילה ולא הייתה קיימת האירוע הזה לא היה קיים.

משה ארבל: אתם מזינים את המערכת הבירוקרטית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לנו שמונה דקות וחצי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת לסיים את הדברים בשתי דקות - -

קריאה: אני רוצה לומר - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, אין זמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מצטערת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': - - ותשובה על המצ'ינג, בבקשה.

גלעד קצב: אם אחת התשובות שלי לא מספקת את החברים בוועדה אני אשמח שתשלחו לי את הבקשה ונענה עליה בשיא הרצינות.

ע'דיר כמאל מריח: שיטת ניהול מאוד - -

גלעד קצב: מעבר לזה אין לי מה להגיב למה שנאמר.

גלעד קצב: לגבי סוגיית המצ'ינג – זאת מדיניות רוחבית לכל הרשויות המקומיות, גם לרשויות מקומיות חלשות במגזר היהודי, גם במגזר הערבי וגם במגזר הדרוזי - -

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מחפשים תשובה ממך ולא מצליחים לקבל.

קריאות: - - -

חמד עמאר: המנכ"ל נגע בעניין – הוא לא נותן לנו את התשובות.

חמד עמאר: הוא לא יכול.

ע'דיר כמאל מריח: הוא צריך לבוא מוכן לוועדה עם נתונים – לא להגיד, תשלחו לי אחר כך במייל.

ע'דיר כמאל מריח: אתה ידעת שיש ועדה כזאת והיית צריך לבוא מוכן לוועדה הזאת.

רפיק מרעי: ואנחנו משלמים מצ'ינג 30%.

גלעד קצב: אם אחת התשובות שלי לא מספקת, אנא - -

ע'דיר כמאל מריח: כל התשובות שלך לא מספקות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נסתפק בדברים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחד הדברים שאגיד בסיכום הוא שנשלח לכם שאלות מדויקות ונבקש לקבל תשובות, גם אם זה יגיע בכתב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נשמח לקבל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל תשובות.

ע'דיר כמאל מריח: לא מילים מכובסות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברים, נעשה סבב קצר של חברי הכנסת לסכם את הדברים.

ג'אבר עסאקלה: התובנה הזאת קיימת אצלי כבר שנים רבות.

ג'אבר עסאקלה: הממשלה בישראל – כל ממשלות ישראל מתנהלות בשיטה מערבית ייחודית שמתאימה לחברה המערבית.

ג'אבר עסאקלה: היא מתכננת את היישובים על קרקעות מדינה ביישובים היהודיים ולא מבינה ש-20% מהאוכלוסייה היא אוכלוסייה שיש לה ייחודיות ושונות, ולא כל דבר שמתאים לתל-אביב והרצליה יתאים לבית ג'ן וחורפיש.

ג'אבר עסאקלה: לכן צריך הסתכלות ייחודית גם בהקצאת משאבים, גם בטיפול בחסמים, אחרת נהיה תקועים במקום הזה כל הזמן.

ג'אבר עסאקלה: הממשלות צריכות להבין שצריך ממש טיפול ייחודי ואי אפשר לסמוך על זה שמשרטטים על מפות כאילו כל הקרקע היא קרקע מדינה כי פה מדובר בקרקע פרטית.

ג'אבר עסאקלה: אפילו בדברים קטנים – למשל, היישוב חורפיש - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תקצר, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אני מקצר.

ג'אבר עסאקלה: 70% מחורפיש זה שתי חמולות.

ג'אבר עסאקלה: כבר אי אפשר להגיד, אסור לך להעסיק קרובים.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו מדברים על קהילות ייחודיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין מה לעשות, אתה אומר.

ראדי נג'ם: להתאים את זה לפקודת העיריות, לא לפקודת מועצות מקומיות.

ראדי נג'ם: יש הבדל בין שניהם סביב הגדרת קרוב משפחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת ר'אדיר כמאל מריח, בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: אני לא חושבת שיש מקום להתווכח עובדתית עם נתונים.

ע'דיר כמאל מריח: אי אפשר להתווכח עם מספרים.

ע'דיר כמאל מריח: התמונה עגומה – מבחן התוצאה קובע שיש כשל ויש לקויות בביצוע.

ע'דיר כמאל מריח: 49% של ניצול זה לא מספק אף אחד מאיתנו.

ע'דיר כמאל מריח: החוכמה היא לעשות פולו-אפ בדיונים בוועדת הפנים ולפרק את החסמים, להבהיר אותם ואת הייחודיות שלנו – אם זה הרשאות ודמי הקמה וטופוגרפיה ייחודית וקשרים בתכנון – ביחד באופן אחוד גם המינהלת, גם אם זה יועבר תחת משרד ראש הממשלה צריך לדעת את זה ולעבוד כולנו יחד כנבחרי ציבור ולהבין את הייחודיות לפני שרצים ומגבשים תוכנית חומש חדשה.

ע'דיר כמאל מריח: כי אם נעשה את זה עם אותם חסמים בלי להפיק לקחים לא נתקדם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: יישר כוח על הדיון.

משה ארבל: אני רוצה לומר לסיכום דווקא כמי שהיה בצד השני של הממשלה והכיר את התהליכים כשנכנסנו למשרד הפנים.

משה ארבל: הייתה מדיניות ישנה ועתיקה, ולדעתי, יש לה נגיעות עוד מימי מפא"י שדואגים לקיבוצים, למועצות אזוריות חזקות ולמושבים, ויישובים ערביים פחות נהנים מהעוגה הזאת של צדק חלוקתי.

משה ארבל: השר דרעי הקים את הוועדות הגאוגרפיות כדי שתהיה ראייה מרחבית כוללת.

משה ארבל: הוועדות הגאוגרפיות הללו עשו צעדים חשובים, לא מספיקים, אבל של צדק חלוקתי כמו הגדלת הארנונה מתפן ליישובים הדרוזיים שמסביב.

משה ארבל: הדברים האלה נעשו.

משה ארבל: הארנונה הזאת היא ארנונה עסקית שמכניסה כסף חי, שוטף לרשויות מדי שנה, מדי חודש בחודשו.

משה ארבל: אני שמח שמעבר התכנון למשרד הפנים יאפשר גם תכנון בראייה מוניציפלית שמבינה את הצרכים המוניציפליים.

משה ארבל: גם צריכים לעשות חשיבה מחודשת.

משה ארבל: אני מבין שזה לא קל לפגוע בחורפיש, שזה מקום קסום, וכביכול להפוך אותו מכפר לבנייה רוויה.

משה ארבל: אני לא מדבר על מגדלים של עשרים קומות אבל חייבים לשנות את הסיסטם ולהבין שאין מה לעשות – ברוך השם, יש דורות חדשים של ילדים ונכדים והמדינה צריכה מצד אחד להגדיל שטחים על חשבון אדמות מדינה, אבל גם ההנהגה המקומית צריכה להבין שחייבים בנייה רוויה – אין פתרון אחר.

משה ארבל: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: תודה על הדיון החשוב.

חמד עמאר: נגענו בכמה נקודות חשובות בדיון הזה, גם בתכנון ובנייה וגם בניצול תקציבי לכל המשרדים האחרים.

חמד עמאר: אחד הדברים שאני מסיק מכל הדיונים שקיימנו כאן

חמד עמאר: בכנסת היא שברגע שמאושרת תוכנית חומש צריך לקחת את הכסף, להעביר אותו למשרדים.

חמד עמאר: נגיד שמשרד האוצר הקצה 400 מיליון שקל לפיתוח תשתיות כבישים ביישובים אז לקחת את הכסף הזה ולהעביר אותם למשרד התחבורה ואז נתחיל להתקדם.

חמד עמאר: כל עוד הכסף ישכב במשרד האוצר, ומשרד האוצר יחכה שבחור צעיר יגיע שתפקידו לחשב 1 1 – אנחנו לא נתקדם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אם החקיקה לא משתנה אז איך זה יפתור את הבעיה?

חמד עמאר: זה יפתור את הבעיה בצורה אדירה, מניסיון שלי.

חמד עמאר: כי כשאתה בא לדבר עם משרד התחבורה ואומר לו, אתה לא מבצע, התשובה הראשונה שלו היא שמשרד האוצר עדיין לא העביר את הכסף אז איך אני יכול להעביר לך את הכסף ולהתקדם.

חמד עמאר: ברגע שמחליטים שהכסף מתוכנית החומש עובר למשרדים אז אתה בא במגע עם המשרד הנוגע בדבר.

חמד עמאר: הכסף שוכב אצלו – הכסף צריך להתבצע שם.

חמד עמאר: לכן זאת הנקודה החשובה.

חמד עמאר: נגענו בבנייה רוויה – כל מי שראה את השידור הזה – אנחנו כבר בבנייה רוויה במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: אין דבר כזה שאין בנייה רוויה במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: יש בנייה רוויה בגרעין היישובים, ובלתי אפשרי שתתבצע שם בנייה רוויה כי התשתיות שם לא יכולות לספק.

חמד עמאר: נקודה חשובה מאוד שנגע בה חברי ג'אבר בקשר לאזורי תעשייה – לא רק אזורי תעשייה.

חמד עמאר: לדוגמה בפקיעין החלקות לחיילים משוחררים רחוקות מגרעין היישוב הבסיסי יותר משלושה קילומטרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת, אנחנו חייבים לסיים.

חמד עמאר: לא, לא, אני אומר - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תראה את השעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לי דקה ועשר שניות לסיים את הדיון הזה.

חמד עמאר: בסדר.

חמד עמאר: אני אומר לך – קרקע מדינה יש גם ליד היישובים הדרוזיים.

חמד עמאר: מי שאומר שאין הוא מטעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אוקיי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז, לכן, אני אסכם את הדברים: קודם כול, תודה רבה לכל מי שעשה את הדרך הארוכה והגיע לפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מאוד מעריכה את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לחברי הכנסת שיזמו ונכחו פה בצורה מרשימה כל כך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רשמנו לעצמנו שהתקציבים שהוקצו למגזר הדרוזי והצ'רקסי במסגרת תוכנית 959 לא נוצלו ברובם בשל חסמים שעומדים בפני ראשי הרשויות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה מבקשת ממינהל התכנון להעביר לידיה נתונים אודות כמות ההרחבות שבוצעו על קרקע פרטית ועל קרקע מדינה במגזר הדרוזי והצ'רקסי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חייבת להגיד פה שאני חושבת שיש אולי טעם לשבת עם מינהל התכנון ולשמוע על התוכנית הזאת ולראות מה שהגברת - - -

חמד עמאר: יהיה דיון ייחודי לנושא.

חמד עמאר: לזמן דיון ייחודי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה תקיים דיון נוסף שבו נבקש לקבל דיווח אודות גיבוש תוכנית החומש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מבקשים ממשרדי הממשלה לוודא שהתקציבים במסגרת התוכנית החדשה לא ימוזגו עם התקציבים של תוכנית החומש הקודמת.

ע'דיר כמאל מריח: נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סוגיית המצ'ינג – לדעתי, צריך בסוגיה הזאת התייחסות פרטנית – איפה היא עומדת בנושא של המגזר הדרוזי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כיושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה אני אביא את הדברים ששמעתי פה גם בפגישותיי עם שר הפנים וגם עם מי שעומדת עם ראש מינהל התכנון.

ע'דיר כמאל מריח: גברתי היושבת-ראש, רק סעיף נוסף, אם אפשר להכניס, על הרשאות.

ע'דיר כמאל מריח: לבדוק את החסם שנקרא הרשאה שמונע ממרבית ראשי הרשויות לנצל את הכסף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נוסף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לכם.