הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 9, 2020-06-16 11:00

יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני פותחת את הדיון בנושא: היערכות מערכת הבריאות לגל שני והתפרצויות עתידיות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעסוק בסוגיית מכונות ההנשמה, הצטיידות, מלאי, אחסון, כוח אדם לטיפול במונשמים וכולי.

יפעת שאשא ביטון: בנושא חקירות אפידמיולוגיות ובהיערכות לבדיקות סרולוגיות.

יפעת שאשא ביטון: למעשה, בדיונים הקרובים נתחיל לצלול פנימה, לכול אחת מהמערכות ולכול אחד מתחומי החיים כדי לראות שאנחנו באמת נערכים בצורה המיטבית לקראת גל שני ובכלל, לקראת התפרצויות חוזרות, שאת חלקן אנחנו כבר פוגשים בימים האלה.

יפעת שאשא ביטון: הדיון הזה לא יקיף את כול מה שקושר במערכת הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על היבטים מאוד מאוד רחבים שקשורים במערכת הזאת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעסוק היום בעיקר בנושא מכונות ההנשמה, ההצטיידות וכול מה שקשור לבדיקות, ובהמשך ניכנס גם להיערכות של מערכת הבריאות למתן מענה למחלות שבשגרה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שבתקופת הגל הראשון היינו מאוד ממוקדי קורונה וזנחנו את הטיפול במחלות אחרות.

יפעת שאשא ביטון: אנשים פחדו להגיע למערכת הבריאות מחשש להדבקה.

יפעת שאשא ביטון: כאן, כמובן, ייכנס גם הנושא של מערך ההסברה, ויש לנו הרבה מאוד עבודה בכול מה שקשור במערכת הבריאות על-מנת שנראה שאנחנו מקיפים את הטיפול וההיערכות בה בהיבטים השונים.

יפעת שאשא ביטון: בדיון היום נרצה להבין במדויק היכן הדברים עומדים מבחינת מכונות ההנשמה, מה יש ומה אין.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו את דוח מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שסקר בפנינו את מספר מכונות ההנשמה שקיימות היום.

יפעת שאשא ביטון: יש שם נתונים חסרים, בדוח, לא בגלל שהדוח לא הוכן בקפידה אלא בגלל שלא קיבלנו את כול הנתונים ממשרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נרצה להשלים את החסר מבחינת המידע הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נרצה להבין מה הצרכים האמתיים של המערכת על-מנת שנוכל לטפל בגל הבא בצורה שהיא עם פחות חשש ופחות פאניקה ממה שהיינו בגל הראשון, מתוך זה שאנחנו פחדנו שלא נוכל לתת מענה לכול הנדבקים בתוך המערכת במצבה הנוכחי.

יפעת שאשא ביטון: כמובן, נרצה לראות מה קורה עם כול הרכש החדש שנעשה עם מכונות ההנשמה, איפה הוא מאוחסן ואיך אנחנו מכינים אותו לקראת הפעם הבאה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נפתח, ברשותכם, עם חברי הכנסת – חברת הכנסת אימאן ח'טיב, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: צהרים טובים לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: בהתחלה, כן, אנחנו עוסקים במערכת הבריאות אבל תרשו לי גם לחזור על דברים אחרים שקשורים להתארגנות בכול הנושא של הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שאנחנו עדין תקועים בגל הראשון ועדין לא הפקנו את הלקחים.

אימאן ח'טיב יאסין: אם נסתכל על מגזרים מסוימים, במיוחד בפריפריה, אנחנו רואים שהמחסור והבעייתיות של הטיפול ושל ההתמודדות עם התופעה הם קשים פי כמה וכמה ממקומות אחרים.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אנחנו מדברים על כול הנושא של מערכת החינוך, על כול הנושא של למידה מרחוק, על כול הנושא של הרשויות, במיוחד רשויות בפריפריה ורשויות ערביות וכול המחסור בתקציבים וחוסר היכולת להתארגן מבחינת מוכנות דיגיטלית.

אימאן ח'טיב יאסין: כול הדברים האלה הם נושאים שצריך לשים אותם על הפרק ולטפל בהם, ולהפיק את הלקחים מהגל הראשון, שעדין לא נגמר לצערנו הרב.

אימאן ח'טיב יאסין: בנושא של מערכת הבריאות באופן ספציפי – אני חושבת שמהגל הראשון אנחנו יכולים להפיק כמה לקחים תחת נושאים ממוקדים וספציפיים, ואם ניקח נושא, נושא ונטפל בו כמו שצריך, אנחנו ניטיב להתמודד עם הגל הבא שלא יבוא, בעזרת השם.

אימאן ח'טיב יאסין: אז נתחיל בנושא של ההסברה – ראינו כולנו שנושא ההסברה היה בעייתי, במיוחד במובן שההסברה תגיע לכול המגזרים בתוך האוכלוסייה, שזה יהיה נגיש מבחינת שפה, מבחינת נגישות לאנשים שלא רואים, שלא שומעים, לזקנים.

אימאן ח'טיב יאסין: כול הנושא של הבדיקות – אני יכולה להגיד שגם אצלנו, בחברה הערבית, הנושא של הבדיקות היה מאוד בעייתי והתחיל באיחור והיה אחרי התערבות גדולה של אנשי ציבור והחברים של הרשימה המשותפת וההנהגה של ועדת המעקב.

אימאן ח'טיב יאסין: חשוב מאוד וטוב שעכשיו זה חזר לקופות החולים אבל אנחנו כולנו יודעים שיש בעייתיות בנושא שקשור כלכלית בבדיקות בתוך קופות החולים.

אימאן ח'טיב יאסין: קופות החולים דורשות שיהיה פיצוי על הדבר הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מקווה שיהיה מענה ושיהיה הסכם לפני שאנחנו נמצא את עצמנו בתוך הדברים.

אימאן ח'טיב יאסין: דיברתי על הנושא של ההנגשה.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא השני זה הנושא של השמירה על הצוותים – שמירה על הצוותים שעובדים בתוך בתי החולים, בכול הדרגים, אם זה כעובדי ניקיון ואם זה כרופאים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה קשור גם לשמירה על הבריאות שלהם וגם לשמירה על ההכנסה שלהם ועל היכולת שלהם להשתכר ולחיות בצורה מכובדת.

אימאן ח'טיב יאסין: דבר נוסף שקשור לבתי חולים ולמערכת הבריאות זה הנושא של הניתוחים – אני חושבת שהנושא של הניתוחים, ההקפאה שלו בתקופה של הקורונה ועד עכשיו, אם עדין אנשים וחולים קשים מחכים לניתוחים ועדין אין אפשרות לעשות את הניתוחים האלה, ואי אפשר לסחוב את הדברים, צריך למצוא את המנגנון הנכון בתוך בתי החולים, איך בכל זאת לשמור ולתת את השירות הזה, שהוא שירות מאוד מאוד נחוץ לחולים.

אימאן ח'טיב יאסין: דבר נוסף הוא בתי חולים פרטיים – אני עדה לבתי חולים פרטיים, למשל בנצרת.

אימאן ח'טיב יאסין: יש שם שלושה בתי חולים שנותנים שירות לכמעט יותר מחצי מיליון אזרחים בצפון.

אימאן ח'טיב יאסין: הם משלמים את הכול, לא מקבלים תקצוב בשוטף מהמדינה או ממשרד הבריאות והם תקועים וכורעים תחת הנטל של לשלם משכורות, של לתת את השירות וגם לתת את השירות בזמן הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון שהייתה עזרה מסוימת להקים מחלקות לקורונה אבל עדין, הם שילמו מהביטוח שלהם, העובדים שלהם עבדו יומם ולילה בלי תגבור ולא רק זה, אפילו הפחיתו, הורידו חלק מהעובדים שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: לגבי מכונות ההנשמה – אנחנו שומעים שיש מחסור עדין במכונות ההנשמה, וחשוב מאוד שלא נמצא את עצמנו שוב בסיטואציה הזאת, ונקווה שהפעם נשכיל ללמוד את הלקחים מהגל הראשון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: יש לנו בזום נציג משרד האוצר?

יפעת שאשא ביטון: יש לנו נציגים של כולם, אנחנו נפתח גם עם נציגת משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: את רוצה להתייחס או לפנות אליה?

קטי קטרין שטרית: לא, אני רוצה להתייחס לנושא תקציבי ולכן אני שואלת.

קטי קטרין שטרית: אז את הגל הראשון עברנו, איך שהוא, באופן מפתיע, בצורה מסודרת ומאורגנת אבל שכחנו פרט - -

יפעת שאשא ביטון: למה מפתיע?

קטי קטרין שטרית: קודם כל, הנגיף הזה הגיע באופן מפתיע, אף אחד לא ציפה לו למרות שכולם ידעו שהוא מתחיל בסין אבל כולם היו בטוחים שכמו שהוא התחיל, ככה הוא ידעך אבל לצערנו הרב, הוא באמת התפשט כמגיפה עולמית.

קטי קטרין שטרית: עד שהוחלט להכריז על מגיפה עולמית לקח קצת זמן, לפחות מבחינת הארגונים הבינלאומיים.

קטי קטרין שטרית: אבל מבחינתנו אנו, במדינה, בתי החולים נכנסו לסיטואציה שמיד הם היו צריכים לרכוש מוצרים, מסיכות, מכונות, אפילו אלכוג'ל וכול מיני דברים לחיטויים וכולי וכולי.

קטי קטרין שטרית: אף אחד לא טרח להגיד: רגע, אולי אנחנו צריכים להקדים ולהעביר אליהם סכומי כסף בכדי לרכוש את כול הדברים?

קטי קטרין שטרית: אני הייתי עדה לשני בתי חולים שבנו מתחמים, אני לא יודעת איך הם בנו אותם.

קטי קטרין שטרית: ולצערי הרב, לפני כמספר ימים נחשפתי לכתבה מאוד מדאיגה של מנהל בית חולים שאומר: אין לי כסף לשלם.

קטי קטרין שטרית: אם יהיה גל חדש, אין לי כסף לרכוש או להביא מוצר כזה ואחר למלא את המחסנים.

קטי קטרין שטרית: וזה מאוד מאוד מדאיג אותי כי אם יגיע גל, הוא לא יגיע מינורי, הוא יגיע ב"בום" כי מה לעשות?

קטי קטרין שטרית: פתחנו את ההגבלות, הן קצת צומצמו.

קטי קטרין שטרית: המרחבים נפתחו.

קטי קטרין שטרית: מערכת החינוך, העסקים, והדברים חוזרים לתפקד.

קטי קטרין שטרית: אתמול, באחת הישיבות שנכחתי בה, נאמר שם שלפי כרטיסי האשראי כבר אפשר לדעת שהמשק חזר לעצמו ב-85%.

קטי קטרין שטרית: ואם המשק חוזר לעצמו, זה אומר שיש סיכוי להדבקה נוספת בעיקר מפני שהנגיף לא עזב אותנו.

קטי קטרין שטרית: השאלה היא האם גם לצורך הגל החדש שיגיע או השני או איך שנקרא לו, האם אנחנו ערוכים מבחינה תקציבית?

קטי קטרין שטרית: שלא יקרה מצב שנמצא את עצמנו בלי מסיכות, בלי חומרי חיטוי, בלי מזרקים.

קטי קטרין שטרית: כול הדברים האלה, צריך להכין.

קטי קטרין שטרית: הצבא יודע לעשות את זה מצוין עם מחסני החירום שלו, שאם חלילה קורה משהו, פותחים את המחסנים ומוציאים את כול מה שצריך.

קטי קטרין שטרית: השאלה היא אם מערכת הבריאות במדינה ערוכה לגל חדש?

קטי קטרין שטרית: כולנו משוועים, מתפללים שלא יהיה גל נוסף אבל אם זה יקרה – כמה אנחנו ערוכים?

קטי קטרין שטרית: כי אלמנט הזמן יהיה מאוד מאוד חשוב כאן.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהעניין הוא גם של יודע לעשות או לא יודע לעשות – גם הנושא של היכולת לעשות את הדברים מבחינה תקציבית.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת קטי שטרית.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מיקי לוי, אתה רוצה להתייחס או שנשמע קודם את פרופסור סיגל סדצקי, ואז נוכל להתקדם.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, פרופסור סיגל סדצקי, את אתנו?

סיגל סדצקי: שלום, בוקר טוב.

סיגל סדצקי: תראו, ההיערכות היא באמת היערכות מאוד מסובכת, וגל אחד אינו דומה לגל השני.

סיגל סדצקי: הגל הראשון היה גל שאנחנו צפינו אותו מראש, נערכנו אליו.

סיגל סדצקי: כמובן שבדרך היו גם הרבה מאוד דברים לא צפויים כי זאת טיבה של המחלה הזאת.

סיגל סדצקי: אנחנו כול יום לומדים עליה דברים חדשים, ובגל הראשון ידענו לחפש את החולים שלנו.

סיגל סדצקי: היו לנו פנסים מאוד מאוד טובים.

סיגל סדצקי: ידענו לחפש את החולים שלנו בקרב אלה שחזרו מחו"ל, לבצע חקירות אפידמיולוגיות ובאמת, חלק מאוד מאוד גדול מהחולים בגל הראשון היו חולים שכשהגענו אליהם והתברר שהם חולים, הם כבר היו בבידוד מכיוון שידענו לצפות אותם.

סיגל סדצקי: עכשיו אנחנו באמת רואים קורלציה מאוד מאוד טובה, לצערי הרב, בין פתיחת המשק לבין תחילתו של מה שאנחנו רואים עכשיו.

סיגל סדצקי: אני לא חושבת שחשובה כל-כך הטרמינולוגיה אם זה גל או לא גל – ימים יגידו לכמה חולים אנחנו נעלה אבל אין ספק שאנחנו עולים בקצב ההכפלה שלנו, שאנחנו נמצאים על כ-200 חולים ליום עכשיו.

סיגל סדצקי: לצערי הרב, אנחנו נמצאים על 57 יישובים שיש בהם תחלואה.

סיגל סדצקי: התחלואה היא ספורדית, הוא מפושטת.

סיגל סדצקי: חלק גדול ממנה הוא בקרב תלמידים, מה שלא אפיין את הגל הראשון.

סיגל סדצקי: בגל הראשון גילאי החולים היו שונים, מעט מבוגרים יותר.

יפעת שאשא ביטון: נכון, זה באמת היה נתון מאוד מפתיע בהתייחס לדיווחים שקיבלנו מהעולם בגל הראשון.

סיגל סדצקי: נכון.

סיגל סדצקי: אנחנו מסתכלים ולומדים ומנטרים ומגדילים את כמות הבדיקות, ומנסים לאתר את החולים.

סיגל סדצקי: אנחנו מנסים לטפל באופן ייחודי באוכלוסיות המיוחדות, החל מבתי אבות.

סיגל סדצקי: לצערי הרב, אנחנו רואים עלייה בחולים הקשים, לא רק במספרים האבסולוטיים שעולים מאוד לאט אבל צריכים להבין שמהמצב הקשה גם יוצאים אנשים, וכשאנחנו מסתכלים נטו על כמות החולים החדשים שהם קשים, אנחנו רואים עלייה, לצערי הרב.

סיגל סדצקי: יש לנו גם טיפול בכמה מורכבים ביישובים הבדואים בנגב, ביפו, בתל-אביב, זה האזורים ה"חמים" שכרגע עונים להגדרה שלנו, של אזורים שדורשים טיפול מיוחד ואנחנו מקיימים סיעור מוחות בין פעם לפעמיים ביום, מהי האסטרטגיה הנכונה לטיפול ממוקד, לפינוי למלוניות, לסיוע לתושבים ולבדוק מה צריך לעשות.

סיגל סדצקי: אנחנו נמצאים באיזה שהוא אוקסימורון מבחינה מסוימת כי אנחנו מדברים על שגרת קורונה, אבל מצד שני אנחנו מאוד מאוד מתקשים להפעיל את התו הסגול בהרבה מאוד סקטורים, לדוגמה במערכת החינוך, כי ברור לכולם ש-30 ו-40 ילד בכיתה, זה לא הולך בהלימה עם התו הסגול.

סיגל סדצקי: אז האם משרד הבריאות מתכונן?

סיגל סדצקי: משרד הבריאות, אנחנו עובדים ללא לאות מסביב לשעון, כולנו כבר טרוטי-עיניים תרתי-משמע.

סיגל סדצקי: אנחנו עובדים מאוד קשה לזהות את התחלואה, לפתח את האסטרטגיות הנכונות לבדיקה לקטיעת שרשראות ההדבקה.

סיגל סדצקי: זמן החקירות האפידמיולוגיות הוא מאוד מאוד מהיר.

סיגל סדצקי: כמובן שיש עוד הרבה מאוד קשיים בדרך.

סיגל סדצקי: עבור הקופות – שוב צריכים לעלות בבת-אחת לביצוע של הרבה מאוד בדיקות, לענות להרבה מאוד אנשים.

סיגל סדצקי: אנחנו כול הזמן מטפלים – יש מכלול, יש משל"ט שמטפל, שתפקידו לטפל בכול הנושאים הלוגיסטיים של ביצוע הבדיקות בצורה מהירה מאוד, עם ניטור של ביצוע הבדיקות, הרחבת הביצועים במעבדות ועוד הרבה הרבה נושאים.

סיגל סדצקי: יש פה חברים נוספים ממערכת הבריאות שידברו על ההצטיידות ועל ההיערכות במישורים נוספים אבל אני רוצה להגיד לכם שמושלם לא יהיה, וצריך להבין את זה.

סיגל סדצקי: ההתמודדות היא התמודדות קשה, ואני באמת חושבת שההחלטות באיזו מידה אנחנו רוצים להקפיד על התו הסגול – אני חושבת שהשאלה העיקרית כיום היא למה אנחנו מתכוונים כשאנחנו אומרים "תו סגול", ובאיזו מידה אנחנו מוכנים להיות נחושים בשביל לשמור על נושא שני המטר, המסיכות, ההיגיינה וחוסר התקהלות כי צר לי לבשר אבל אנחנו רואים שבלי זה – המחלה חוזרת.

סיגל סדצקי: אני אשמח לענות על שאלות, אם יש.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבינה שמישהו אחר מתייחס לנושא הרכש, נכון?

יפעת שאשא ביטון: כי לא נגעת בסוגיה.

סיגל סדצקי: נכון, אבי בן זקן.

יפעת שאשא ביטון: אז יש לי כמה שאלות אליך לפני כן, לגבי הסקירה הכללית: האחת – נגעת בסוגיה של התו הסגול ועל הקשיים ביישום שלו, למשל במערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: עולה פה שאלה כבר די זמן, למה לא לייצר תו סגול ייעודי לענפים שונים, למערכות שונות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שאפילו בין בתי העסק השונים אנחנו אולי צריכים תו סגול שונה, והשאלה אם לגל השני אנחנו נערכים גם מבחינת החשיבה בנושא הזה?

יפעת שאשא ביטון: אני אשאל כמה שאלות ואת תעני עליהן במרוכז?

סיגל סדצקי: אני מעדיפה שאלה שאלה, שלא תבחני את הזיכרון שלי.

יפעת שאשא ביטון: אוקי, אז בבקשה.

סיגל סדצקי: התו הסגול – התשובה היא חד-משמעית נבנה לכול סקטור באופן פרטי ובאופן ספציפי.

סיגל סדצקי: אין תו סגול אחיד להכול.

סיגל סדצקי: נהפוך הוא, אנחנו יושבים עם כול סקטור וסקטור הרבה מאוד זמן בניסיון לבנות את התו הסגול אבל הדברים לא תלויים רק בנו, הם כמובן תלויים באנשים שצריכים להפעיל את זה מהכיוונים שעליהם אנחנו מדברים – למשל, משרד החינוך.

סיגל סדצקי: זאת אומרת, הקשיים הם קשיים אמיתיים אבל צריך לעבוד פה בשיתוף פעולה.

סיגל סדצקי: קודם כל, תשובתי אליך היא חד-משמעית שהתו הסגול נבנה לכול סקטור בנפרד.

סיגל סדצקי: יש למסעדות לחוד ולבריכות לחוד ולמקוואות לחוד ולמוסדות חינוך לחוד.

סיגל סדצקי: התו הסגול הוא סגולי לכול סקטור אבל הקשיים עדין רבים מאוד, וצריך להבין שהמשחק הוא – אנחנו יכולים להגיד מה צריך מבחינה בריאותית.

סיגל סדצקי: פתרונות יצירתיים להתאמה לכול סקטור צריכים לבוא מהסקטורים השונים ומהאכיפה.

סיגל סדצקי: שני גורמים מאוד חשובים.

יפעת שאשא ביטון: נכון, הסוגיה של האכיפה היא מאוד חשובה וגם מבחינת היישום, אני חושבת שכאן נכנסת סוגיית ההסברה כי התחושה היא שיש איזה שהוא קו אחיד לכולם.

יפעת שאשא ביטון: נכון שבמקומות מסוימים אנחנו מגדירים את זה לפי מטרים או אם זה מקומות ישיבה, אז כמה מקומות ישיבה פנויים יש בין אדם לאדם.

יפעת שאשא ביטון: אני מכירה שיש את הרזולוציות האלה אבל אני חושבת שאם אנחנו נדבר עם הציבור, הוא לא תמיד מבין את הניואנסים ובטח לא את הרעיון המסדר שעומד מאחורי הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שבשביל שנצליח לגייס את הציבור בהיבט הזה, הדברים צריכים להיות מאוד מאוד מוגדרים.

יפעת שאשא ביטון: בתור התחלה, אני אבקש שהוועדה תקבל את התו הסגול של המגזרים השונים והענפים השונים, וננסה גם אנחנו מכאן לסייע בתיווך של זה לציבור.

יפעת שאשא ביטון: זאת הייתה השאלה הראשונה.

סיגל סדצקי: בשמחה רבה.

סיגל סדצקי: אני רק רוצה להעיר שאת צודקת.

סיגל סדצקי: אני חושבת שטוב דווקא שהציבור יקבל מסרים מאוד פשוטים כיוון שהפירוט של המתווים מאוד מאוד מורכב, זה כמו לקרוא את האותיות הקטנות בביטוח.

סיגל סדצקי: אני לא חושבת שזו גזירה שהציבור יכול לעמוד בה.

סיגל סדצקי: אני חושבת שהספציפיקציה היא חובתם של המפעילים של אותו סקטור והציבור, באמת אם הוא יפנים את החוקים הגדולים, ירווח לי מאוד.

סיגל סדצקי: אני לא חושבת שאנחנו יכולים לצפות – קודם כל, תודה רבה לכם על הרצון לסיוע אבל צריך להבין שהציבור לא יוכל לעמוד בניואנסים.

סיגל סדצקי: הוא צריך לקבל את הקווים הכלליים ולהפנים אותם אבל כול סקטור וסקטור – למשל בעלי המסעדות – אנחנו ישבנו אתם, כתבנו אתם - -

יפעת שאשא ביטון: מבחינתי גם הם הציבור.

סיגל סדצקי: - - והם אלה שצריכים להפעיל את המסעדה בצורה שמתאימה לתו הסגול.

יפעת שאשא ביטון: אוקי, מבחינתי אותם סקטורים הם גם מה שהכנסתי תחת המטריה של הציבור, ואני שמחה על האמירה של הסיפא של הדברים שלך, שאתם יושבים יחד אתם כי אני חושבת שבסופו של דבר, בלי עבודה משותפת, ואנחנו רואים את זה כחוט השני כאן, בדיונים, שבלי שיח אתם אנחנו לא באמת נצליח להוריד הנחיות שהן ישימות.

יפעת שאשא ביטון: השאלה השנייה – לפני שאתן לחבר הכנסת מיקי לוי להתייחס – את אמרת בראשית דבריך שאת חושבת שמתחיל לו גל שני.

יפעת שאשא ביטון: אם לא הבנתי נכון, את מוזמנת לתקן, ואם אכן זה מה שנאמר – על סמך מה?

יפעת שאשא ביטון: מה הפרמטרים שלפיהם אנחנו נדע שאנחנו בגל שני ולא איזו התפרצות ספורדית נוספת?

סיגל סדצקי: אני לא מבינה למה הכוונה התפרצות ספורדית.

סיגל סדצקי: אני לא חושבת שחשוב שנכנה בשם גל או התפרצות.

סיגל סדצקי: מבחינתי זה אותו דבר.

סיגל סדצקי: מה שאנחנו רואים זה שממצב שבו תקופה לא ארוכה של כשלושה שבועות היינו על פחות מ-20 חולים ליום, ובמצב שהיה נראה שהוא רק הולך ומשתפר, אנחנו בעלייה שהיא עלייה הדרגתית, וכשמציירים אותה היא נראית כמו תחילתו של גל.

סיגל סדצקי: אני מאוד מאוד מקווה שהיא תקטן ונגלה שאין שום גל.

סיגל סדצקי: כמובן שזו תקוותי - -

יפעת שאשא ביטון: זה לא קשור לזה שמספר הבדיקות הלך ועלה?

סיגל סדצקי: - - ובאמת, פחות חשוב איך אנחנו קוראים לזה.

סיגל סדצקי: מה שחשוב זה שנבין כולנו שאנחנו נמצאים בעלייה בכמות המקרים, ושאנחנו נמצאים גם בעלייה שהיא מפושטת בכול הארץ, כמו שאמרתי קודם, עם דגש על ילדים ועוד מספר אוכלוסיות.

יפעת שאשא ביטון: כן, וחסרי מעמד.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון שיש מוקדים מאוד מאוד מסוימים לצד איזו שהיא התפשטות נרחבת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מוצאים גם חולים בודדים בהרבה מאוד אזורים בארץ אבל עדין, פרופסור סדצקי, האם העלייה הזאת לא נובעת מהעלייה במספר הבדיקות?

סיגל סדצקי: לא, לא.

יפעת שאשא ביטון: אני מנסה, כוועדה, להבין מתי אנחנו נדע שהנה, זה לא התפרצויות חוזרות אלא אנחנו באמת לקראת איזה שהוא גל שאפיין למשל גם את הגל הראשון מבחינת המאפיינים שלו.

סיגל סדצקי: תראי, אין לזה תשובה.

סיגל סדצקי: קודם כל, אני לא נביא ואני לא יודעת לצפות מה יהיה העתיד.

סיגל סדצקי: אני כן יכולה לומר לך שכאפידמיולוגית, כמי שקוראת נתונים כבר הרבה מאוד שנים, אני לא יכולה לומר שזה מרוכז רק במוקדים.

סיגל סדצקי: אני יכולה לאתר בתוך מה שאנחנו רואים גם מוקדים.

סיגל סדצקי: הכמויות האבסולוטיות של התחלואה באותם מוקדים הן לא החלק הארי של התחלואה שאנחנו רואים עכשיו.

סיגל סדצקי: את צודקת לחלוטין שביום שיש יותר בדיקות, יש לנו גם יותר חולים אבל אחוז החולים מסך הבדיקות הוא הרבה הרבה יותר גבוה ממה שראינו קודם – הוא בסביבות 1.5% מהבדיקות, וזה נכון גם ביום שיש לנו מעט בדיקות וגם ביום שיש לנו הרבה בדיקות.

סיגל סדצקי: אני יכולה לומר לך יותר מזה: אנחנו התחלנו לבדוק גם בכמה מקומות אסימפטומטיים.

סיגל סדצקי: האסימפטומטיים מגדילים לנו את המונה אבל הם מגדילים את המכנה הרבה יותר מאשר את המונה, ולכן הם דווקא היו צריכים להוריד לנו את אחוז החיוביים מסך הבדיקות, וזה לא מה שאנחנו רואים.

סיגל סדצקי: וגם העובדה שיש תחלואה ב-57 יישובים, זה לא נתון שאפשר להתעלם ממנו, זה לא עניין של מה בכך כי זה אומר שאנשים במקומות שונים נבדקו.

סיגל סדצקי: זה די ברור לי מהנתונים האלה, לצערי הרב, שישנם יותר חולים מכמות החולים שאנחנו מאתרים.

סיגל סדצקי: איך למצוא עכשיו את כול החולים – זה אתגר מאוד מורכב שאנחנו עובדים עליו וחושבים עליו ימים כלילות, וגם הקשר הישיר בין העובדה שב-3 למאי פתחנו חלק ממערכת החינוך בצורה תחומה, וב-17 למאי פתחנו את כול מערכת החינוך, ולצערי לא הצלחנו לעמוד לא בקפסולות ולא במסיכות, ובוודאי שלא במרחק שני המטר – מיד ראינו את הקשר לעלייה בכמות החולים ואותי זה מדאיג.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה פרופסור סדצקי.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה גברתי.

מיקי לוי: פרופסור סדצקי, אני לא בטוח שאני מצטט אותך נכון, אני מתנצל על כך למפרע.

מיקי לוי: אני לא בטוח אם אמרת עלייה קיצונית או שאמרת עלייה משמעותית?

סיגל סדצקי: אמרתי משמעותית, לא קיצונית.

מיקי לוי: אוקי.

מיקי לוי: אז גם בעניין הזה, יחסית למה שחווינו בפעמים הקודמות, זו עלייה אבל עדין לא משמעותית אלא אם כן תפיסות העולם שלך ושלי הן שונות.

מיקי לוי: אני אגיד לך למה אני אומר את זה – אני בדרך לוועדת החוקה כרגע.

מיקי לוי: אמירות מין הסוג הזה גוררות אחריהן שובל נוסף של שינויים משמעותיים.

מיקי לוי: למה הכוונה?

מיקי לוי: ולכן אני אומר: אנשי המקצוע היזהרו בדבריכם.

מיקי לוי: כרגע מביאים בוועדת החוקה הצעת חוק שתאפשר לשוטר או למפקח מטעם המדינה להיכנס לביתו של אדם ללא צו של בית המשפט.

מיקי לוי: אני אומר לך את זה בכובעי הקודם – זה נראה לי חמור מאוד.

מיקי לוי: ולכן אני אומר: בואו, מלאו את תפקידכם אבל בחייכם, תרגיעו.

סיגל סדצקי: א.

סיגל סדצקי: אני מאוד רגועה ואני בדרך כלל גם מרגיעה את הציבור.

סיגל סדצקי: אני חושבת שאני אפילו ידועה בכך שאני מדברת ברוגע ולא בשום נבואות זעם.

סיגל סדצקי: אני מחויבת לאמת המקצועית שלי, אני חושבת שהעלייה היא משמעותית.

סיגל סדצקי: אם מתגבש היום בעולם סטטוס של "מדינה ירוקה", אנחנו ירדנו מהסטטוס הזה.

סיגל סדצקי: 200 חולים ביום וקצב הכפלה שהשתנה בצורה כל כך משמעותית – אני חוזרת על המילה משמעותית - לא אמרתי קיצונית ואני לא אומרת קיצונית אבל כן, זה משמעותי.

סיגל סדצקי: אני גם לא חושבת שמהדברים שאני אומרת צריך להסיק בהכרח דבר זה או אחר לדאגה אופרטיבית כזו או אחרת אבל כן חובתי לשקף את הנתונים כמו שאני רואה אותם.

סיגל סדצקי: אנחנו חווים, אני אומרת שוב, עלייה גם במספר המקרים וגם באופי של המקרים, היכן הם נמצאים.

סיגל סדצקי: אני חושבת שאני עוסקת ברפואה מונעת ומחובתי לראות את הנתונים האלה ולדווח לכם על הנתונים האלה.

סיגל סדצקי: חס וחלילה אין פה שום היסטריה, אין פה שום נבואות זעם, אין פה שום דבר.

סיגל סדצקי: יש פה ניתוח מצב והתרעה, ואני חושבת שהדבר הראשון שאני רוצה להגיד לציבור ולכולנו הוא: בואו נקפיד על המסיכות ועל שני המטרים.

סיגל סדצקי: דרך אגב, אני גם הייתי מבין האנשים שמאוד קיוו שאולי יש פה עונתיות והווירוס לא יחזור, גם אם נפתח לחלוטין את המשק.

סיגל סדצקי: אני גם לא אומרת לא לפתוח את המשק.

סיגל סדצקי: אני רק אומרת: בואו נקפיד, שאנחנו מבינים שיש העברה היום של הווירוס, ונדע איך לנהוג בהתאם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה פרופסור סדצקי.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת שטרית, ממש בקצרה.

קטי קטרין שטרית: אני רק רוצה להעיר לך, פרופסור סדצקי, שלא כולם חושבים כמו חבר הכנסת מיקי לוי.

קטי קטרין שטרית: אנחנו חושבים שאתם עושים את העבודה שלכם נאמנה, וזה ממש לא נורא שאת אומרת את מה שאת אומרת.

קטי קטרין שטרית: לא צריך להצטדק כי מה לעשות, יש גם אנשים שחושבים בקרב המשכן הזה, שיש איזו שהיא היסטריה במערכת הבריאות.

קטי קטרין שטרית: להזכירך, מי שעומד בראש מפלגת יש עתיד אמר את זה בזמנו – לא נורא, זה בסדר גמור, ובגללו הרבה אנשים לא הקפידו.

קטי קטרין שטרית: אז מיקי לוי ממשיך את מה שהוא אומר, ואני בכעס רב אומרת את זה – תמשיכי לעשות את מה שאת עושה, את עושה את זה מצוין.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת קטי שטרית.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת אימאן ח'טיב, ממש בקצרה כי אני רוצה לגעת בנושא - -

אימאן ח'טיב יאסין: בקצרה - אני רוצה לעמוד על הנושא של מערכת החינוך - -

יפעת שאשא ביטון: ברשותך, אני לא רוצה לדבר על מערכת החינוך.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לדבר על התו הסגול.

יפעת שאשא ביטון: אבל הדיון עוסק במכונות הנשמה, אנחנו יותר מדי גולשים הצידה.

יפעת שאשא ביטון: ממש במשפט, חברת הכנסת אימאן ח'טיב, כדי שנוכל להתקדם.

אימאן ח'טיב יאסין: במשפט אחד קצר: אני רוצה לשאול האם התו הסגול של מערכת החינוך יכול להיות בר-ביצוע במציאות, והאם התלמידים יוכלו ללמוד בביטחון בלי שנגרום לזה שתהיה התפרצות למחלה, ואיך אפשר באמת ליישם את זה?

אימאן ח'טיב יאסין: לא מספיק לשים את התו.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לדאוג מלכתחילה שהתו הזה ייושם גם בתנאי שלא יפגע בייעוד, שכול המערכת תוכל ללמוד.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו עדין לא מדברים על - - - שזה באותו כיוון.

יפעת שאשא ביטון: אוקי.

יפעת שאשא ביטון: פרופסור סדצקי, אנחנו נקיים דיון ייעודי לנושא החינוך אבל רק במשפט, אם את יכולה לענות לחברת הכנסת אימאן ח'טיב.

סיגל סדצקי: על מנת שמערכת החינוך תהיה בטוחה צריך לעבוד בקפסולות, צריך לעבוד בכיתות קטנות, וצריך שהתלמידים יהיו עם מסיכות.

סיגל סדצקי: בזמן השיעור, אם הכיתה קטנה והתלמידים מרוחקים אפשר אז לוותר על מסיכות, וצריך לדאוג לכך שיישמרו שני מטרים עם כללי הפסקה נכונים.

סיגל סדצקי: זה משהו שמשרד החינוך צריך להיערך אליו ואז זה אפשרי בהחלט.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: כמו שאמרתי, נקיים דיון ייעודי, יש לי גם התייחסות לנושא הזה אבל ברשותכם, אני אחרוג קצת מכללי התקנון, אני יודעת שחברי הכנסת יכולים לדבר על מה שהם רוצים אבל כדי שנהיה מאוד פרופסיונאליים וממוקדים – ולא סתם פילחנו את הדיונים לתחומים השונים – מעכשיו, מי שיגלוש הצידה, אני אומרת את זה למוזמנים שלנו, במחילה מכם, אני אכנס אתכם בחזרה אל הנושא עצמו.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לנו מאוד לדבר לגופו של עניין כאן מבחינת הנושא של ההצטיידות, של המלאים שקיימים, של מכונות ההנשמה, של החקירות האפידמיולוגיות וההיערכות לבדיקות סרולוגיות.

יפעת שאשא ביטון: אלה נושאים מספיק כבדים וחשובים כדי שניתן להם את המקום.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתחיל עם נציג משרד הבריאות, אבי בן זקן.

יפעת שאשא ביטון: איתנו?

אבי בן זקן: שומע.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח להתייחסות לסוגיות שעומדות על סדר היום.

אבי בן זקן: אני אתחיל עם נושא הבדיקות - - - אני אתייחס למכונות ההנשמה ולמלאים: בנושא מכונות ההנשמה – ממשל"ט הרכש יצאה הזמנה ל-16,000 מכונות הנשמה ועוד כל מיני פתרונות גישור כי ראינו שקיים קושי מאוד מאוד גדול לקבל מכונות הנשמה ולכן, בשיא הגל הקודם, רכשנו כול מיני פתרונות גישור כי אמרנו שאם בצוק העתים לא יגיעו מספיק מכונות הנשמה, שלצוותים יהיה עם מה לטפל אז הזמנו דברים שהם קצת פחות ממכונות הנשמה אבל קצת יותר ממסיכה שאיתה מנשימים ולכן, רכשנו 16 מכונות הנשמה אמתיות ועוד כול מיני פתרונות ביניים.

אבי בן זקן: המצב כרגע, שמתוך ה-16,000 מכונות הנשמה התבטלו לנו 1,000 כי חברת GE הודיעה שלא תוכל לספק לנו וכרגע בניירת יש הזמנות ל-15,000 מכונות הנשמה, מתוכן 5,500 מכונות הנשמה שמוזמנות מהתעשייה הישראלית, ואת זה אנחנו אומרים כאיזה רכש אסטרטגי על-מנת לבסס פה תעשייה של מכונות הנשמה, שחלק גם יוכלו לייצא לחו"ל.

אבי בן זקן: אנחנו רואים את זה כבר קורה עכשיו, שהחברות עצמן מאוד מעוניינות לייצא החוצה.

אבי בן זקן: אנחנו עדין לא מאפשרים את זה כי אנחנו עדין לא מצוידים מספיק אבל רכשנו 5,500 מכונות הנשמה מהתעשייה הישראלית.

אבי בן זקן: יש שתי הזמנות גדולות מחברות ותיקות יחסית - חברה שנקראת "פלייט מדיקל" וחברה שנקראת "אינוויטק", ועוד 2,000 מכונות הנשמה שמיוצרות על-ידי התעשייה האווירית, שזה משהו די ראשוני, הם עושים את זה פעם ראשונה ואני מקווה שהגוף שמצליח להעלות לוויינים לחלל יצליח גם לייצר מכונת הנשמה.

אבי בן זקן: אני סומך עליהם בנושא הזה ואני מקווה מאוד שנצליח לראות גם מהם מכונות הנשמה.

יפעת שאשא ביטון: כשאתה אומר:

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה מאוד שנצליח לראות מהם מכונות הנשמה, זה אומר שאנחנו לא יכולים לסמוך ידינו על זה שאכן ה-5,000 האלה יגיעו ויהיו תקינות וראויות לשימוש?

אבי בן זקן: נכון.

אבי בן זקן: אנחנו כל הזמן בודקים את זה, זה כול הזמן במעקב אבל אני אומר שזה הסטטוס.

אבי בן זקן: עד שלא אראה את המכונות הראשונות שמגיעות למשל מהתעשייה האווירית, אני לא יודע להגיע במאה אחוז שהמאמץ הזה צלח אבל הם חבר'ה מאוד רציניים, הם עושים עבודה רצינית ואני מקווה מאוד שבסוף זה יצליח.

אבי בן זקן: אני לא יודע להגיד את זה במאה אחוז.

אבי בן זקן: אבל לגבי שתי החברות האחרות – "פלייט מדיקל" ו"אינוויטק", אלה חברות שייצרו בעבר מכונות הנשמה.

אבי בן זקן: עזרנו להם מאוד להגדיל את יכולת הייצור שלהם על מנת שיוכלו לספק כמויות יותר משמעותיות, וכמו שאמרתי, אם רוצים פירוט אז מ"אינוויטק" הוזמנו 2,500 מכונות הנשמה ומ"פלייט מדיקל" הוזמנו 1,000 ומהתעשייה האווירית הוזמנו 2,000 מכונות הנשמה.

אבי בן זקן: שאר המכונות הוזמנו מחו"ל, גם שם אנחנו חווים הרבה מאוד בעיות.

אבי בן זקן: בסופו של דבר, זה שוק של מוכרים.

אבי בן זקן: הרבה מאוד מדינות בעולם מנסות לקנות את אותם מלאים שאנחנו רכשנו, ושם מתבצעת עבודה יום-יומית עבור כלל החברות, על מנת לראות שהדברים מגיעים.

אבי בן זקן: הם עדין לא מגיעים ברמה המספקת והיינו אמורים להיות היום עם הרבה יותר מכונות ממה שיש לנו בפועל אבל הם - - - המכונות עצמן מגיעות, וכול מה שמגיע עובר לבדיקה במעבדה מוסמכת כי בסוף, זה עולם שמייצר עכשיו בצורה מאוד מאוד מהירה ואנחנו מודעים לכול מיני תקלות אז אנחנו לא מסתמכים על בדיקות המעבדה בחו"ל ועושים גם בדיקות מעבדה בארץ.

אבי בן זקן: הוספנו מעבדה נוספת, של משרד הבריאות, שכול מכונה שמגיעה לפה עוברת בדיקה ורק אז היא מנופקת לבית החולים, אחרי שאנחנו בטוחים שהיא תוכל למלא את ייעודה.

אבי בן זקן: אז אלה הדברים.

אבי בן זקן: הדברים לא בקצב שרצינו אבל בסוף זה עולם רכש מאוד מורכב.

אבי בן זקן: טובי אנשי הרכש של מדינת ישראל, אם זה מנהל הרכש של משרד הביטחון וגופי ביטחון אחרים מסייעים לנו במאמצים האלה – משרד החוץ וגופים נוספים – ואנחנו כול הזמן עם האצבע על הדופק וכול יום מתעסקים בהבאה של המכונות לארץ, וכול יום פותרים בעיות.

אבי בן זקן: כרגע אנחנו מקדימים למזלנו הרב את קצב התפתחות המחלה, ואנחנו מקווים מאוד שעד סוף חודש יוני, אמצע חודש יולי, נהיה עם מספיק מכונות הנשמה לתרחיש הייחוס, שהוא המקסימום שהמערכת מסוגלת לטפל בו, שזה 5,000 מונשמים.

אבי בן זקן: זה מקסימום קפאסיטי של המערכת לטיפול בחולים מונשמים, ואנחנו לא רוצים שהדבר הזה יהווה חסם לכול החלטה שהיא.

יפעת שאשא ביטון: רגע, יש שתי שאלות: האחת, היה נדמה לי שאתה עונה עליה אבל זה קצת מתנגש לי פה עם הנתונים - הצפי של קבלת המכונות, שנדע שאכן מגיעות אותן 5,000 מכונות שדיברת עליהן הוא סוף יוני?

אבי בן זקן: אנחנו בסוף יוני לא נגמור לקבל את כולן.

אבי בן זקן: אני מקווה שבסוף יוני נהיה עם פחות או יותר 2,000 מכונות תוספתיות למה שיש היום, ואז נהיה טיפה יותר רגועים.

אבי בן זקן: האספקות אמורות להגיע גם במהלך חודש יולי וגם במהלך חודש אוגוסט וספטמבר אבל אני מקווה שעד סוף חודש יוני נהיה הרבה יותר רגועים מבחינת כמות המכונות שמגיעה כי כרגע ההזמנות שעבדנו עליהן בשלושת החודשים האחרונים מתחילות להגיע עכשיו, ואני מקווה שעד סוף חודש יוני נהיה במצב קצת יותר רגוע.

אבי בן זקן: לא כולם יגיעו עד סוף חודש יוני, לא כול ה-5,500.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת מהנתונים שיש כאן - -

אבי בן זקן: סליחה, עוד נתון שאני יכול להגיד כנראה בוודאות הוא שמה שאנחנו יודעים - כנראה עוד דברים יתקעו בדרך ומדינות, כשמתחילה התפרצות שנייה אצלם אז עוצרים את הייצור ואז כול מיני דברים נתקעים.

אבי בן זקן: אנחנו כול הזמן עם האצבע על הדופק, מוסיפים הזמנות ובודקים, ומנסים לתעל את זה כול הזמן אבל זה הסטטוס.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשאול – מהנתונים שיש לנו כאן כרגע, יש במדינת ישראל 5,372 מכונות הנשמה, מתוכן 3,700 בתוך מערכת הבריאות נטו, זאת אומרת ב-29 בתי חולים.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שכשאתה אומר שאנחנו נהיה ב-5,000 בסוף יוני אז לצורך העניין זה המצב הנוכחי שאנחנו נמצאים בו או שאתה מתכוון שיהיו 2,000 מכונות הנשמה נוספות?

אבי בן זקן: לא, הנתון שאת אומרת מאוד מטעה - -

יפעת שאשא ביטון: אלה נתונים שהגיעו מכם, אבי.

אבי בן זקן: אני אדייק אותו: בתחילת האירוע, בבתי החולים במדינת ישראל היו 2,800 מכונות הנשמה אבל הם שמשו לייעודים שונים ולכן לא כולן רלוונטיות לאירוע הזה.

אבי בן זקן: טיפה הסברים אני בכול זאת אתן - -

יפעת שאשא ביטון: רגע אבי, אני אשמח כי מאוד חשוב לי לומר שהנתונים שאני מקריאה עכשיו הם נתונים שהגיעו מכם, בסדר?

יפעת שאשא ביטון: אלה נתונים שקיבלנו ממשרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: תעשה לנו סדר.

אבי בן זקן: כן, אני אנסה להסביר לך את הנתונים: בבתי החולים במדינת ישראל יש 2,800 ועוד מכונות במתקנים הגריאטריים.

אבי בן זקן: אני רגע אתייחס למכונות בבתי החולים – מתוך ה-2,800 מכונות שיש בבתי החולים, מתוכם יש מכונות שמיועדות להנשמה של ילדים ופגים ופחות רלוונטיות למתאר הזה כי כמו שאנחנו יודעים, רוב החולים המונשמים הם אנשים מבוגרים ולכן מכונות של פגים וילדים לא מתאימות.

אבי בן זקן: חלק מהמכונות האלה הן מכונות שבשגרה מחוברות למונשמים כי בכול רגע נתון במדינת ישראל מנשימים בין 700 ל-1,400 אנשים, זה משתנה בין קיץ לחורף, ואז גם זה יורד לנו ממצבת מכונות ההנשמה שמיועדות לטיפול בקורונה.

אבי בן זקן: יש מכונות שמיועדות להעברות, מכונות שיש להן סוג של עמדות ברזל בחדרי הניתוח כי גם בזמן קורונה צריך עדין להמשיך לנתח אנשים ולכן, כשאנחנו מפלחים את זה, מכונות פנויות לטובת קורונה בבתי החולים במדינת ישראל יש סביב ה-1,000 ,1,400 ,1500, תלוי בעונה, מכונות מונשמים שקיימת בכול רגע נתון.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת כמה היום, עכשיו, כשאני מדברת אתך, מתוך כול בליל הנתונים שנתתם, כולל החלוקה למכונות פולשניות ומכונות לא-פולשניות וכן ילדים ולא מבוגרים - כמה היום יש לי לטיפול בקורונה?

יפעת שאשא ביטון: כמה בכלל וכמה פנויות?

אבי בן זקן: כרגע יש בבתי החולים – זה משתנה כול יום לפי כמות המונשמים שיש בבתי החולים, וכמות המונשמים שיש היא לא רק מקורונה אלא אנשים מונשמים בבתי חולים כול הזמן.

אבי בן זקן: אז יש פלוס-מינוס, זה לא מספר מדויק, בערך 1,500 מכונות הנשמה שהיו פנויות בתחילת האירוע הזה.

אבי בן זקן: אליהן הוספנו עוד 600,700 מכונות שחילקנו בחודשים האחרונים ממלאים שהיו לנו ומדברים שהגיעו.

אבי בן זקן: אז זה שם אותנו בערך על 2,200 ,2,300 מכונות זמינות.

אבי בן זקן: ויש לנו כרגע, בשלבים כאלה ואחרים של בדיקה, עוד כ-300 מכונות שאמורות להיות מחולקות בשבועות הקרובים.

אבי בן זקן: אז כרגע במדינת ישראל יש בערך 2,500, 2,600 מכונות שרלוונטיות לאירוע.

יפעת שאשא ביטון: ואליהן יתווספו 2,000 מכונות נוספות שיביאו אותנו ל-5,000 בסוף יוני?

אבי בן זקן: נכון.

אבי בן זקן: וברגע שנגיע ל-5,000 נוכל להתחיל לדבר על ביטולים ועל - - - בינתיים הזמנו הרבה הרבה יותר על מנת להגיע ליעד של 5,000 כי היה לנו ברור שהשוק העולמי הוא שוק שקשה מאוד להיכנס אליו עם הזמנות קטנות.

אבי בן זקן: כשאת צריכה לבוא עם הזמנה של 100, 200 מכשירים מחברה מסוימת, אף אחד לא הסכים לקבל אותה בכלל.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: נירה, היועצת המשפטית שלנו, רצית לשאול שאלה?

נירה לאמעי רכלבסקי: שאלה כללית: אני מבינה שהמספר 5,000 נובע מתרחיש הייחוס?

נירה לאמעי רכלבסקי: נכון?

נירה לאמעי רכלבסקי: שאמור להתכונן בנתונים הידועים היום לכמה נפגעים יהיו אם לא תהיה מניעה כי הרי בינואר-פברואר אמרנו שאם לא נעשה מניעה ולא נעשה כלום ולא ננקוט בצעדים, נגיע ל-10,000 מונשמים.

נירה לאמעי רכלבסקי: נקטנו בצעדים והפחתנו.

נירה לאמעי רכלבסקי: האם אני מבינה נכון שמצד אחד אנחנו מתכוננים לתרחיש ייחוס כזה, בהנחה שזה מה שיהיה אם לא ננקוט בצעדי מניעה אבל מצד שני, אנחנו כמובן נוקטים בצעדי מניעה.

נירה לאמעי רכלבסקי: האם אני מבינה את זה נכון?

יפעת שאשא ביטון: התשובה היא כן.

יפעת שאשא ביטון: אבי?

נירה לאמעי רכלבסקי: כלומר, מה שאני רוצה להגיד זה שלצד צעדי המניעה והכוננות הבריאותית אנחנו אמורים כן לשחרר את האנשים וכן לשחרר את המשק.

אבי בן זקן: אני אסביר: אנחנו, בשלב מסוים קצת - - - ולכן, ההנחיה שניתנה על-ידי ראש הממשלה וגם על-ידי מנכ"ל משרד הבריאות, שאתם אני עובד, זה להכין את המערכת למקסימום קפסיטי שהיא מסוגלת להכיל.

אבי בן זקן: המקסימום קפסיטי שהמערכת יכולה להכיל אחרי הרבה מאוד עבודות שעשינו זה 5,000 מונשמים ועוד 10,000 חולים אחרים.

אבי בן זקן: ולכן, ההכנה שלנו היא ל-5,000 מונשמים בלי קשר ישיר לתרחיש הייחוס.

אבי בן זקן: דרך אגב, ההנחיה של ראש הממשלה הייתה גם ממניעים מדיניים להצטייד בלפחות 7,000 מכונות הנשמה שיהיו במדינת ישראל כדי לסייע לגורמים נוספים ככול שיידרשו כאלה, גם לשכנים שלנו וגם לגורמים נוספים כדי שמדינת ישראל תוכל לסייע גם לגורמים אחרים.

אבי בן זקן: לכן, ההנחיה הייתה להצטייד ב-7,000 מכונות הנשמה, כש-5,000 מתוכן מיועדות לבתי החולים הישראליים על מנת לעמוד במקסימום קפסיטי של המערכת לחולים מונשמים.

אבי בן זקן: תרחישי הייחוס, בחלקם דיברו על כמויות הרבה יותר גדולות של מונשמים וחלקם דיברו על כמויות יותר קטנות אבל אנחנו קיבלנו בסוף החלטה כי בגלל חוסר הוודאות של תרחיש כזה או אחר וכמות המשתנים הרבה שממנה הוא נגזר, נצטייד במקסימום יכולת של המערכת לטפל באנשים, והמספר שהגענו אליו הוא 5,000 חולים מונשמים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אבי.

יפעת שאשא ביטון: אמרת שאנשי המכלול יתייחסו לסוגיית הבדיקות?

אבי בן זקן: כן, זליג נמצא פה על הקו.

אבי בן זקן: הוא יוכל להתייחס לכול נושא הבדיקות.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, זליג.

ערן זליגמן: שלום.

ערן זליגמן: קודם כול מזהים מצב, וכולנו עדים לו, של גידול משמעותי בכמות הבדיקות שיש ביום.

ערן זליגמן: הגענו לסדר גודל ממוצע של 15,000 בדיקות ביום, והמערכת נבנית כדי לתת מענה לצורך הזה גם בהקשרי המלאי ועידוד המלאי – לתת מענה ל-15,000 בדיקות למשך חודש רצוף וגם לבנות את היכולת ל-30,000 בדיקות ביום ל-30 יום קדימה.

ערן זליגמן: אנחנו עושים דיונים שוטפים, מציגים את הערכות המצב ויוצאים לרכש כדי לוודא שבצד המלאי יש לנו את המענה המתאים.

ערן זליגמן: המשלים של זה הוא נושא כוח האדם במעבדות והיכולת של המעבדות לבצע בסוף את כול הבדיקות האלה.

ערן זליגמן: בשבוע וחצי האחרונים קידמנו ביחד עם הגופים השונים, כולל משרד האוצר, את המענה ואת מודל כוח האדם שיאפשר למעבדות לעמוד בהספקים האלה ובטווחי הזמן שאנחנו מצפים כי גם הזמן חשוב פה וגם ההספק.

ערן זליגמן: אנחנו מקווים שזה יאושר מהר ככול הניתן כי זה החסם של המעבדות - לעמוד גם בהספק וגם בזמן שנדרש.

ערן זליגמן: הדבר השלישי שמשלים לזה והוא מאוד חשוב זה הנושא של המודל התפעולי והתמרוץ הרלוונטי לקופות החולים כדי לעמוד ב-SLA שאנחנו מגדירים.

ערן זליגמן: הרי אם נצליח להגיע למצב שבו מהפנייה לבדיקה ועד התוצאה של הבדיקה נעמוד ב-24 עד 36 שעות, הרי שאנחנו מקדמים מאות את היכולת לקטוע את שרשרת ההדבקה.

ערן זליגמן: כדי שנוכל לעשות את זה במספרים הגבוהים שציינתי, שצפויים עוד אולי לעלות לקראת הסתיו לצערנו, אז חייבים לסדר את המודל הזה מול קופות החולים וגם פה, בשבועיים האחרונים, הייתה עבודה משותפת גם בתוך המשרד, גם עם קופות החולים וגם עם האוצר כדי להגיע למודל כזה, וגם אותו צריך לאשר מהר ככול הניתן.

ערן זליגמן: אני אבקש להתייחס לעוד נקודה אחת, והיא הנקודה של נושא החקירות – אני חושב שגם כוח האדם לצורך חקירות אפידמיולוגיות - - - כמות החקירות עולה ביחס ישר להיקף התחלואה.

ערן זליגמן: אני חושב שגם פה צריך לתת המענה המיידי, ממש מיידי, ולאפשר לנו להגדיל את כמות כוח האדם של החוקרים והחוקרות האפידמיולוגיות, אחיות של - - -, אחיות של נטל"י, זה דברים שהיו גם בגל הראשון.

ערן זליגמן: אנחנו צריכים להגיב יותר מהר ואז התהליך של קטיעת השרשרת יוכל להתכנס ולהפסיק את הנגיף.

ערן זליגמן: אני אשמח לענות לשאלות, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: נקודה מאוד חשובה זה העניין של הגדלת כוח האדם או מספר האנשים שיעסוק בחקירות אפידמיולוגיות, במיוחד אם אנחנו רוצים מהירות תגובה שתענה על הצורך בקטיעת שרשרת ההדבקה אבל בהקשר הזה של כוח אדם, אנחנו צריכים להתייחס גם לנושא הבדיקות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שבנושא הבדיקות, מעבר להיבט של ציוד שנדרש כדי לקיים כמות בדיקות גבוהה, אנחנו צריכים כוח אדם מתאים וכוח אדם שיהיה במעבדות ויוכל לעשות את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא בטוחה ש-36 שעות זה היעד שאנחנו צריכים לשאוף אליו.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאנחנו צריכים ללכת ליעד הרבה יותר אופטימי של מספר בודד של שעות, אם אנחנו רוצים לייצר קטיעת שרשרת הדבקה באופן מיטבי.

יפעת שאשא ביטון: השאלה, ערן, איך תוכלו להיערך לדבר כזה?

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שיש מעבדה חדשה שנמצאת כיום בכיול של מכשירים – "מיי הריטג'".

יפעת שאשא ביטון: לא הצלחתי להבין מהדברים שלך ואולי גם לא התייחסת כי היית קטוע מדי פעם - מה תפקידה בכוח ומתי נוכל סוף סוף לראות גם את הפירות שלה?

סיגל סדצקי: סליחה, אני רוצה לומר משהו בנושא הזה, אם אפשר?

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, סיגל.

יפעת שאשא ביטון: ערן, אתה שומע אותנו?

סיגל סדצקי: אני רוצה להבהיר קודם כל לגבי החקירות האפידמיולוגיות: החקירות האפידמיולוגיות אינן מהוות חסם.

סיגל סדצקי: החקירות האפידמיולוגיות – הזמן הממוצע שלהן הוא יום ורבע.

סיגל סדצקי: זה כולל את שישי-שבת, שבו יש חלק ניכר מהחולים שלא עונים ולא משתפים פעולה בשעות האלה, וזה כולל לילות.

סיגל סדצקי: זאת אומרת, תשובה שמתקבלת בלילה – כמובן בזמן הלילה אנחנו לא מבצעים חקירות לאנשים.

סיגל סדצקי: אז קודם כל, את זה אני רוצה להבהיר בצורה חד-משמעית.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו יודעים למשל, סיגל, שבדרום תל-אביב אין לנו מספיק כוח אדם שיעשה את החקירות האלה.

יפעת שאשא ביטון: זה עלה כאן, בדיון.

סיגל סדצקי: רגע, את צודקת, בדרום תל-אביב יש בעיה ספציפית שאנחנו צריכים מתורגמן לשפה ספציפית, שבה יש לנו גם בעיות תרבותיות.

סיגל סדצקי: זה לא רק בעיה שפתית, זה גם בעיה תרבותית של החקירות, זה גם בעיה שאנחנו צריכים לעבוד – תראו, צריכים להיזהר מלשפוך את התינוק עם המים.

סיגל סדצקי: למשל, אם הזכרת כבר את דרום תל-אביב, יש לנו בעיות וסוגיות מאוד מורכבות של אנשים שחוששים, שחלקם חסרי מעמד, חלקם לא חוקיים בישראל וכדומה, וכשאנחנו באים לטפל בנושא בריאותי, אנחנו צריכים לבוא לא מתוך הפחדה עם מישהו שהוא מותאם תרבות, בניחותא, אחרת החיפזון הזה יעלה לנו בכך שאנשים לא באים לבדיקה, הם מסתתרים, הם נעלמים.

סיגל סדצקי: צריך להבין שהטיפול פה הוא הרבה הרבה יותר מורכב.

סיגל סדצקי: צריך לדעת מתי הזמן הוא מה שאנחנו מעדיפים ומתי הטיפול צריך להיות טיפול עדין.

סיגל סדצקי: אנחנו נותנים טיפול שהוא מותאם אוכלוסייה, ואת זה צריך להבין.

סיגל סדצקי: אני כן רוצה להדגיש שבנושא כוח האדם, האחיות שלנו כבר שחוקות ונופלות מהרגליים, וכאן אנחנו כן מבקשים את הסיוע מהאוצר להגדיל את מעגל האחיות, לא בגלל שאנחנו לא מספיקים לעמוד בזמנים אלא בגלל שכוח האדם שלנו שחוק.

סיגל סדצקי: זה חמישה חודשים של מלחמה.

יפעת שאשא ביטון: כי צריך להרחיב אותם ואת מעגל האחריות בלי קשר לקורונה.

סיגל סדצקי: בדיוק.

סיגל סדצקי: הן פשוט נופלות מהרגליים.

סיגל סדצקי: עכשיו, אני רוצה להגיד באותו הקשר גם על עובדי המעבדה: לעובדי המעבדה מגיע צל"ש, והגיע הזמן שבאמת מישהו ייתן להם צל"ש.

סיגל סדצקי: הם עובדים מאוד מאוד קשה.

סיגל סדצקי: השכר של עובדי המעבדה מאוד נמוך וקשה לנו לגייס אנשים.

סיגל סדצקי: בגל הראשון אנחנו גייסנו סטודנטים וגם ממעבדות אחרות.

סיגל סדצקי: אנחנו הסבנו אנשים שעובדים במעבדת בית חולים שעושה בדיקה אחרת, לבדיקה הזאת.

סיגל סדצקי: צריך להבין שהסטודנטים חזרו לעבודות הדוקטורט שלהם ועובדי המעבדה האחרים חזרו למעבדות שלהם, אז יש לנו פה בעיה כפולה – יש לנו בעיה אחת שקשה לנו לגייס אנשים בגלל השכר.

סיגל סדצקי: יש לנו בעיה מוראלית של העובדים בגלל השכר, ויש לנו בעיה של כוח אדם מיומן שתקשיבו – אי אפשר לייצר "יש מאין".

סיגל סדצקי: אנחנו כן קיבלנו סיוע מהצבא לדוגמה – הם נתנו לנו סיוע יפה מאוד של חובשים לעבודות הפחות מקצועיות כמו פתיחת המבחנות וכדומה אבל מקצוע מעבדה זה מקצוע שהוא מורשה וצריך ללמוד בשבילו, הוא מקצוע אקדמאי.

סיגל סדצקי: צריך להבין שיש פה בעיה שצריך לטפל בה מהיסוד, ויפה שעה אחת קודם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, סיגל.

יפעת שאשא ביטון: אני חוזרת אליך, ערן, לנושא של המעבדה ששאלתי, ואיך אנחנו מקצרים את זמן קבלת התשובות?

יפעת שאשא ביטון: אני רק אחבר אליך שאלה נוספת, גם מהדברים שעלו אצל פרופסור סיגל סדצקי בנושא של החקירות האפידמיולוגיות וקטיעת שרשרת ההדבקה - אני יכולה לומר לכם, לפחות מפניות רבות, רבות מדי אפילו, שמגיעות אלי במקרה ממערכת החינוך, אנחנו לא יודעים אם נערכות בדיקות למעגל ראשון שהיו בקרבת חולה מאומת.

יפעת שאשא ביטון: הם מקבלים הרבה מאוד מידע סותר מגורמים שונים.

יפעת שאשא ביטון: אין משהו אחיד.

יפעת שאשא ביטון: אולי לנו, לכם, יש תבנית אחידה של איך זה צריך להתנהל, מהי שרשרת הפעולות האוטומטית אבל בפועל, בשטח, זה לא קורה.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לשלוח לכם כדי שתראו קבוצות ווטסאפ שלמות של הורים שנמצאים באותה כיתה או באותו בית ספר, ומקבלים מענים שונים ומגוונים מהגורמים השונים.

יפעת שאשא ביטון: ככה אי אפשר לנהל את זה בצורה מיטבית.

יפעת שאשא ביטון: אשמח שתתייחס לזה וגם לסוגיות שהעליתי בקשר לבדיקות.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה ערן.

ערן זליגמן: אני אתחיל ואתייחס למעבדת "מיי הריטג'" שהיא בשאיפה שעוד השבוע תקבל את האישור להתחיל לפעול, והיא תפעל בקצב שהולך ועולה, מ-1,000, 2,000 בדיקות בשבוע הראשון ולאחר מכן, עד 5,000 בדיקות, והיכולת שלה צריכה להגיע עד כדי 10,000 בדיקות אל מול הדרישה שלנו, והיא תגדיל באופן משמעותי את היכולת שלנו לבדוק כמות בדיקות גדולה ביום.

יפעת שאשא ביטון: מה לוחות הזמנים לכול אחד מהשלבים שציינת?

ערן זליגמן: אז אני אחזור על לוחות הזמנים: עוד השבוע, אנחנו מקווים שיינתן אישור לתחילת העבודה של המעבדה לפי - - - שאנחנו מציגים כול יום למנכ"ל.

ערן זליגמן: אנחנו מקדימים ביום את התכנון.

ערן זליגמן: ומשבוע הבא, הקצב הראשוני שמקבע מולם – זה יכולת של 1,000 עד 2,000 ביום.

ערן זליגמן: בשבוע השני להגיע עד כדי 5,000 ושוב, צריך להבין, זו מעבדה חדשה, וצריך לראות שהם באמת עומדים בקצב הזה אבל זה התכנון, כשהיכולת המלאה מדברת על עד 10,000 בדיקות ביום.

ערן זליגמן: זה סדר גודל של חודש, חודש וחצי מתחילת העבודה, ולשם מכוונים.

ערן זליגמן: אנחנו כמובן עובדים על זה ממש ברמה היומית.

ערן זליגמן: זה לגבי המעבדה הגדולה, החדשה, שאמורה להגדיל את ההיצע של היכולת לעשות בדיקות.

ערן זליגמן: לגבי הנושא השני שציינת – אני קודם כול רוצה לציין את דבריה של פרופסור סדצקי לגבי הנושא של החקירות – כוח האדם - - - אנחנו צריכים פה אורך נשימה קדימה, זה לא מעיד על הבעיה שיש עכשיו.

ערן זליגמן: זה מעיד על העניין של אורך נשימה קדימה אל מול התמודדות ארוכה עם הנגיף ועם התוצאה שלו.

ערן זליגמן: לגבי הנושא השני – יש דיונים שוטפים ועוד פעם, זה התחום של בריאות הציבור – שוטפים ומגיבים ומנתחים את הנתונים אל מול כול מקרה באופן פרטני של רופאי המחוז, שמחוברים לרשויות המקומיות ומחוברים לשטח ויודעים בדיוק מה תמונת המצב, ולפי תמונת המצב הזאת הם מתווים את המדיניות של את מי - - - שוב, אנחנו הגוף התפעולי שאמור לייצר את היכולת לעשות את זה אבל המדיניות נקבעת על ידי רופאי המחוז, וטוב שכך כי הם אנשי המקצוע, הם בשטח, הם יודעים מה קורה והם גם יודעים לאזן בין השיקולים השונים.

ערן זליגמן: לפעמים עומס של בדיקות רחבות מדי בנקודה מסוימת, שאין לה יכולת להכיל את אותה כמות גדולה מאוד של בדיקות, בסוף פוגע בניתוק שרשרת ההדבקה כי אנחנו לא מצליחים לבדוק בזמן את אותם סימפטומטיים או את אותם אנשים שבאו במגע עם חולה.

ערן זליגמן: אז אני חושב שזה נושא מאוד עמוק, מאוד רחב ולהתרשמות שלי, אני חייב לציין שהוא מנוהל בצורה מאוד מקצועית, יוצאת דופן על ידי בריאות הציבור ועל ידי רופאי המחוז, שנותנים מענה מתאים לנקודת הזמן הנכונה אל מול האירוע בשטח.

ערן זליגמן: אין פה תשובת בית ספר, אין נכון או לא נכון - -

יפעת שאשא ביטון: אז אולי כדאי שתהיה תשובת בית ספר, סליחה ערן שאני קוטעת אותך.

יפעת שאשא ביטון: עם כול הכבוד למנהלי המחוזות, ויש לי הרבה מאוד כבוד אליהם ובכלל, גם לקופות החולים.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהם פקטור מאוד משמעותי בפעם הבאה כשנבוא להתמודד, אם וכאשר יהיה גל נוסף.

יפעת שאשא ביטון: יחד עם זאת, אני חושבת שצריכה להיות שרשרת פעולות אוטומטית אחידה לכולם.

יפעת שאשא ביטון: לא יכול להיות שבמחוז מסוים, מנהל המחוז יחליט שכן בודקים את כול המעגל הראשון של המבודדים, של אלה שהיו בקרבת חולה מאומת, גם אם הם לא סימפטומטיים כי אנחנו יודעים למשל שבקרב ילדים, הם לא סימפטומטיים אבל הם מדביקים לנו אחרים, ובמחוז אחר ינהגו אחרת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו את הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים שתהיה פה תורה ברורה - -

סיגל סדצקי: אני מבקשת לציין שיש תורה ברורה.

סיגל סדצקי: סליחה, לא כול מה שמישהו אומר הוא גם נכון.

סיגל סדצקי: יש תורה מאוד ברורה ויש חוזר שאני הוצאתי שאומר בדיוק את מי צריך לבדוק.

סיגל סדצקי: בדיוק.

סיגל סדצקי: והבדיקות האלה מוחלות על כול המחוזות.

סיגל סדצקי: אני המנהלת של כול הרופאים המחוזיים.

סיגל סדצקי: מה שנראה כחוסר אחידות זה מכיוון שיש פער בין ההגדרות שלנו להגדרות של משרד החינוך, ואני מבקשת להסביר למה אני מתכוונת: הרופאים המחוזיים – הבדיקות לאסימפטומטיים שהורחבו בבתי הספר הם לרשימת המבודדים.

סיגל סדצקי: נעשית חקירה אפידמיולוגית של אחות אפידמיולוגית מנוסה ושל הרופא.

סיגל סדצקי: הם מחליטים מי הם המגעים.

סיגל סדצקי: יש בית ספר שבו כול בית הספר ייחשב כמגע.

סיגל סדצקי: יש בית ספר שבו ארבעה ילדים יחשבו כמגע ויש בית ספר שבו הכיתה או שתי כיתות או כיתה וצוות מורים יחשבו מגע.

סיגל סדצקי: אחרי שמגדירים מיהו מגע – אותם אנשים שהוגדרו כמגע, הם אלה שצריכים ללכת לבידוד ל-14 יום, והם גם אלה שנבדקים כאסימפטומטיים.

סיגל סדצקי: אין מה לבדוק אותם ביום הראשון והשני מכיוון שבימים אלה הם עדין לא יכולים להידבק ולהיות חיוביים, יש זמן דגירה למחלה הזאת אבל יש נוהל מדויק שאומר מתי לבדוק את המבודדים.

סיגל סדצקי: לפעמים יש בתי ספר שבהם מערכת החינוך מחליטה לסגור יותר כיתות ממה שהוגדרו כמגעים ואז, אין טעם לבדוק את השאר אבל הבדיקה, מבחינה רפואית, נעשית באותו אופן בכול המחוזות.

יפעת שאשא ביטון: אוקי, אז פרופסור סדצקי שני דברים – 1.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, כדאי שתדברו ביניכם.

יפעת שאשא ביטון: אתם כולכם יושבים תחת אותה קורת גג, אנחנו שומעים דברים שונים.

יפעת שאשא ביטון: הדבר השני - אני ממש מצטערת לקלקל את המסיבה.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך ושוב, אמרתי שיכול להיות שיש תורה סדורה למעלה אבל בפועל – זה לא קורה.

יפעת שאשא ביטון: לא קורה.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה להביא לך עדויות של התנהלות יום-יומית מתועדת שאין תורה סדורה.

יפעת שאשא ביטון: הם נוהגים באופן שונה במקומות השונים - -

סיגל סדצקי: אני אשמח לשבת איתך על הפרטים האלה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשלח לך בשמחה.

סיגל סדצקי: אני אשמח לשבת איתך על כול מקרה שאת חושבת שבוצע שלא על פי הנוהל כי הנוהל קיים והוא סדור מאוד.

סיגל סדצקי: אני רוצה לומר לך – תראי, יכולים להיות הבדלים בשטח – קודם כל, הבוקר דיברתי, אני לא רוצה לחשוף פה אבל דיברתי עם ראש אחת הרשויות אחרי שבדיוק הוא אמר את אותם דברים שאת אומרת.

סיגל סדצקי: אחרי בירור עלה שמה שקרה שם הוא בדיוק על פי הנוהל, אבל בדיוק.

סיגל סדצקי: אני לא טוענת שאין מקרים שבהם קורים דברים שלא היו צריכים לקרות אבל הם בקטנה.

סיגל סדצקי: אני אשמח שכול מקרה שאת מוצאת לנכון שלא בוצע לפי הנוהל - אני אשמח לבדוק אותו באופן אישי ואחזור אליך עם תשובה כי זה לא אמור לקרות.

סיגל סדצקי: הנוהל הוא נוהל אחיד וברור.

יפעת שאשא ביטון: אני אעביר לך את הדברים כי הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אני אפילו לא יודעת להגיד לך אם הם על פי הנוהל או לא כי ההתנהלויות שם היו שונות, ואת תחליטי מי נהג נכון - - -

סיגל סדצקי: אבל זאת בדיוק הנקודה - שלא מה שבהכרח שונה לציבור הוא באמת שונה מבחינה רפואית.

סיגל סדצקי: זאת בדיוק אחת הנקודות וצריך להבין את זה.

יפעת שאשא ביטון: תסמכי קצת על האינטליגנציה שלי - - -

סיגל סדצקי: לא, על האינטליגנציה שלך אני סומכת במאה אחוז אבל אני לא בטוחה שהתעמקת בנוהל.

סיגל סדצקי: זה הכול.

יפעת שאשא ביטון: סיגל, אני קראתי את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אני רואה את התשובות של הגורמים השונים שניתנות, ולפי זה אני מזהה שאין אחידות במערכת כי ההורים מאותו מקום, מאותה כיתה, מאותה קבוצה, מאותה הגדרה – אני אפילו לא אומרת לך שזה הורים ממקומות שונים – קיבלו הוראות שונות.

סיגל סדצקי: אני אומרת שוב, שיש הרבה פערים בין משרד הבריאות ומשרד החינוך, שיוצרים בלבול ואני מצרה על זה.

סיגל סדצקי: הוצאתי כבר לפני שבוע וחצי מכתב למערכת החינוך ולרשויות המקומיות – בבקשה שנהיה אחידים.

סיגל סדצקי: אני ממש מסכימה איתך שהציבור צריך לקבל אחידות.

יפעת שאשא ביטון: יפה.

יפעת שאשא ביטון: אני מדברת איתך כרגע ואני גם אמרתי קודם שאני מזקקת את זה רק על המענים שמקבלים ממערכת הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: המענה שמקבלים ממד"א מול המענה שמקבלים מקופת החולים אל מול המענה שמקבלים ממשרד הבריאות – אני אתן לך שלושה מענים שונים לאותם הורים.

יפעת שאשא ביטון: אני אתן לך כדי שתבדקי.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שזה חקר - - -

סיגל סדצקי: אני אשמח לבדוק את זה כי זה לא אמור לקרות.

יפעת שאשא ביטון: והדבר השני זה העניין של ההסברה – זה גם חלק ממה שעלה במענים שהם קיבלו, שכמו שאת אומרת, לא בודקים מיידית ביום הראשון, השני ואולי השלישי, זה לא משנה לי.

יפעת שאשא ביטון: מבחינה מקצועית אתם תחליטו מתי נכון לקיים את הבדיקה אבל חשוב שהשטח יידע את זה כי מצד אחד אומרים להם שהם צריכים באופן בהול לקיים בדיקות, ומצד שני הם רואים ששלושה ימים אף אחד לא יוצר קשר ואז נוצרת איזו שהיא תחושה שאיפה שהוא הם התפספסו.

יפעת שאשא ביטון: למה אני מחדדת את הדברים האלה?

יפעת שאשא ביטון: כי בסוף אני פותחת פה סוגריים – אני לא נמצאת כאן עכשיו ממקום של לבוא ולבקר את המערכת.

יפעת שאשא ביטון: אני פה ממקום אופרטיבי של לראות איך אנחנו אוספים את כול מה שאנחנו מזהים בשטח, לומדים ממנו והופכים אותו למשהו שהוא יותר יעיל ויותר טוב לפעמים הבאות.

יפעת שאשא ביטון: זו הסיבה שאני מתעקשת על הדברים האלה כי אם אנחנו לא ניגע בהם ולא נאסוף אותם ונסדיר אותם, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו באותו מקום, וחבל.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו הזדמנות, באמת עשינו דברים מדהימים, יש לנו הזדמנות לעשות אותם עוד יותר טוב, אם נתייחס לדברים שפחות עבדו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לפרופסור סדצקי ולערן.

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם, אני עוברת לדוקטור גלית קאופמן, ראש מחוז צפון במכבי.

גלית קאופמן: שלום בוקר טוב.

גלית קאופמן: אני רוצה בבקשה להתייחס גם לסוגיות שאת העלית אבל בהקשר של הקהילה: חשוב מאוד לומר שאנחנו עשינו עבודה מאוד מקיפה במכבי, והגשנו חוברת להיערכות לאומית לחורף.

גלית קאופמן: אנחנו הגשנו את התכנית, היא הופצה על-ידי הוועדה לכול המשתתפים.

גלית קאופמן: אני רוצה להדגיש כמה דברים: ההיערכות לחורף – אנחנו בעצם הסתכלנו חמש שנים אחורה.

גלית קאופמן: אנחנו ראינו איך זה מתנהל כי אנחנו צריכים לנהל את החורף שאוטוטו בפתח.

גלית קאופמן: אנחנו למדנו שבשיא יש לנו כ-50,000 ביקורים לשבוע אצל רופא המשפחה רק בגין תסמינים נשימתיים.

גלית קאופמן: אתם מבינים את המשמעות, שאם אנחנו מסתכלים ברמה הארצית, אנחנו מדברים על כ-200,000 בשבוע, וזה אומר שהמקרים האלה עם התסמינים הנשימתיים הם חשודיי קורונה.

גלית קאופמן: זה החורף הקרוב.

גלית קאופמן: וזה מחייב אותנו לכמות עצומה של בדיקות, הרבה יותר ממה שאנחנו מסוגלים היום.

גלית קאופמן: היום אנחנו נאבקים על 10,000 בדיקות ברמה הלאומית, בערך, סדר גודל, כאשר הצפי, אם אנחנו מסתכלים על הצפי שנתון לפתחנו, אנחנו מדברים על להכפיל או אפילו פי 2.5 ביום, וזה דבר שהוא מאוד קריטי.

גלית קאופמן: כמובן ששוב, אם אני מסתכלת על מכבי, ואני לא רוצה לדבר רק על מכבי אלא באמת ברמת הקהילה, חשוב לי לומר שבמכבי אנחנו נערכים כמובן ל - - - אבל חשוב שהמאמץ יהיה ברמה הלאומית.

גלית קאופמן: אני שמחה לשמוע שמדברים על זה ויש תובנות וזה מתקדם אבל זה צריך להיות מאוד אופרטיבי.

גלית קאופמן: אני רוצה לדון בעוד נקודה מאוד משמעותית – כשמסתכלים על הגל הראשון, אנחנו מדברים על 17,000 מטופלים.

גלית קאופמן: חברים, 90% טופלו בקהילה.

גלית קאופמן: אנחנו אמנם פחות מדברים על הקהילה אבל הקהילה מאוד במרכז.

גלית קאופמן: 16% מתוך ה-90% טופלו במלונות, והשאר בבית עם טיפול הוליסטי ושלם של כול צוותי הקילה שעבדו סביב השעון.

גלית קאופמן: 10% מטופלים בבתי החולים, כש-2.5% קשים והשאר קלים ובינוניים.

גלית קאופמן: חשוב להבין את המספרים.

גלית קאופמן: כמובן שהעבודה בבתי החולים היא מאוד משמעותית, ואני חלילה לא מורידה את כובד המשקל כי הם עושים לילות כימים בעבודת קודש אבל חשוב מאוד שתהיה אינטגרציה בין בתי החולים לקהילה, וחייבים להסתכל במיוחד בתקופת השפעת-קורונה, איך אנחנו מסתכלים קדימה ורואים את הקהילה בצורה הרבה יותר משמעותית, והיא חייבת להיות חלק מקבלת ההחלטות וחלק מקבלת הסמכויות כדי לנהל את המשבר הלא-פשוט הזה.

גלית קאופמן: הקהילה נערכה, וחשוב להדגיש את זה, בזמן מאוד קצר, לטיפול מרחוק.

גלית קאופמן: דיברנו על אסטרטגיה של שנים, זה קרה תוך שבועות ספורים לטיפול מרחוק בכול מיני שיטות – טלפוני, אפליקציות, וידאו וכולי.

גלית קאופמן: להקמת מרפאות התפרצות, שאמנם לא הופעלו בסוף אבל היה לנו תשתיות של מרפאות התפרצות, על-פי הנחיות משרד הבריאות ועל-פי הנחיות פיקוד העורף - -

יפעת שאשא ביטון: למה זה לא פעל בסוף?

גלית קאופמן: זה קרה בסוף כי השתמשנו במלונות.

גלית קאופמן: הנחיות משרד הבריאות הובילו, ואני חושבת שזאת הייתה החלטה מאוד נכונה להשתמש בבידוד המטופלים במלונות.

גלית קאופמן: החולים הקשים טופלו בבתי החולים, והחולים היותר קלים טופלו במלונות או בבתים, ואז לא הצטרכנו את מרפאות ההתפרצות.

גלית קאופמן: מה שכן הפעלנו זה עשרות במכבי, ובטח ברמה הלאומית מאות מרפאות לבדיקות קורונה ו"דרייב-אין" שהם בתוך הקופות.

גלית קאופמן: היום רק במחוז צפון יש לי עשרות נקודות שירות, כולל שלושה "דרייב-אין" שלי, שאנחנו מפעילים אותם.

גלית קאופמן: טיפול בקשישים ובחולים בסיכון, ובעצם כול מודל אספקת השירות, שאמנם פחות מדברים עליו אבל הוא כל-כך חשוב.

גלית קאופמן: חשוב להבין את זה וחשוב להראות את זה, הוא השתנה בתוך הקהילה.

גלית קאופמן: ברשותכם, אני רוצה להגיד מילה אחת על מודל החורף: הוא מחייב הפרדת שירותים בין החולים עם התסמינים לבין האחרים.

גלית קאופמן: יש הרי מאות אם לא אלפי מרפאות - ברמה הלאומית זה אלפי מרפאות, שמטופלים מגיעים ומקבלים שירות.

גלית קאופמן: אם אדם בן 70, עצמאי, מגיע לקבל טיפול במרפאה וקונה את התרופות שלו במכבי-פארם, בבית המרקחת של הכללית או כול קופה אחרת, מחר אנחנו נרצה לספק לו את מכלול השירותים בבית, ואנחנו חייבים להקדיש – מאוד חשוב נושא מכונות ההנשמה וזה קריטי, והמיגון והציוד אבל צריך לדבר גם על התשתיות וכול מה שאנחנו צריכים להיערך לו בתוך הבית.

גלית קאופמן: זה גם עולה כסף וחייבים לתקצב את זה.

גלית קאופמן: אי אפשר לעשות את זה רק באיזה מיזם מקומי או באיזה סיוע קטן כזה או אחר.

גלית קאופמן: זה אישיו משמעותי, ואפשר לטפל בצורה בטוחה באופן יחסי במקרים על פי הקריטריונים, בהתאם להנחיות משרד הבריאות.

גלית קאופמן: אנחנו מדברים מבחינה מקצועית על חולים בבתים כי אם יהיה לנו את הגל הבא או גל אחר, ולא משנה איך נקרא לזה, אנחנו לא רוצים שמטופלים יצאו – בטח לא המטופלים, הקשישים, החולים והזקנים מהבית.

גלית קאופמן: ולכן, אנחנו צריכים להיערך מבחינה טכנולוגית ומשאבים.

גלית קאופמן: זה מחייב השקעה נכונה וקריטית בקהילה לטיפול במאות-אלפי מטופלים.

יפעת שאשא ביטון: הנקודה של הקהילה ברורה.

גלית קאופמן: אני רוצה לגעת בעוד נקודה מאוד מאוד חשובה, שזה שיתופי הפעולה בין ארגונים.

גלית קאופמן: אני חושבת שזה לא מספיק.

גלית קאופמן: אני חושבת שמדינה שמתמודדת עם משבר עצום כזה, נדרשת לשיתופי פעולה ואינטגרציה בין ארגונים הרבה יותר טובה, ברמה של משרד הבריאות, קופות, ארגונים, בתי חולים והמוסדות והעיריות ובאמת, אי אפשר, אני לא רוצה להכביר בכול השמות.

גלית קאופמן: אנחנו חייבים לעבוד בשקיפות, לקבל נתונים בצורה מסודרת על מוקדי ההתפרצות, הגדרות האזורים האדומים אבל בצורה שאנחנו באמת נערך, ובהחלט יש נהלים מסודרים ממשרד הבריאות ואנחנו עובדים על-פי הנהלים.

גלית קאופמן: אגב, לא כולם מבינים אותם.

גלית קאופמן: פרופסור סדצקי אמרה דברים מאוד נכונים אבל גם אני נתקלתי בזה.

גלית קאופמן: אני לא אחשוף את העיר אבל אני דיברתי לפחות עם שני ראשי ערים שהלחיצו אותנו והלחיצו את כול הקופות לעשות בדיקות מהרגע להרגע, ולא הבינו את המשמעויות.

גלית קאופמן: כלומר, יש נהלים מאוד נכונים.

גלית קאופמן: איך שהוא צריכים להבין, צריכים לקרוא, בטח קברניטי הארגונים השונים צריכים להיות מחוברים לנהלים.

גלית קאופמן: אי אפשר להיות "גננת".

גלית קאופמן: לכן, האינטגרציה הזאת והחשיבה איך מעבירים את החומר עד אחרון המנהלים בשטח, זה דבר שמאוד קריטי בעיניי.

גלית קאופמן: ואם אני מסכמת ממש בעוד חצי דקה, אם יורשה לי – אם אני מסתכלת על הדברים שאני רואה אותם בצורה מאוד משמעותית – לא משנה אם בגל הבא או לא בגל הבא – חלק מהפקת הלקחים, שיוקם צוות ניהול האירוע עם הגורמים הרלוונטיים.

גלית קאופמן: הקופות צריכות להיות חלק סופר-קריטי בקבלת ההחלטות.

גלית קאופמן: לא צריך לקחת מאתנו כלום, אנחנו יודעים לבצע את זה מעולה.

גלית קאופמן: לא מד"א תחליף אותנו ולא אף אחד יחליף אותנו רק צריך באמת את התשתיות ואת המשאבים.

גלית קאופמן: דבר נוסף – אם אני מסתכלת על השפעת בשנה שעברה, אנחנו הזמנו במכבי כ-600,000 או קצת יותר חיסונים, וחיסלנו אותם.

גלית קאופמן: אם אתם זוכרים את השפעת הקודמת, נהרו כמויות של חולים קשישים, גם אוכלוסיות היעד וגם לא מאוכלוסיות היעד כי היו מקרי תמותה שהביא המונים למרפאות הצפופות.

גלית קאופמן: יש לי סרטונים.

גלית קאופמן: אנחנו לא רוצים שזה יקרה השנה.

גלית קאופמן: אנחנו הזמנו במכבי 1.2 מיליון חיסונים.

גלית קאופמן: זה יופי שהזמנו אבל הספקים הודיעו לנו שאין להם במלאי.

גלית קאופמן: חייבת להיות עכשיו היערכות קריטית של כול הגורמים כדי שיהיו לנו מספיק חיסונים, שנערך למתן החיסונים בצורה אחרת, אנחנו כבר חושבים על כול מיני רעיונות.

גלית קאופמן: אנחנו מדברים על כוח אדם – מי הכוח אדם שיכפיל את הכמויות בהנחה שיהיו לנו את החיסונים.

גלית קאופמן: כול הנושא של הקורונה בצל השפעת והשפעת בצל הקורונה - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקדיש לזה דיון נפרד.

גלית קאופמן: הדברים האלה חייבים להילקח בחשבון כי אנחנו נמצאים היום ביוני, ואוטוטו ספטמבר, אוקטובר, ואנחנו כבר שם.

גלית קאופמן: הדבר האחרון להדגיש – המעבדות, לאור כול מה שאני אומרת, שיתאימו לקפסיטי בצפי של כול מה שאנחנו נערכים.

גלית קאופמן: משאבים לקהילה - חשוב מאוד לדבר על משאבים לקהילה.

גלית קאופמן: אנחנו לא עושים את כל מה שאנחנו עושים בחינם.

גלית קאופמן: 24/7 אנחנו עובדים כדי לטפל ב-90% מחולי הקורונה הקלים, המאומתים, הסימפטומטיים והאסימפטומטיים.

גלית קאופמן: כולם אצלנו, ואנחנו נערכים מסביב לשעון עם רופאים, עם אחיות, עם צוותים, עובדי מעבדה, מקצועות הבריאות - כולם.

גלית קאופמן: הקהילה חייבת לקבל - - -

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה גלית.

יפעת שאשא ביטון: נתתי לך לגלוש, שמת הכול בסל אחד אבל בודדתי בשבילך את מה ששייך לכאן.

יפעת שאשא ביטון: לגבי כול שאר הנושאים שהם חשובים מאוד, אנחנו נקיים דיון בעיקר בסוגיה של התמודדות עם השפעת, עם החורף, עם המחלות הנוספות בשגרה לצד הקורונה – יהיה לזה דיון בפני עצמו.

יפעת שאשא ביטון: ניסים אלון, מנכ"ל לאומית.

יפעת שאשא ביטון: אחר כך, דוקטור אסתר אדמון.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

ניסים אלון: שלום.

ניסים אלון: אני אשתדל להיות קצר וממוקד: 1.

ניסים אלון: אנחנו ערוכים לגל השני לפי הפירוט הבא: בשגרה, כול המרפאות פתוחות, עמוסות מאוד, מעבר למה שהיה לפני.

ניסים אלון: יש מקצועות שהחזרה לשגרה היא מעבר כי היו ביקושים בתקופת הסגר, שעכשיו ממומשים.

ניסים אלון: המוקדים שלנו עמוסים מאוד.

ניסים אלון: ציוד מיגון – יש לנו לכול הסגל וטוב שגם המטופלים מגיעים עם המסיכות.

ניסים אלון: הצוות יותר ממוגן והמטופלים יותר ממוגנים.

ניסים אלון: הסוגיה של הכניסה ומדידת החום והתסמינים במרפאות – לא מדברים עליהם הרבה.

ניסים אלון: בתקופת הסגר היה לנו כוח אדם בתוך המרפאות שיצא החוצה ועשה את זה.

ניסים אלון: כרגע זה מכביד מאוד על הצוותים.

ניסים אלון: אני לבד זקוק למאות עובדים שיעזרו לנו בכניסה למרפאות, ואם יש עובדים כרגע שלא עובדים, אני מציע למדינה לתקצב אותם ולהביא אותם אלינו.

ניסים אלון: אנחנו זקוקים להם מאוד.

ניסים אלון: ה-100% דיגיטל שהיה טרום הקורונה, הגיע ל-60% פעילות.

ניסים אלון: סוג של הפרדה בין הבריאים לחולים במענה לחברת הכנסת אימאן ח'טיב.

ניסים אלון: האוכלוסייה הלא-דיגיטלית, שלא משתמשת ברופא אישי בווידאו ולא מתכתבת עם הרופא – אפשרנו לה תור בטלפון הפשוט, הרגיל, בכדי שגם הם יקבלו שירות רפואי.

ניסים אלון: אנחנו מביאים את המעבדה הביתה - - -

יפעת שאשא ביטון: ניסים, ברשותך - - הוא לא שומע אותי.

סיגל סדצקי: - - זה עובד גם היום.

סיגל סדצקי: זה היה לפני, זה עובד בקורונה ואנחנו ממשיכים עם זה.

סיגל סדצקי: כל המנהלות, לא חייבים להגיע למרפאות, אפשר לקבל את זה וזה חלק מההיערכות שלנו.

סיגל סדצקי: מעבדה – דיברנו בשבוע הקודם, אני לא אחזור על זה – היא חזרה לשגרה מלאה.

סיגל סדצקי: מהפנייה לדגימה - אצלנו זה 24 שעות.

סיגל סדצקי: מדגימה לתוצאה – 24 שעות.

סיגל סדצקי: יש לי נקודות דיגום קבועות ונייחות, הן חייבות להיות מחוץ למרפאות.

סיגל סדצקי: צריך לזכור שפיענוח של בדיקה, לעשות את זה יותר קצר – רק הפיענוח עצמו – במכשירים עם התפוקות הגבוהות זה לוקח שלוש שעות.

סיגל סדצקי: במכשירים עם התפוקות הנמוכות, שזה רוב המכשירים במדינת ישראל, זה יכול לקחת שש שעות לבדיקה, רק העיבוד במעבדה.

סיגל סדצקי: יש הפניית רופא, יש דיגום, יש שינוע.

סיגל סדצקי: זה לוקח את הזמן שלו.

סיגל סדצקי: אשפוז בית, שפחות מדברים עליו – גלית ממכבי דיברה על זה.

סיגל סדצקי: אנחנו בשגרה הרגילה, לפני הקורונה, היו 30 מאושפזי בית.

סיגל סדצקי: בקורונה קפצנו מ-30 ל-1,200 מאושפזי בית תוך 21 יום.

סיגל סדצקי: היום יש 280, אני נערך ל-2,000.

סיגל סדצקי: לדעתי, בחורף בתי החולים יהיו חייבים לפנות את המחלקות, גם מהחולים הרגילים שהם טיפלו בהם בשפעת לטובת הקורונה, אם הקורונה תמשיך להיות אתנו, ונצטרך לטפל בהם בקהילה.

סיגל סדצקי: אז אני נערך ל-2,000, וחובה לדאוג שפיקוד העורף והמדינה ישאירו מלוניות וירחיבו את הפעילויות של המלוניות.

סיגל סדצקי: חיסוני שפעת – אני לא יודע כמה יגיעו.

סיגל סדצקי: אני הזמנתי, כמו כול שנה - -

יפעת שאשא ביטון: ניסים, אתה.

יפעת שאשא ביטון: ..

יפעת שאשא ביטון: הוא לא שומע אותי?

ניסים אלון: - - אין קול ואין עונה בצד השני.

ניסים אלון: ככל שהמדינה תוכל לעזור – נהדר, ואנחנו צריכים שוב לא להכניס את הקשישים לתוך המרפאות, שלא ידבקו בקורונה וצריך לחסן אותם מחוץ למרפאות, מה שלא עשינו אף פעם וזה אירוע לוגיסטי משמעותי.

יפעת שאשא ביטון: ניסים, שים נקודה.

ניסים אלון: אני אהיה קצר ויעיל.

יפעת שאשא ביטון: לא, לא.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, זה לא יתכן שאתה לא מתייחס כשאני קוראת לך, זה לא עובד ככה.

ניסים אלון: לא שמעתי אותך, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר דברים חשובים באמת, שצריכים לקבל מקום והתייחסות אמתית של איך פותרים אותם, מה צריך לעשות כדי לפתור אותם, אם זה בהיבט תקציבי, אם זה בהיבט של כוח אדם, אם זה בהיבט של תכניות.

יפעת שאשא ביטון: כול מה שאתה אומר חשוב מאוד אבל אני רוצה שתתייחס לכול הסוגיה של ההצטיידות, של מכונות ההנשמה – יש לכם או אין לכם, של הציוד והמלאי שנדרש לכם לטובת הבדיקות עצמן, אם זה הבדיקות הסרולוגיות או אחרות.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שחשוב לנו לבחון כרגע, במסגרת הדיון, ואני אומר לך גם למה, אני אומר את זה גם בסיכום: יש פער אדיר בין מה שהוצג היום בדיון על-ידי משרד הבריאות מבחינת מלאי, רכש, מכונות הנשמה פולשניות, לא-פולשניות, אל מול מה שמסרו לנו בנתונים בדוח המרכז למחקר ומידע של הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: ולכן, חשוב לי לשמוע גם מכם, אנשי השטח, מה יש לכם?

יפעת שאשא ביטון: אתם באמת מרגישים שאתם ערוכים?

יפעת שאשא ביטון: מה חסר לכם?

ניסים אלון: התשובה לשאלה היא שמשרד הבריאות, עם תחילת האירוע, הלאים את כול מה שקשור למכשירים בציוד קבוע ובציוד מתכלה שקשור לקורונה.

ניסים אלון: גם אם אני רוצה, אני לא יכול להזמין.

ניסים אלון: ולפיכך, אני תלוי תלות מוחלטת במשרד הבריאות לגבי כמה מכשירים אני אקבל, כמה - - - אני אקבל, כמה מטושים אני אקבל.

ניסים אלון: אני לא יודע, אני חי משבוע, שבועיים, שלושה שבועות קדימה.

ניסים אלון: אלה שאלות שאלי בן זקן ענה עליהן, זליג ענה על חלק מהן.

ניסים אלון: אני לא יודע, התשובות לא אצלי, התשובות אצלם.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע להגיד לי אם אתה רגוע?

ניסים אלון: לגבי סרולוגיה דווקא כן יש לי תשובה – כאן התחלנו, כבר מתבצעות בדיקות סרולוגיות.

ניסים אלון: יש לי את כול המכשירים לבדיקות סרולוגיות, גם של "אבוט", שכרגע הריאגנטים מתאימים ל"אבוט".

ניסים אלון: יש לי גם מכשירים של חברת "רוש" לתפוקות גבוהות.

ניסים אלון: כול מה שהמדינה תבקש ממני, אני יכול לבצע וכבר התחלנו.

ניסים אלון: אני מקווה שתוך חודש נסיים את הפרויקט הארצי הגדול של הסרולוגיה כי כרגע זה בני-ברק.

ניסים אלון: מסוף השבוע הזה אני מתחיל בכול הארץ, אז גם לזה אנחנו מוכנים.

יפעת שאשא ביטון: אתה מרגיש שאתה ערוך מבחינת מלאי?

ניסים אלון: של סרולוגיה?

יפעת שאשא ביטון: של סרולוגיה אתה אומר שיש לך.

ניסים אלון: סרולוגיה – אני מקבל ריאגנטים מהמדינה.

ניסים אלון: בכלל, כול הריאגנטים - אני מקבל מהמדינה, כול המטושים – אני מקבל מהמדינה, גם ציוד מיגון אני מקבל מהמדינה.

ניסים אלון: אני לא רשאי להזמין, גם אם אני רוצה.

ניסים אלון: אסור לי.

יפעת שאשא ביטון: בסדר גמור אבל אתה מרגיש שיש לך את כול מה שאתה צריך או שאתה מרגיש שיש חוסר או שצריך לתגבר או שצריך לעשות מיפוי של מענה לצרכים עכשיו אל מול העתיד?

יפעת שאשא ביטון: איפה אתם עומדים?

יפעת שאשא ביטון: זה שהמדינה נותנת – זה בסדר.

יפעת שאשא ביטון: אתה מרגיש שאתה יכול לסמוך על זה?

ניסים אלון: גברתי, תלוי במה.

ניסים אלון: סרולוגיה, אני חושב שכן כי אני יודע שהמדינה הזמינה קרוב לשני מיליון ערכות ריאגנטים שמתאימים למכשירים שונים - יש לי את כול המכשירים.

ניסים אלון: אני ערוך ומוכן.

ניסים אלון: לגבי בדיקות המעבדה הרגילות – גם דנו בזה בשבוע שעבר.

ניסים אלון: אני לא יודע.

ניסים אלון: אני יודע חודש קדימה, לא יותר.

ניסים אלון: האם יהיו לי בחורף מספיק מכשירים וריאגנטים להכפלה?

ניסים אלון: לא יודע.

ניסים אלון: אני חי באי-ודאות מוחלטת.

ניסים אלון: אני גם לא יכול לתכנן, זה לא בידיים שלי, זה בידיים של משרד הבריאות.

ניסים אלון: ככה הם החליטו וככה זה מתנהל.

ניסים אלון: אני מתעקש - ואני גם מתייחס לדברים שאת העלית על בתי הספר – אני מתעקש ואני לא אוותר על זה, גם אם יתהפך העולם – הצוותים שלי דוגמים את המטופלים, אני משנע את הבדיקות למעבדות שלי, אני מפענח תוצאות ואני נותן אותם למבוטחים שלי ומטפל בהם, כול אחד לפי הטיפול שהוא צריך לקבל.

ניסים אלון: בעניין הזה אני עושה אבל אם יהיו לי ריאגנטים או לא? לא יודע.

ניסים אלון: אני מצטער, אני מנכ"ל קופה ואני עונה לך בצורה הכי אמתית – לא יודע.

ניסים אלון: גם לא נותנים לי תשובות.

ניסים אלון: אני חי שבוע, שבועיים, גג שלושה שבועות קדימה.

ניסים אלון: זה רמת התכנון שיש לנו כרגע, אז אלה שאלות למשרד הבריאות והן שאלות חשובות.

ניסים אלון: אגב, אני לא יודע אם הם יודעים.

ניסים אלון: הדבר הנוסף שאני אבקש להתייחס אליו זה נושא בתי הספר והבלבול – גברתי, לדעתי גם את צודקת וגם פרופסור סדצקי צודקת.

ניסים אלון: פרופסור סדצקי הוציאה הנחיות ברורות.

ניסים אלון: איפה הבעיה עם בתי הספר?

ניסים אלון: ופה אני גם רוצה קצת להרגיע – יש ילד חיובי בבית הספר.

ניסים אלון: אוקי, לא אסון גדול.

ניסים אלון: הילד אמור להיות בבידוד אבל שנייה אחרי זה, מנהלי בתי הספר נכנסים לפאניקה יחד עם ראשי הערים, מתחילים לשלוח הודעות למבוטחים: תבוא לפה, תבוא ביום זה לקבל דיגום, והקופה שולחת גם מבוטחים כי אני מקבל את הרשימות רק ממשרד הבריאות, כול קופה לפי המבוטחים שלה.

ניסים אלון: אז אני, זה מותג שלי, וכול קופה מקבלת את המבוטחים שלה.

ניסים אלון: אנחנו מתקשרים למבוטחים ומפנים אותם למקומות שאנחנו דוגמים, ולכן נוצר בלבול.

ניסים אלון: נוצר בלבול ולחץ.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על החידוד.

ניסים אלון: ההורים בלחץ, גם הם מתקשרים.

ניסים אלון: חלק מההורים מתקשרים ישירות לרופא האישי ומקבלים בדיקה, ואחר-כך בתי הספר.

ניסים אלון: זה לא בסדר.

ניסים אלון: הסנכרון בין הארגונים לא בסדר.

ניסים אלון: אני בכל מצב וגם מנהלי המחוזות שלי מדברים על זה עם מנהלי בית הספר.

ניסים אלון: אני אומר להורים – תרגיעו.

ניסים אלון: הסיכוי שהבן או הבת שלכם נדבקו – 97% סיכוי שלא נדבקו, והסיכוי שאתם נדבקתם כהורים של הילדים שלכם בבית הספר הוא 1:10,000.

ניסים אלון: תרגיעו.

ניסים אלון: תחזרו לשגרת החיים הרגילה שלכם.

ניסים אלון: אלה שהם חיוביים, נכנסים לבידוד.

ניסים אלון: אלה שנחשפו והחקירה האפידמיולוגית אמרה שהם צריכים להיות בבידוד – גם הם נכנסים לבידוד.

ניסים אלון: נגיע אליהם בשקט, שום דבר לא בהול.

ניסים אלון: שלושה, ארבעה ימים, כמו שפרופסור סדצקי אמרה, אנחנו נגיע אליהם, נזמין אותם בתור, בצורה מסודרת כדי שלא תהיה התקהלות בנקודות הדיגום.

ניסים אלון: נדגום כמו שצריך, וכמו שהסברתי קודם ניתן תוצאות ונמשיך לטפל.

ניסים אלון: צריך להרגיע גם את ראשי הערים, גם את מנהלי בית הספר וגם את ההורים.

ניסים אלון: הרבה יותר בשקט, הרבה יותר ברוגע, זה מלחיץ אותנו, זה מלחיץ את מנהלים המחוזות שלנו, זה מיותר לגמרי ואין בזה צורך.

ניסים אלון: אנחנו פה, אנחנו בקשר.

ניסים אלון: עד כאן.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, ניסים אלון, גם על החידוד וההבהרה בסוף.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהדברים מאוד מאוד חשובים כדי להבין איך אנחנו נתפסים עיני השטח, וגם כדי להבין מה אנחנו צריכים לעשות נכון יותר כדי שזה לא יקרה, אותו בלבול ואותו חוסר סנכרון ואותו לחץ שזה מייצר אצל ההורים, ואחר-כך אצל הקופות.

יפעת שאשא ביטון: תיארת בדיוק את מה שאני קיבלתי וציינתי קודם לכן.

יפעת שאשא ביטון: לכן, אני חושבת שאחד הדברים הבסיסיים הראשונים שצריך לעשות כאן זה להעביר מסר אחיד לציבור של מה צריך לעשות במקרה של גילוי חולה מאומת, בין אם זה בבית ספר, בכיתה וכולי, מה הצעדים שצריך לנקוט?

יפעת שאשא ביטון: מי לוקח את האחריות והעברת שרשרת הצעדים האלה למי שצריך, כדי לקטוע את חוסר הסנכרון הזה ואת הבלבול שנוצר בשטח.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהוא לא טוב לאף אחד, לא לאנשים שנמצאים בבית והם בלחץ, ובטח לא למי שצריך לתת להם את המענה.

יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה על החידוד גם של הדברים האלה.

ניסים אלון: תודה לך.

יפעת שאשא ביטון: דוקטור אסתר אדמון, אחר-כך דוקטור חגי לוין.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

אסתר אדמון: צהרים טובים לכולם.

אסתר אדמון: אז כמו שכולנו הבנו, המעבדות הן במרכז המאבק לקורונה אבל אני שמה לב שכולם מתמקדים, כולל משרד הבריאות, רק בבדיקות של זיהוי הנגיף אבל הפעילות של המעבדות מתרחבת.

אסתר אדמון: כמו שאמרנו, יש את השלב של זיהוי הנגיף, יש את הבדיקות הסרולוגיות שנכנסות - הן עדין לא נכנסו בכל המעבדות אבל מדובר על עשרות-אלפי בדיקות שצריכות להיכנס למעבדות.

אסתר אדמון: מדובר גם על הרבה מאוד בדיקות שנעשות בשגרה לכול החולים שנדבקו בקורונה, שזה בדיקות המטולוגיות ובדיקות כימיות.

אסתר אדמון: כול הבדיקות האלה הן למעשה התמודדות עם נגיף חי.

אסתר אדמון: זה בדיקות שצריכות להיעשות בתנאים מיוחדים, במיגון מיוחד.

אסתר אדמון: אין היערכות.

אסתר אדמון: המעבדות לא ערוכות לכך ועדין, כמו שהזכירו פה, אנחנו מקבלים הנחיות ב"דיליי".

אסתר אדמון: ההיערכות היא בדיעבד.

אסתר אדמון: אנחנו צעקנו כבר ממרץ שצריך להיערך להתפרצות.

אסתר אדמון: אנחנו היום ביוני ועדין לא ערוכים.

אסתר אדמון: דיברו פה על תקופת הסתיו, שיתכן ותהיה עלייה רצינית בכמות הבדיקות.

אסתר אדמון: מדברים על כמות הבדיקות בסרולוגיה.

אסתר אדמון: מדברים על בדיקות בהמטולוגיה ובכימיה - אין היערכות.

אסתר אדמון: אין תכנית קדימה, אין גיוס של עובדים חדשים.

אסתר אדמון: נכון, כמו שאמרו, בעקבות השכר הנמוך, קשה מאוד לגייס עובדים וזה באמת המחיר שהיום אנחנו משלמים על הזנחה של הרבה מאוד שנים אבל כול המעבדות התגייסו, וכולם מוכנים לבוא ולהירתם ולהיאבק בנגיף הזה אבל לא יכול להיות שאין תכנית מובנית, אפילו לא שבוע קדימה.

אסתר אדמון: אנחנו, כיום, לא יודעים והעומסים נופלים עלינו – כול יום עומס בצורה אחרת.

אסתר אדמון: אם זה בדיקות המטולוגיות, מבחני קרישה לכול חולי הקורונה, שזה דברים שלא עשינו בעבר.

אסתר אדמון: צריכה להיות תכנית מובנית, ולהכין את המעבדות.

אסתר אדמון: חייבים לשתף אותנו בהיערכות הזאת על-מנת שאנחנו נדע איך להיערך, כמה כוח אדם, איך לנייד כוח אדם, איך להיערך מבחינת שעות העבודה.

אסתר אדמון: זה לא קיים.

אסתר אדמון: אנחנו אוטוטו נהיה בסתיו.

אסתר אדמון: פתאום ב-1 במאי היה מינימום של בדיקות.

אסתר אדמון: ב-20 במאי, מקסימום של בדיקות.

אסתר אדמון: אין היערכות.

אסתר אדמון: אנחנו חייבים להכין את המעבדות.

אסתר אדמון: המעבדות זה לא רק בדיקות לנגיף, זה גם בדיקות שבשגרה וגם התוספת לכול חולי הקורונה, שהם נאלצים לעשות סדרה גדולה של בדיקות, שאנחנו לא מצליחים ולא עומדים בהן, וחשוב להבין שכול הבדיקות האלה זה מדם של חולים עם נגיף חי ואנחנו חייבים לעבוד בתנאים מיוחדים.

אסתר אדמון: אנחנו צריכים להיערך לזה.

יפעת שאשא ביטון: הדברים ברורים, אסתר.

יפעת שאשא ביטון: את אמרת את הדברים גם לגבי הנגיף החי, גם לגבי הצורך במיגון המעבדות, שאתם לא ערוכים לזה.

יפעת שאשא ביטון: גם לגבי תכנית עבודה מסודרת שנוגעת לבדיקות הקורונה לצד הבדיקות האחרות, לצד תוספת הבדיקות שנדרשות מעבר לזיהוי.

יפעת שאשא ביטון: סיכמת יפה את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: יש משהו נוסף שאת רוצה להעלות חוץ מהנקודות האלה?

אסתר אדמון: לא.

אסתר אדמון: אנחנו מבקשים שתהיה תכנית מובנית לכל מצב קיצון שיכול להיות, ואנחנו נעמוד בתכנית הזאת אבל לא יכול להיות שאנחנו קודם כל צריכים לקבל את ההנחיות בלי שום תכנית לפני כן.

אסתר אדמון: את זה אנחנו דורשים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, דוקטור אסתר אדמון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עם דוקטור חגי לוין, אני אשמח אם תהיה ממוקד וקצר.

יפעת שאשא ביטון: תשתדלו לא לחזור על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: מבטיחה לכם שאני מבינה בפעם הראשונה.

חגי לוין: מאה אחוז.

חגי לוין: יושבת-ראש הוועדה, אני אגיד דבר אחד הכי חשוב: המפתח להצלחה בהתמודדות בארץ ובכול העולם זה צוותי החקירות האפידמיולוגיות.

חגי לוין: אני רוצה לחזק את מה שאמרה פרופסור סדצקי אבל להגיד אותם בצורה הרבה יותר חדה: צוותי החקירות נמצאים כרגע בקריסה.

חגי לוין: הם כבר חודשים רבים עובדים ללא שום תגבור כאשר לא צריך להסתכל רק על הממוצע של כמה זמן לוקחת חקירה אלא צריך לראות מה קורה באזורים שונים.

חגי לוין: אני, באופן אישי, עוסק הרבה מאוד שנים בחקירות אפידמיולוגיות.

חגי לוין: חקירה זה לא רק לחקור ולתת תשובה, זה לא רק עניין כמותי אלא זה גם עניין איכותי.

חגי לוין: כאשר יש מקרה בחדר כושר, הצוותים צריכים להתעמק, לחשוב, להוציא דוחות ולהפיק לקחים רוחביים, איך אנחנו מונעים אירועים דומים בחדר כושר.

חגי לוין: כיום, אנחנו חייבים בדחיפות, באופן מיידי, לתגבר את כוח האדם בלשכות הבריאות בצוותי חקירה, אחרת אנחנו על סף אסון, פשוטו כמשמעו, כי לא נעצור את ההתפשטות שאנחנו יכולים לעצור אותה על-ידי פעולה הרבה יותר מדויקת, הרבה יותר כירורגית במוקדי התחלואה.

חגי לוין: המעבדות זה חלק מהסיפור הזה אבל זה חלק מתשתית בריאות הציבור.

חגי לוין: חלק מהעניין הוא גם העובדה שהשטח לא מעורב מספיק בקבלת ההחלטות ולא נמצא מספיק קרוב לצלחת.

חגי לוין: אנחנו רואים, וזאת איוולת שאין כדוגמתה, שמתגברים את המטה, שזה בסדר, אפשר לתגבר את המטה אבל לא מתגברים קודם את מה שקורה בשטח.

חגי לוין: התעדוף לא נכון וחייבים עכשיו, מידית, לתגבר את הצוותים בשטח.

יפעת שאשא ביטון: נקודה חשובה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, דוקטור חגי לוין.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עם גדי כהן, מנכ"ל ראש חטיבת לוגיסטיקה ותשתיות בכללית.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

גדי כהן: שלום לכולם.

גדי כהן: אני מסכים ומחזק את מה שנאמר פה על-ידי דוקטור גלית קאופמן ממכבי ועל-ידי ניסים אלון.

גדי כהן: בהחלט הבעיות אצלנו דומות בהיבט של הקהילה.

גדי כהן: גם נושא של חיסוני השפעת – אנחנו הזמנו כמות כפולה ממה שנזקקנו לה בשנה שעברה, ואנחנו בהחלט חוששים שמא זה לא יגיע בכמויות שאנחנו זקוקים להם, ואנחנו חושבים שפה משרד הבריאות, מדינת ישראל, חייבים להיערך ולראות איך פועלים כדי לתגבר את הנושא הזה ולהעמיד לרשות הקופות כמויות הרבה הרבה יותר גדולות.

גדי כהן: לגבי נושא המעבדות – אמרה פה אסתר אדמון וזה מאוד נכון, שמבדיקה שעשה משרד הבריאות רק אצלנו, מצאנו שחסרים אצלנו עשרות עובדי מעבדה במצב הנתון.

גדי כהן: בוודאי שאם המצב ילך ויחריף, אנחנו זקוקים להרבה יותר מכך, וזה לא עובדים שנמצאים בהישג יד וקל לגייס אותם מכול מיני סיבות.

גדי כהן: גם כאן אנחנו זקוקים בהחלט לסיוע של המדינה, בעיקר אני מדבר על עובדי מעבדה מקצועיים ולא מתגברים.

גדי כהן: מתגברים זה משהו שאפשר בקלות יחסית להשיג ואילו עובדים מקצועיים, מאוד מאוד קשה להשיג בתנאי ההעסקה הנוכחיים.

גדי כהן: בנוגע לבתי החולים – בשאלה לגבי מכונות הנשמה: אני אגיד שבכללית יש לנו מכונות הנשמה – 1,118 מכונות, שמתוכן חלק מיועד להעברות של חולים ולהנשמה של פגים.

גדי כהן: אם אני מנטרל אותם אז יש לנו בבתי החולים שלנו 911 מכונות הנשמה.

גדי כהן: כלומר, חסרים לנו לתרחיש הייחוס שמדבר על 1,500 מונשמים אצלנו, עוד כ-600 מכונות הנשמה.

גדי כהן: קיבלנו במהלך החודשים האחרונים ממשרד הבריאות 147 מכונות.

גדי כהן: אנחנו בהחלט זקוקים לכמות יותר גדולה.

גדי כהן: אנחנו קיבלנו הנחייה ממשרד הבריאות לא להתעסק ברכש של מכונות הנשמה, הם ידאגו לכך.

גדי כהן: אני מאוד מקווה שמה שהציג פה אבי בן זקן באמת יצא לפועל ויגיע, ויגיע גם בזמן.

יפעת שאשא ביטון: יש שיח שמתנהל ביניכם לבין משרד הבריאות עם צפי לכך שתקבלו או לא תקבלו את המכונות?

גדי כהן: מה ששמעת מאבי בן זקן, זה גם מה שאנחנו שומעים.

גדי כהן: בכלל אגיד שיש ערפל קרב.

גדי כהן: אנחנו לא יודעים בדיוק איזה תכנון יש בכול הנושא של היערכות מבחינת הרכש, גם מבחינת ציוד המיגון וכו'.

גדי כהן: גם בשוטף, גם בשגרת הקורונה, מה שאנחנו מקבלים זה מעט, וזה הרבה פחות ממה שאנחנו זקוקים לו אבל בשגרה של היום, אנחנו עוד יכולים להסתדר.

גדי כהן: בכול תרחיש ייחוס שיש, אנחנו נזדקק לסיוע ולעזרה, ואנחנו לא יודעים מה יעמוד לרשותנו בעת ההיא.

גדי כהן: ובכלל, כול הנושא של הרכש המרכזי, שדובר עליו כל-כך הרבה בחודשים האחרונים, למעשה לא שקוף לנו.

גדי כהן: אנחנו לא יודעים מה מתרחש.

גדי כהן: אנחנו דואגים לכללית בשוטף אבל אני אגיד שבתרחישי הייחוס, אנחנו לא יודעים עד כמה המדינה כבר ערוכה, ולוח הזמנים הולך ומתקצר והוא פועל לרעתנו.

גדי כהן: לכן, חשוב היה אם היינו יודעים יותר, היינו יכולים גם להיערך בהתאם.

גדי כהן: אומר עוד דבר אחד – גם הנושא של ההתחשבנות מול משרד הבריאות בכול הנוגע לשלב הראשון עוד לא הסתיים, וגם כאן הוצאות כמו הכללית, הוצאות מאוד כבדות, מאוד גדולות, ולא קיבלנו שיפוי לחלק מההוצאות שהיו לנו, דבר שכמובן מכביד עלינו גם בהיערכות לשלב הבא.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך גדי.

יפעת שאשא ביטון: אבי דדון, ראש מנהל הרכש במשרד הביטחון מבקש לדבר.

יפעת שאשא ביטון: אבי?

יפעת שאשא ביטון: אם המל"ל נמצאים ורוצים להתייחס לדיון, בשמחה, לפני שאנחנו מסכמים.

אבי דדון: שלום ליושבת-ראש הוועדה ולכל החברים.

אבי דדון: שתי נקודות: 1.

אבי דדון: מסר - תוך כדי הסיוע שנתנו למערכת הלאומית ברכש של הפריטים שנדרשו, פיתחנו יחד עם משרד הבריאות וחברים אחרים את העניין של קווי הייצור בארץ.

אבי דדון: למעשה, כמעט או אפילו הפסקנו להזמין מחו"ל את הפריטים של המיגון.

אבי דדון: יש כאן קווים לייצור מסיכות, בטח השלוש שכבות, בארץ, ואותו דבר לגבי ה-N95, אנחנו ממש בקרוב מאוד נתחיל לראות אספקות, אחרי שמשרד הבריאות יאשר את התקינה של המפעל בשדרות.

אבי דדון: הקריאה שלי היא גם לחברים שאני שומע פה מקופות החולים וכן הלאה – אני מנוע מלהתייחס להערה אם זה שקוף או לא, אנחנו עובדים מול משרד הבריאות.

אבי דדון: הנתונים שקופים מאוד, בהירים מאוד.

אבי דדון: אני חושב ששיח עם אבי בן זקן, אין לי שום ספק שהוא ישקף לכולם את כול הנתונים, וראוי שזה ישוקף.

אבי דדון: ומצד שני, כדי שהקווים האלה לא יהיו אד-הוק ובעוד חצי שנה נמצא אותם סגורים, עוברים לסין, חשוב מאוד מאוד שלא לקנות מסין ולא מארצות אחרות אלא לקנות מתוצרת הארץ.

אבי דדון: שני הקווים נמצאים באזורי עדיפות לאומית – שדרות ואזור התעשייה ברקן.

אבי דדון: כול קשר שצריך לסייע פה לכול קופה או בתי חולים פרטיים וכאלה ואחרים – אני נכון אישית לדבר הזה ואפשר לעשות את זה.

אבי דדון: לגבי שאר הדברים – אני חושב שהדברים נאמרו ולא אחזור עליהם.

אבי דדון: אנחנו גם חתומים על ההסכמים עם "מיי הריטג'", ולדעתי, היכולת שם הרבה יותר גבוהה ממה שאנחנו כרגע מצפים, ואם יתקיימו האישורים, כפי שמשרד הבריאות מתכוון לתת השבוע, אני חושב שבנקודה אחת, שהיא בלתי תלויה בכוח האדם כי כוח כלול בעלות ובמשא על המחיר שאנחנו משלמים פר-בדיקה, יכול לפצות ולאזן קצת על הקשיים שיש בקופות החולים או במעבדות אחרות, ואני חושב שאפשר לתת פה לפחות מענה תשתיתי, בין אם לגל הבא ובין אם למשהו אחר.

אבי דדון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר שמבחינת היערכות לציוד מיגון שזה מסיכות וציוד נוסף, שנשמח אם תפרט לגביו, אנחנו יכולים להיות רגועים לפעם הבאה?

יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו יודעים שבתחילת הגל הראשון היה קצת לחץ לגבי מסיכות שהיו בחוסר, ציוד מיגון שהיה בחוסר וכולי.

אבי דדון: לסיפא של הדברים שלך – נכנסתי ב-13 במרץ ב-9:00 בבוקר למציאות פערית.

אבי דדון: הכול היה בפער, זה לא פריטים שאנחנו ברגיל קונים.

אבי דדון: אני בדרך לדיון על כלי מלחמה כבדים מאוד בעוד שעה, ונזעקנו והוזעקנו ועשינו את זה באהבה ולכן הפרטים האלה לא היו באג'נדה שלנו לפני ה-13 במרץ.

אבי דדון: צה"ל צריך מאתנו מעת לעת מנשמים וכו' אבל זה באמת שולי לכמויות שפה המערכת הלאומית צריכה.

אבי דדון: אני לא רגוע אף פעם עד שזה לא נגמר.

אבי דדון: אנחנו מול היעדים – מל"ל מכתיב למשרד הבריאות או לנו, לשם אנחנו דוהרים בעניין של המנשמים.

אבי דדון: לכן, כמות ההזמנות היא בסדרי גודל יותר מהיעד לתרחיש הקיצון, זאת כדי שעד שלא יהיה לנו את המוצרים בידיים, אנחנו לא משחררים את הקלאץ' על ההזמנות, ואני חושב שגם אם יהיו עודפים, מדינת ישראל יכולה לעשות בהם שימוש בין-לאומי כזה או אחר, והמל"ל על היעד הזה גם.

אבי דדון: לגבי הציוד – פה בסך הכל מדובר – ובואו נשים את הדברים בפרופורציה – מדובר בשבעה פריטים.

אבי דדון: זה לא אלפי פריטים.

אבי דדון: אנחנו ממוקדים עליהם.

אבי דדון: בכול הפריטים אנחנו ביכולת ייצור ישראלית, ופה הקריאה שלי שוב: לא לקנות יבוא, לא אותם מסיכות מגן שקופות.

אבי דדון: יש פה יכולת ייצור גם בכפרים דרוזים, גם בתעשיות ישראליות.

אבי דדון: אותו דבר לגבי המסיכות, כפי שאמרתי, סרבלים – הכול ניתן לייצור.

אבי דדון: אנחנו פועלים מול יעדי משרד הבריאות.

אבי דדון: אני יכול להגיד בצורה די גורפת שאנחנו נגיע ליעדים, בחלקם אפילו מעל 100% ממש בקרוב.

יפעת שאשא ביטון: יפה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מצטרפת לקריאה לשמור על הייצור הישראלי, הוא ישרת אותנו נאמנה גם במקרים כדוגמת המקרה שהיינו בו בגל הראשון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הדברים, אבי.

יפעת שאשא ביטון: נציג או נציגת מל"ל נמצאים אתנו, רוצים להתייחס לפני שאנחנו מסכמים?

שי גלעד: שלום לכולם, אני מהמטה לביטחון לאומי.

שי גלעד: שמונה מרכיבים באסטרטגיה הישראלית: מעטפת חיצונית הדוקה, הגנה על אוכלוסיות בסיכון, טיפול מהיר ושלם במוקדי התפרצות ברגע שהם מזוהים, קטיעה מהירה של שרשרת ההדבקה, תו סגול לכול מקום, לכול מצב.

שי גלעד: ריחוק חברתי והיגיינה.

שי גלעד: חיסון ותרופות, תמיכה בפיתוח, והגדלה של - - - על מנת לאפשר את העבודה של המשק בצורה חופשית כמה שיותר.

שי גלעד: שיטת הניהול שכרגע נמצאת בסוג של "העברת מקל" או שעדין מתהווה – יש מה שנקרא "קבינט קורונה", ועדת שרים בראשות ראש הממשלה בנושא הקורונה שקיימה כבר דיון אחד, ותקיים מחר דיון שני שעיקרו אישור המשל"ט במשרד הבריאות, ואישור של תרחיש הייחוס, לפיו מדינת ישראל תיערך להמשך.

שי גלעד: אנחנו רואים במרכז השליטה רגל מאוד חשובה למימוש של המדיניות שיקבע על-ידי קבינט הקורונה ויעובד אחרי זה למדיניות יותר מדויקת על-ידי משרד הבריאות, והביצוע שלה על-ידי המשל"ט.

שי גלעד: הנקודה הזאת נמצאת עדין ב"העברת מקל".

שי גלעד: לא כול המרכיבים עדין התייצבו.

שי גלעד: לא כול המרכיבים עובדים.

שי גלעד: עדין המל"ל מנהל חלק מהדברים במקומו של המשל"ט, עד שהמשל"ט ייקח, כמו למשל סיוע בטיפול במקומות מתפרצים.

שי גלעד: אם אסכם את זה בשתי מילים – יש אסטרטגיה שלאורה אנחנו משתדלים שתהיה המדיניות.

שי גלעד: ועדת שרים לנושאי קורונה, שאמורה מחר לאשר את המשל"ט ואת תרחיש הייחוס – חלק מהדברים שנאמרו פה - -

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, יש תרחיש ייחוס שמוכן?

יפעת שאשא ביטון: אתם כבר הכנתם תרחיש ייחוס?

יפעת שאשא ביטון: הוא רק אמור להיות מאושר מחר או שיש מתווה שיצטרכו אחר-כך יצטרכו להכין לפיו את התרחיש המלא?

שי גלעד: יש חלופות לתרחיש ייחוס שוועדת השרים תצטרך לדון בהן ולהחליט מה היא בוחרת כתרחיש הייחוס, עם המשמעויות השונות.

שי גלעד: בגלל שזה דיון פתוח, אני חושב שלא נכון להציג את הדברים פה כי יש בזה דברים מפחידים.

שי גלעד: ועדת השרים תצטרך – אמרתי שזה כרגע ניתוח של חלופות, וועדת השרים תקבע את החלופה ואז יהיה אפשר - - - עד כאן.

יפעת שאשא ביטון: ואז יהיה אפשר להציג אותה כאן.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, שי.

יפעת שאשא ביטון: נכון, כרגע אם הדברים לא מעובדים אז אין טעם להעלות אותם אבל אנחנו בהחלט, כוועדה, נעקוב ונדרוש לראות את תרחיש הייחוס, אם וכאשר יאושר על-ידי ועדת השרים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם - אני עוברת לסיכום הדיון.

יפעת שאשא ביטון: הוא יהיה קצת ארוך אז אני מקווה שיש לכם אורך נשימה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להתחיל בכך שמבחינת משרד הבריאות, הנתונים שקיבלנו בימים האחרונים לגבי כול הנושא של מכונות ההנשמה קצת מתנגש עם הנתונים ששמענו כאן, מהחברים, גם לגבי הנכונות בכלל וגם לגבי הפילוחים שלהם, שלא לדבר על-כך שיש מידע משרד הבריאות סירב להעביר אלינו כמו למשל מספר מכונות ההנשמה לפי מיפוי של בתי החולים השונים.

יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להעלות תהיות לגבי סיבת הסירוב אבל אני מאוד מקווה שמשרד הבריאות ישלים לנו את הנתונים האלה, כולל מיפוי צרכים של המערכת מבחינת כלל ציוד המיגון.

יפעת שאשא ביטון: המלאים שקיימים והמלאים שנדרשים.

יפעת שאשא ביטון: כוח האדם שנדרש כדי להפעיל את מכונות ההנשמה וכדי לתת מענה במעבדות ובכלל, מה קיים היום אל מול מה שצריך ואיך המשרד מתכוון להיערך לזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדרוש את סטטוס הרכש שדובר בו תוך שבועיים כדי לדעת אם אנחנו מתקדמים מבחינת קבלת המכונות, כפי שתואר כאן על-ידי אנשי משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים ממשרד הבריאות לעבוד על תכנית מובנית לעבודת המעבדות, וכמובן לשתף בזה את אנשי השטח.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה באופן גורף, אני אשתדל לא לחזור כול פעם מחדש אבל אי אפשר להכין שום תכנית בלי שאנחנו מדברים עם אנשי השטח כי בסוף, הם יודעים מה צריך, הם חיים את זה ביום-יום, ובלי שהם יהיו שותפים גם יהיה מאוד קשה ליישם את זה אחר-כך.

אימאן ח'טיב יאסין: בכול המגזרים.

יפעת שאשא ביטון: בכול המגזרים, בוודאי.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת להתייחס לחיזוק הצוותים האפידמיולוגים – גם כאן לתת את המקום והמחשבה לגבי הגדלת כוח האדם וחיזוק הצוותים הקיימים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים שתהיה תכנית של שרשרת פעולות אוטומטית, אחידה, למקרים של הדבקה כדי שנדע בדיוק מה צריך לעשות על-מנת לקטוע את שרשרת ההדבקה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שגם אם יש תכנית כזאת במשרד הבריאות, לא בטוח שהשטח מכיר אותה או מבין אותה, בטח לא אחרון האחראים בשטח, ואנחנו פוגשים את זה פעם אחר פעם.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו מבקשים שגם הדבר הזה יוסדר, יובהר, יעבור למי שצריך בהסברה מאוד ברורה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לחזק את הקשר ואת הגיוס של קופות החולים בהתמודדות עם הגל הבא.

יפעת שאשא ביטון: הם פקטור מאוד משמעותי שיכול להקל בכלל על ההתמודדות של כלל המערכת, ולייצר אינטגרציה של כלל הארגונים כדי שיהיה אפשר לפעול ביחד.

יפעת שאשא ביטון: בהקשר הזה, אני רוצה להתייחס גם לנושא של טיפול בקהילה, אם אנחנו רוצים לשחרר את הלחץ והעומסים מבתי החולים – אין שאלה, ואנחנו יודעים שהרפואה המודרנית הולכת לשם, שאנחנו צריכים לתת את הטיפול בקהילה.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לחזק את המערך הזה גם מבחינת כוח אדם וגם מבחינת תקצוב.

יפעת שאשא ביטון: מבחינת האוצר ומשרד הבריאות – אנחנו מבקשים להרחיב את מעגל האחיות.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון בכלל, בלי קשר לקורונה.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון שבעתיים אם אנחנו רוצים להיערך נכון לקראת גל שני של הקורונה, ואותו כנ"ל לגבי עובדי המעבדה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לשים דגש על שתי הנקודות האלה.

יפעת שאשא ביטון: שבו ביחד עם מי שצריך, תתקצבו את זה, תבנו תכנית ותשתדלו במהרה בימינו אנו גם לתת לה את המענה שצריך.

יפעת שאשא ביטון: אמירה שעלתה כאן, היא אמנם לא נוגעת ישירות אבל היא מאוד מאוד קריטית בעיניי – ההתחשבנות שוב של משרד הבריאות, וכאן זה גם קשור לאוצר: ההתחשבנות מול הגופים שנתנו מענים לשירותים בגל הראשון היא חשובה מאוד אם אנחנו רוצים שהם יהיו מסוגלים לתת לנו את המענים האלה גם בגל השני.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מבקשת לנצל את הדיון הזה כדי שגם הסוגיה הזאת תטופל.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שהקפתי הכול.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמובן נמשיך לעקוב לגבי כול מה שעלה כאן, גם לקבל את המענה ממי שצריך וגם לקיים דיונים חוזרים, אם נרגיש שהדברים לא באמת מתקיימים בשטח.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכולם.

יפעת שאשא ביטון: הישיבה נעולה.