הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 19, 2020-05-11 10:00

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-11 במאי 2020, ואנחנו בנושא: תפקיד המדינה בהגנה על זכויות עובדים ובמתן ביטחון תעסוקתי בשגרת הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: לפני שאתחיל את הדיון, אני רוצה לציין פה שהיום, ברחבי הארץ, מתקיימות שש הפגנות של מנהלות המשפחתונים שעדיין נאבקות על הזכויות שלהן.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאנחנו טיפלנו, בשבוע שעבר ועד אתמול בלילה – גם חלק מחברי הכנסת, וחבר הכנסת ינון אזולאי גם היה שותף בכל התהליך הזה – וקיבלנו הבטחות בעניין הפיצוי על התקופה שבה סגרו את המשפחתונים וקיבלנו הבטחות על הפעימה הראשונה והפעימה השנייה כהכנסה למנהלות המשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, עד היום הזה רוב מנהלות המשפחתונים לא קיבלו גרוש אחד למחייתן ולמחיית בני משפחותיהן, כשבדרך-כלל, כמעט ברוב המקרים, הן מפרנסות יחידות.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, הנשים האלה גם צריכות להתכונן ולפתוח את המשפחתונים שלהן ולהתחיל לדאוג גם לצרכים של הילדים שנמצאים אצלן במשפחתונים ולהוציא הוצאות על חומרי ניקיון, חיטוי וכו'.

עאידה תומא סלימאן: זה בלתי מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי, בלתי מתקבל על הדעת לבקש מאנשים, שחודש וחצי לא הייתה להם אפילו הכנסה של גרוש אחד, גם לחזור לשגרה ולהתחיל לעבוד ולהוציא כסף על המפעלים שהם עושים.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת שוב גם לרשות המיסים לפעול לפרסם במיידית היום, לפני מחר, את הטופס שדרכו אפשר להירשם.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת לאוצר להעביר את הכספים על פיצוי התקופה, שבה היינו בהסגר, ולתת למשרד העבודה והרווחה להעביר את הכסף.

עאידה תומא סלימאן: כולנו, בוועדה המיוחדת לעבודה ורווחה, שולחים את הסולידריות שלנו עם מנהלות המשפחתונים שמפגינות היום ועדיין נמצאות בשביתה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מאמינים שבסופו של דבר נוכל באמת, ביומיים הקרובים, להגיע לכך שהן יחזרו לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: כולן רוצות לעבוד, אבל גם רוצות לחיות ולקבל את ההכנסה שמגיעה להן.

ינון אזולאי: כבוד היושבת-ראש, יצוין רק שבשבוע שעבר הבטיחו לך מרשות המיסים באופן אישי שעד יום ראשון, עד אתמול, - -

קריאה: תהיה תשובה.

ינון אזולאי: - - לא תהיה תשובה אלא כבר ייפתח האתר כך שאלה שלא היו בפעימה הראשונה יוכלו להגיש את הפעימה.

עאידה תומא סלימאן: יש לי עוד הבטחה.

עאידה תומא סלימאן: אני מלאה בהבטחות.

עאידה תומא סלימאן: קיבלתי עוד הבטחה שמקסימום עד יום חמישי הטופס יהיה באתר.

ינון אזולאי: שימי את ההבטחות בתרמוס.

עאידה תומא סלימאן: כן, לשמור אותן.

עאידה תומא סלימאן: האמת היא שאני נעשית עשירה מאוד בהבטחות בתקופה האחרונה.

עאידה תומא סלימאן: אתה יודע מה?

עאידה תומא סלימאן: אם זה היה תלוי בי ואם זה היה עניין אישי שלי, הייתי יכולה לחכות בסבלנות.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה פשוט הפך להתנכלות לקבוצות הכי מוחלשות בתוך החברה שלנו, וזה לא מתקבל על הדעת.

ינון אזולאי: כל הכבוד שבאמת הובלת – ושמעתי ממנהלי מעונות – את המאבק הזה.

ינון אזולאי: בסופו של דבר, הגיעו לתוצאה שהם, כל מעונות היום, מרוצים ממנה.

ינון אזולאי: אם המשפחתונים יקבלו את מה שהם רוצים, את מה שהבטיחו להם, גם הם יהיו מרוצים.

ינון אזולאי: ישר כוח על כך שהרמת את הדגל הזה יחד עם כל חברי הוועדה.

ינון אזולאי: באמת עשית את זה, וכל הכבוד.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהעבודה שנעשית בוועדה הזאת חשובה, כולכם מגויסים ואני שמחה על זה.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו היום באמת עומס באנשים שהיה להם את הזמן, הרצון והידע כדי באמת לחשוב מהי הדרך הכי טובה לצאת מהמשבר שאנחנו בו מאז התחלת הסגר.

עאידה תומא סלימאן: כולנו מדברים על חזרה לשגרה, כולנו מדברים על המרצת והחזרת המשק והתעסוקה ותמרוץ החזרת העובדים מחל"תים לעבודה רגילה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על זה שאולי הגענו בימים האלה למשהו כמו 50% מהמשק שחזר לפעול, ועד סוף החודש היינו רוצים, אם הכול יהיה בסדר, שכל המשק יחזור.

עאידה תומא סלימאן: אבל, אנחנו עם יד על הלב, ואנחנו יודעים שהמדיניות שהובילה אותנו ליום הזה, שבה האוצר נקט במדיניות של הוצאת האנשים לחל"תים ואפילו קבלת דמי אבטלה נמוכים מהרגיל, הביאה את רוב העובדים במשק למצב של דוחק כלכלי והביאה הרבה מהעסקים למצב כזה שהם לא יכלו ולא יוכלו בעתיד הקרוב לשמור על הקשר שלהם עם העובדים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אנחנו מתחילים לראות את תחילתו של גל פיטורים – לא החזרה מהחל"ת אלא גם גל פיטורים, והרבה אנשים ייזרקו מחוץ לשוק העבודה ויתחילו לחפש מאפס.

עאידה תומא סלימאן: יש אנשים שבגלל גילם, השכלתם או כל מיני סיבות אחרות יהיה להם קשה להיכנס חזרה לשוק העבודה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה היום לשמוע מכל מי שאיתנו, ויש תוכניות שאפשר באמת לשמוע עליהן.

עאידה תומא סלימאן: שמענו שהאוצר מנסה או מתכנן ושיש לו תוכנית להוסיף כ-20 מיליארד שקל לתקציב המדינה כדי לעודד תעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שאנחנו לא מאחרים את מה שהיה צריך לעשות מתחילת המשבר הזה כדי להבטיח חזרה יותר קלה לשגרה.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על זה שחברי הכנסת נמצאים איתנו.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכם על נוכחותכם.

עאידה תומא סלימאן: אני מציעה שאולי ניתן לאנשי האקדמיה ולאנשים שבאמת הכינו תוכניות וטרחו וגם לנציגי ההסתדרות לתת סקירה, ואחר כך תהיה הזדמנות לכלל חברי הכנסת להציג.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת איימן עודה, יושב-ראש הרשימה, אני יודעת שהיום אתה גם נמצא בשני כובעים: אתה גם רוצה להציג איזו שהיא תוכנית וגם להשתתף בדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני צודקת?

עאידה תומא סלימאן: אתה רוצה להציג עכשיו או לתת לחלק מהם לדבר?

איימן עודה: לא.

איימן עודה: קודם לשמוע.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר עופר סטי, מרצה בכיר מאוניברסיטת תל-אביב, אתם הגשתם לנו תוכנית סדורה.

עאידה תומא סלימאן: אתה איתנו?

עאידה תומא סלימאן: אתה מוכן לפתוח לו את המיקרופון?

עאידה תומא סלימאן: אחריו תתחיל לחפש את נציג הסתדרות העובדים החדש, מר שי בירן.

עאידה תומא סלימאן: לפחות תפתח לו את המיקרופון, כדי שנשמע אותו.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר עופר, המיקרופון פתוח – אתה מוכן להתחיל?

קריאה: התקלה אצלו.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: תעבור להסתדרות העובדים החדשה.

תמי ברנע: לשי בירן.

עאידה תומא סלימאן: מה קרה?

עאידה תומא סלימאן: כנראה שיש בעיה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול, תעלה את דף ה-ZOOM כדי שנראה את האנשים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא צריכים לראות את עצמנו.

עאידה תומא סלימאן: אני רואה את ד"ר עופר סטי פה למעלה.

עאידה תומא סלימאן: מה הבעיה?

תמי ברנע: הוא מדבר, אבל לא שומעים אותו.

עאידה תומא סלימאן: יש כנראה בעיה בקול אצל כולם.

עאידה תומא סלימאן: את שי בירן רואים למטה באוטו.

עאידה תומא סלימאן: תפתח לו את המיקרופון.

עאידה תומא סלימאן: מר שי בירן, אתה מוכן לדבר?

עאידה תומא סלימאן: אתה מוכן להזמין מישהו לבדוק?

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר לנהל כך את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: זה מרוב שצעקו בחדר הזה בשבוע שעבר.

עאידה תומא סלימאן: מה נעשה?

תמי ברנע: הינה, אני מתקשרת.

עאידה תומא סלימאן: אולי חברי הכנסת ידברו.

ינון אזולאי: אולי איימן יציג בינתיים.

עאידה תומא סלימאן: כן, להעביר את הזמן.

קריאה: יוצאים להפסקה?

קריאה: אם איימן ידבר, אין בעיה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי שאיימן יתחיל להציג, עד שיהיה לנו מיקרופון.

עאידה תומא סלימאן: הוא רצה לחכות ולשמוע את האחרים, אבל אנחנו נאלתר כדי לנצל את הזמן.

איימן עודה: כבוד יושבת-ראש הוועדה, חברתי עאידה תומא, חברי הוועדה והאנשים המומחים, לנו, בחד"ש, יש תוכנית מאוד ברורה ליציאה מהמשבר הנוכחי, שבמרכזה הבן-אדם.

איימן עודה: זה לא המוסדות, זה לא הטייקונים וזה לא כסף שמטפטף מלמעלה למטה, אלא כסף שאמור להגיע ובצדק לשכבות המוחלשות ואנשים שנפגעו כתוצאה מנגיף הקורונה.

איימן עודה: מי שחיבר את המסמך הזה הוא עורכת-הדין נועה לוי וד"ר שארף חסן בהנחיית מנכ"ל המפלגה עאדל עאמר.

איימן עודה: הצגתי את התוכנית הזאת במלואה במליאת הכנסת.

איימן עודה: אני רוצה להצביע על נקודות שהן החשובות ביותר בתחום העבודה בשל ייחוד הוועדה הזאת.

איימן עודה: אני חושב שהדבר העיקרי הוא שדמי האבטלה לעובדים, שהופרשו בגין נגיף הקורונה, ייקבעו לגובה 100% משכר העובד בממוצע בחודשי העבודה הקודמים.

איימן עודה: הדבר השני הוא הבטחת הכנסת יסוד לכל תושב בישראל בגובה 80% משכר המינימום.

איימן עודה: הדבר השלישי החשוב הוא ששעות העבודה של עובדים, שיש להם ילדים בגילאי חוק לימוד חובה, יצומצמו ל-25 שעות במשרה מלאה ללא פגיעה בשכר.

איימן עודה: חברים, אני חושב שהגישה מאוד ברורה.

איימן עודה: אנשים שנפגעו בגלל נגיף הקורונה, ואין שום סיבה אחרת, כלומר זה לא בגללם, לא בגלל שהם לא רוצים לעבוד, אלא בגלל סיבה עולמית – נגיף הקורונה – מגיעה להם כל הזכות שלהם.

איימן עודה: מבחינתי, אני רוצה לסכם בדבר החשוב ביותר.

איימן עודה: כל מה שאנחנו עושים פה יכול לקדם בעוד 10% או בעוד 20% - שיפור קטן פה ושיפור קטן שם – אבל בשביל לעשות את השינוי האמיתי אנחנו נצטרך לצאת לרחובות, לרחובות.

איימן עודה: יש הפגנה ביום חמישי עם השבעת הממשלה מול הכנסת פה, ואני קורא לציבור הרחב להשתתף בה.

איימן עודה: אבל יש עוד הפגנה ב-5 ביוני – הפגנה שמקשרת בין הסיפוח להעברת הכסף של האזרחים מהמקום הנחוץ להם, השכבות המוחלשות, למען סיפוח, למען עיבוי התנחלויות, למען שמירה על הכיבוש - - -

ינון אזולאי: איימן, אתה כבר עושה פה תעמולה כאילו שאתה יוצא לבחירות.

איימן עודה: תשמע, אני מדבר על הדנ"א של - - -

ינון אזולאי: עזוב.

ינון אזולאי: דיברת על העבודה – אני איתך.

ינון אזולאי: אתה 'רץ' לי כבר למקומות אחרים של פוליטיקה ואיפה זה נמצא.

איימן עודה: לא, לא, לא.

איימן עודה: אני חושב שהשיח הזה חשוב.

ינון אזולאי: אין בעיה.

איימן עודה: יש כסף מסוים.

איימן עודה: יש 390 מיליארד שקלים – זה הכסף וזה התקציב השנתי של הממשלה.

איימן עודה: השאלה היא לאן הכסף הזה מועבר.

איימן עודה: לכן, מה שאני הצעתי זה בבסיס התפיסה.

איימן עודה: אם 50% מהתקציב מועבר למה שנקרא ביטחון, אז מה שאמרתי זה הצבעה מדויקת על הבעיה האמיתית במדינה.

ינון אזולאי: איימן, הצרכים שלנו במדינה הם גם ביטחון וגם לעובדים.

ינון אזולאי: - - -

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אזולאי, - -

ינון אזולאי: - - - בשביל למצוא את הפתרונות.

עאידה תומא סלימאן: - - אני בטוחה שאיימן רצה לסכם ולסיים.

איימן עודה: דרך אגב, אזולאי, זה לא מתאים לך, אתה במיוחד.

איימן עודה: אתה נציג של שכבות מוחלשות.

איימן עודה: מי שעושה - - -

ינון אזולאי: אני אומר לך שאפשר למצוא.

קריאה: מסכימים על הצורך.

ינון אזולאי: דווקא בגלל זה אני אומר שאפשר למצוא תקציבים.

ינון אזולאי: אני בעד, איתך.

איימן עודה: תן לי להמשיך עכשיו.

ינון אזולאי: אבל לא צריך לערב פה ויכוח על סיפוח.

איימן עודה: מה שעושים מנהיגי המדינה זה על חשבון הציבור שלי ועל חשבון הציבור שלך אתה.

איימן עודה: אני רוצה לסכם ולהגיד לכם: לפני כעשור, בשנת 2011, הייתה מחאה חברתית, בין היתר, על מחירי הדיור, עובדות סוציאליות ומחאת רופאים.

איימן עודה: היא הייתה של מעמד הביניים.

איימן עודה: הייתה דעה אחת לאומית, למרות הניסיונות שלנו להשתתף.

איימן עודה: היא לא קישרה בין הפוליטי, מה שדיברתי, לבין החברתי.

איימן עודה: רצו משהו מצומצם כמו שאתה רוצה עכשיו.

איימן עודה: אני חושב שזה הזמן לצאת לרחובות, מאות אנשים, גם של יהודים וערבים וגם של עובדים ומובטלים, וגם לקשור בין הפוליטי לבין החברתי.

איימן עודה: זהו הזמן.

איימן עודה: תודה.

ינון אזולאי: אני רק אגיד, כי אני רוצה שהדיון יהיה ענייני.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה.

עאידה תומא סלימאן: תתפלא לשמוע שאני חושבת שזה היה ענייני.

ינון אזולאי: את חושבת כמו עודה.

איימן עודה: בגלל שאתה קואליציה, אתם מפחדים מאנשים ברחובות.

עאידה תומא סלימאן: למרות חילוקי הדעות ביני לבין איימן - - -

ינון אזולאי: אני באמת מתפלא שיש ביניכם תמימות דעים.

איימן עודה: אתה תשמע, אני רוצה להגיד לך - - -

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת איימן, אני מבקשת שנייה.

איימן עודה: אני רוצה להגיד משהו חשוב.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא.

איימן עודה: הדבר שהכי מפחיד את הקואליציה זה מאות אלפי יהודים וערבים ברחובות.

עאידה תומא סלימאן: איימן, אני מבקשת משני חברי הכנסת - - -

רם שפע: - - - האנשים שעדיין נמצאים בין לבין מבקשים לחזור לעניין עצמו.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: תנו לי לנהל את הישיבה.

רם שפע: רציתי לעזור.

עאידה תומא סלימאן: אומנם כולכם גברים, אבל אני אנהל את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת כך: אני חושבת שזה ענייני, למרות חילוקי הדעות ביני לביניכם.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה ענייני.

עאידה תומא סלימאן: מחובתנו, גם כחברי כנסת, לחפש איפה הכסף הולך ולנווט אותו לאן שאנחנו חושבים שצריך ללכת.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכאשר עמדנו באותו לילה ונשארנו עד השעה 03:00 בבוקר כדי לאשר את ה-80 מיליארד, וידעתי שלקואליציה אין הרוב באותו לילה, ובגלל הקולות של שלושה ח"כים מהרשימה המשותפת, עבר התקציב של 80 מיליארד שקל – זה לא כדי להגיע ליום הזה ולגלות שרק 20 מיליארד שקל הוצאו עד היום.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר כמעט בסוף המשבר, וזה רק 20 מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: ישבנו עד השעה 03:00 בבוקר וחיכינו להעביר את התקציב כדי להציל את המצב, וזכותנו היום להגיד לא רק איפה כל תקציב המדינה ואיך הוא מחולק אלא גם איפה ה-80 מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: למה לא משקיעים אותם?

עאידה תומא סלימאן: למה מנהלות המשפחתונים עד היום לא קיבלו את הכסף?

עאידה תומא סלימאן: ולמה העסקים הקטנים צריכים להתמוטט?

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה מדיניות, כאשר מחליטים שמצילים את המצב.

עאידה תומא סלימאן: לצאת במינימום נזקים מהמשבר הזה זה לא אומר לחסוך כסף בתקציב שכבר אושר – לא לשמור את הכסף בתוך תקציב המדינה ולא להשתמש בו.

עאידה תומא סלימאן: למזער נזקים זה אומר לתמוך בעובדים, לתת להם את המינימום שבמינימום שבעיניי יכול להיות לא רק 80% משכר מינימום אלא 100% משכר מינימום לכלל הציבור במדינה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה: אם אתם זוכרים, אחד המסמכים הראשונים שביקשנו מהמ.מ.מ.

עאידה תומא סלימאן: היה כלי מדיניות בתחום התעסוקה שנוקטות מדינות מפותחות בתגובה לנגיף הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: מדינת ישראל יצאה במקום מאוד נמוך בכלים המדינתיים שבהם היא השתמשה כדי לתמוך גם בעסקים וגם בעובדים.

עאידה תומא סלימאן: מישהו חשב איך העסקים בתקופה הזאת ישמרו על קשר עם העובדים שלהם כדי לאפשר חזרה כמה שיותר קלה למקומות העבודה?

עאידה תומא סלימאן: כנראה שאף אחד לא חשב על זה; היו עסוקים באיך לחסוך בתקציב המדינה, וזה בלתי מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: בזמנים בלתי רגילים – אתם יודעים מה?

עאידה תומא סלימאן: – גם אם המדיניות הרגילה היא לחסוך, מתנהלים בכלים בלתי רגילים.

עאידה תומא סלימאן: בזמנים בלתי רגילים מתנהגים במדיניות בלתי רגילה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, כנראה שעוד לא השכלנו.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, אנחנו מחכים שיפתחו את המיקרופון גם למשתתפים.

אלון שוסטר: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר לגבי הדברים שנאמרו.

אלון שוסטר: איימן, אני שמח שאמרת דברים, וינון, אתה הגבת.

קריאה: אתה מהאו"ם.

קריאה: זה לא הכי טוב.

אלון שוסטר: לא.

אלון שוסטר: אני בא מחינוך.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר שהדברים שחבר הכנסת עודה אמר מאוד ענייניים.

אלון שוסטר: הם לא בקונצנזוס, אבל הם מאוד עניינים ומאוד לגיטימיים.

אלון שוסטר: הייתי אומר: חלק מהמחשבה המשמעותית של המאה ה-20.

אלון שוסטר: אני חושב שחשוב מאוד גם בתוך המאה ה-21 לחבר או לאפשר דיבור פוליטי רחב ואמיץ על השימושים הכלכליים.

אלון שוסטר: אני חושב שכל המשבר העולמי הזה, הקורונה, יוציא את הכלכלה מוכוונת האדם מחדש אל מרחבים בטוחים הרבה יותר.

אלון שוסטר: אני חושב שהשאלה שהוצגה, למי אנחנו עמלים, למה שקוראים טייקונים או חברות ענק או לאדם הבודד, לקהילות, לסולידריות ולאדם העובד, הנח והגמלאי, היא שאלה מצוינת.

אלון שוסטר: אני מציע שבדיונים כאלה, בעיקר כשיש לנו טיפל'ה שניות, נוריד את המחיצות הפוליטיות הרגילות.

אלון שוסטר: כשאני רואה כל כך הרבה אחדות דעים או הבנה של חתירה משותפת למען רווחתו של האדם, ותהיה אמונתו או מוצאו או נטיותיו אשר יהיו, העניין משמח אותי מאוד.

אלון שוסטר: דבר שני – אני רוצה לומר שהייתי עכשיו בוועדת הכספים בהצעה לסדר בעניין שהקורונה מגלה שיש מגזר חדש שהצטרף לגורם המוחלש וזה הקיבוצניקים.

אלון שוסטר: אני בא מהגורם הזה, ואני אומר לכם שקורה דבר מדהים.

אלון שוסטר: בין 1% ל-2% מהעצמאים - - -

ינון אזולאי: תבוא לעיר.

קריאה: לא, חס וחלילה.

עאידה תומא סלימאן: דווקא אני רוצה ללכת לקיבוץ.

עאידה תומא סלימאן: הם לא יקבלו אותי.

אלון שוסטר: הייתי מזכיר קיבוץ כשעשינו שכונה, ובא בחור ערבי לגור אצלנו, נשוי ליהודייה, וחיכיתי, השתוקקתי, שמישהו יגיד מישהו, וכבר היו לי נאומים – ושום דבר.

אלון שוסטר: עבר בקלות והכול בסדר.

איימן עודה: זה היה התנאי?

עאידה תומא סלימאן: שהוא נשוי ליהודייה.

אלון שוסטר: לא, להפך.

אלון שוסטר: מה פתאום?

אלון שוסטר: סתם.

אלון שוסטר: ממש לא.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר שיש בין 1% ל-2% מבין העצמאים שהם חברי קיבוץ, שגם הם מובטלים וגם יצאו לחל"ת, והמדינה לא יודעת לתת להם פתרון.

אלון שוסטר: יש כל מיני הסברים של רשות המיסים.

אלון שוסטר: זה אחד הדברים שאנחנו ניאבק עליו.

אלון שוסטר: כל מי שנפגע כתוצאה מהאירוע הקולוסאלי הזה, יוצא הדופן הזה, אחת למאה שנה, יצטרך להיות חלק מהפיצוי.

עאידה תומא סלימאן: זה נשמע כול כך משוגע, אם אני הייתי אומרת: מה קורה אם המדינה הייתה באה ואומרת "לכל אזרח מעל גיל 18 נותנים שכר מינימום עד שתעבור הקורונה, נניח עד שיעבור ההסגר".

אלון שוסטר: אגב, זה מה שקורה.

עאידה תומא סלימאן: המדינה הייתה מתמוטטת?

עאידה תומא סלימאן: ! אני באמת שואלת: המדינה הייתה מתמוטטת?

עאידה תומא סלימאן: ! עכשיו, יגידו: עאידה חותרת תחת המדינה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה הדבר המינימלי שהיה אפשר לחשוב עליו.

עאידה תומא סלימאן: אבל, זו מחשבה.

עאידה תומא סלימאן: הבנתי שפתחו את המיקרופון.

עאידה תומא סלימאן: רוצים בכל זאת לדבר?

ינון אזולאי: אם כבר דיברנו, קודם כול, כשאני אומר "לא ענייני", אני אומר: יש את ה-80 מיליארד, ואני לא חולק על היושבת-ראש.

ינון אזולאי: יש את ה-100 מיליארד שכבר מגיעים ואומרים שיביאו את זה עוד לכנסת.

ינון אזולאי: אבל צריך לבזבז את הכול ויותר.

ינון אזולאי: אפשר גם לדעת מאיפה התקציב.

ינון אזולאי: אבל כשאומרים 100 מיליארד, לא הביאו את זה מהחלת הריבונות או ממקורות אחרים.

ינון אזולאי: יש את המקורות שהמדינה יודעת להביא אותם.

ינון אזולאי: מדינת ישראל היא מדינה חזקה.

ינון אזולאי: יש לנו מחלוקות עם האוצר, חילוקי דעות מאוד קשים, ויש לנו ביקורת על האוצר, וטוב שיש לנו את הביקורת הזאת, שהאוצר לא מעביר בזמן את הכסף ושרשות המיסים לא יודעת לעמוד בלחץ.

ינון אזולאי: הביקורת טובה, והכנסת נועדה כדי לבקר אותם.

ינון אזולאי: לכן, אני אומר שאם הם אומרים שיש להם את הכסף, הם צריכים להביא את הכסף.

ינון אזולאי: אנחנו נבקר אותם, כך שיביאו עד השקל האחרון.

ינון אזולאי: אבל לבוא ולהגיד שזה בא מהריבונות או לא מהריבונות – הרי הכי קל לי לקחת את זה למקום הזה ולהגיד "יאללה, פוליטי, ובוא ונעשה רעש ונקבל כותרת".

ינון אזולאי: אני לא במקום הזה.

ינון אזולאי: אני במקום שמבין את העצמאים ואת השכירים שעובדים במשק, ראיתי את התוכניות ועברתי על כל התוכניות פה – תוכניות מדהימות שיש פה – והלוואי והיינו יכולים ליישם את הכול.

ינון אזולאי: אני מאמין שהאוצר יגיד ששום דבר הוא לא יכול ליישם, אבל אנחנו תמיד יודעים למצוא אפילו קצת יותר את מה שצריך למצוא וליישם את זה.

ינון אזולאי: עאידה, כמו שאת אומרת, את תוכנית שכר המינימום חייבים.

ינון אזולאי: לצערי, לא ראיתי שפה דיברו על נשים בהיריון.

ינון אזולאי: בכלל, עברתי על התוכניות, ואולי אני טועה או אולי פספסתי, ודיברנו על זה בוועדה לפני שבוע, ויש דברים שצריך לשים עליהם דגש: אישה בהיריון שחוזרת לעבודה או שלא חזרה מחופשת הלידה שלה – גם את זה צריך בפנים.

ינון אזולאי: זוג שיצאו לחל"ת – אין שום סיבה שהזוג הזה לא יקבל.

ינון אזולאי: בחיים לא יכול להיות דבר כזה.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

ינון אזולאי: אנחנו נשמע את כולם.

ינון אזולאי: אני חושב שזה רעיון טוב שלך.

עאידה תומא סלימאן: אחד הדברים הבולטים בסטטיסטיקה של הביטוח הלאומי, שקיבלנו בשבוע שעבר, זה האחוז הגבוה של משפחות שבהן שני בני הזוג הוצאו לחל"ת.

עאידה תומא סלימאן: זה אחוז גבוה, וצריך למצוא לזה פתרון.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבאמת יש תוכניות מדהימות שהוצגו בפנינו, והכוונה הייתה, מהישיבה הראשונה, לא באמת לצאת עם החלטות קונקרטיות אלא לחשוף ולהציף רעיונות שיכולים לעזור גם לאוצר לחשוב מחוץ לקופסא ולהיעזר במומחים רבים ובניסיונות שקיימים בחברה.

עאידה תומא סלימאן: חוץ ממני, מישהו אחר צועק.

עאידה תומא סלימאן: זה בחדר השני?

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שוב: ד"ר עופר סטי איתנו?

עאידה תומא סלימאן: תוריד את התמונה מהחדר ותשים רק את תמונת האורחים שלנו מה-ZOOM.

עאידה תומא סלימאן: דוקטור, המיקרופון פתוח אצלך – אתה יכול לדבר.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא נשמע.

עאידה תומא סלימאן: מה קורה?

עאידה תומא סלימאן: זה לא עובד.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יכול להיות.

עאידה תומא סלימאן: זה תוקע את כל הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: את הדיון הזה קבענו פעמיים, והצטרכנו לדחות, ועכשיו זה.

עאידה תומא סלימאן: מישהו לא רוצה לשמוע רעיונות על איך לפתור את הבעיות.

תמי ברנע: מעניין אם הם שומעים.

עאידה תומא סלימאן: לפי החיוך של חלק מהאנשים, הם שומעים אותנו.

עאידה תומא סלימאן: אתם שומעים אותנו.

עאידה תומא סלימאן: לצערי, אנחנו רצינו מאוד לשמוע אתכם דווקא ולא להשמיע את עצמנו, אבל בינתיים הבעיה הטכנית לא נפתרת ואנחנו מחכים.

רם שפע: אני רואה את הפרצופים, ואני יכול לסכם לך בגדול את תפיסות העולם של רוב האנשים.

רם שפע: חה"כ אזולאי, אני שם אותך באזור הסוציאל-דמוקרטי כלכלי, אפשר?

רם שפע: אם מותר להגיד את זה בקואליציה המתגבשת.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין איך אמשיך את הדיון עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: הוא מחליף את המחשב?

עאידה תומא סלימאן: אז לפחות נצא להפסקה של עשר דקות.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מתנצלת בפני האורחים.

עאידה תומא סלימאן: יש בעיה טכנית, ומנסים לפתור אותה כדי שנשמע אתכם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעשה הפסקה כי מחליפים פה מחשבים, ונחזור בשעה 10:45.

עאידה תומא סלימאן: נקווה שעד אז יפתרו את הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: בואו ונחזור.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להיות בטוחה.

עאידה תומא סלימאן: הכול בסדר?

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת מחדש את ישיבת הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שתיקנו את כל הבעיות הטכניות שהיו.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת להעלות את ד"ר עופר סטי מאוניברסיטת תל-אביב.

עאידה תומא סלימאן: אתה שומע אותנו?

<< דובר >> עופר סטי: אני שומע אתכם – אתם שומעים אותי?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו שומעים אותך.

רם שפע: מרגש.

עאידה תומא סלימאן: ממש מרגש – התחברנו לעולם החיצון.

<< דובר >> עופר סטי: (מקרין שקף, שכותרתו: קידום המשכיות תעסוקה בעת משבר.

<< דובר >> עופר סטי: ) אני עופר סטי מאוניברסיטת תל-אביב, ויחד עם גיא מונדלק, איתי ספורטא-אקשטיין ומיקי פלד חיברנו מסמך מדיניות שעוסק בנושא קידום המשכיות בעת משבר.

<< דובר >> עופר סטי: (מקרין שקף, שכותרתו: תוכניות Short Time Work.

<< דובר >> עופר סטי: ) שם התוכנית הזאת, כפי שהוא מוכר בעולם, הוא: short time work או בקיצור STW.

<< דובר >> עופר סטי: מה התוכניות האלה?

<< דובר >> עופר סטי: במה מדובר?

<< דובר >> עופר סטי: מדובר בתוכניות שמאפשרות להעסיק עובדים במשרה חלקית בזמן משבר, כאשר הרעיון הוא שהעובד ממשיך לעבוד בחלק משרה ומקבל פיצוי פרופורציוני מהמעסיק על חלק המשרה שממשיך להתקיים ומקבל השלמה, בצורה כזו או אחרת, מהמדינה על חלק המשרה שלא מתקיים באופן זמני.

<< דובר >> עופר סטי: אנחנו לא המצאנו את הרעיון הזה – התוכניות האלה קיימות, בצורה כזו או אחרת, ברוב מדינות OECD.

<< דובר >> עופר סטי: שוב, המטרה היא לאפשר להמשיך להעסיק כמה שיותר עובדים בתנאים החדשים, הזמניים, שלא מאפשרים עבודה במסגרת הרגילה, גם אם מתפשרים על ההיקף המופחת.

<< דובר >> עופר סטי: הרעיון הזה של STW נותן יתרונות למשולש מעסיק, עובד ומשק.

<< דובר >> עופר סטי: מבחינת המעסיק והעובד, יש כאן הזדמנות לעבודה גמישה בהתאם לאפשרי במהלך התקופה, תוך שימור הקשר של העובד עם המעסיק.

<< דובר >> עופר סטי: כלומר, אנחנו חושבים כאן קדימה על מצב שבו המשבר מסתיים וחוזרים לשגרה.

<< דובר >> עופר סטי: מבחינת העובד, יש כאן שימור של הקשר שלו עם חיי העבודה, וזה נותן לו הכנסה כלכלית וביטחון תעסוקתי וגם סוג של מימוש עצמי מבחינת מעמדו החברתי.

<< דובר >> עופר סטי: מבחינת המשק, אנחנו מקבלים שימור של שיעור תעסוקה גבוה שזה יכול להיות חשוב בשביל ההתאוששות עם סיום המשבר במצב שבו כבר אפשר לחזור לעבודה.

<< דובר >> עופר סטי: (מקרין שקף, שכותרתו: התאמת התוכנית לישראל.

<< דובר >> עופר סטי: ) התאמנו את התוכנית לישראל, שבה דמי האבטלה פרוגרסיביים ביחס למדינות אחרות.

<< דובר >> עופר סטי: הרעיון שלנו עובד באופן הבא: נקודת המוצא היא שבמצב הרגיל עובד בישראל נמצא באחד משני מצבים – או שהוא מקבל שכר מהמעסיק או שהוא מובטל ומקבל דמי אבטלה מהמדינה.

<< דובר >> עופר סטי: אנחנו מציעים שבעת משבר יהיה אפשר לשלב בין שני הדברים האלה, כלומר העובד יקבל שכר עבור המשרה המופחתת מהמעסיק, והוא יקבל מהמדינה דמי אבטלה עבור ההפחתה בהיקף המשרה.

<< דובר >> עופר סטי: אראה לכם דוגמה, ואני חושב שזה יהיה ברור: נסתכל על עובד בשכר של 10,000 שקל, שזה קצת פחות מהשכר הממוצע במשק.

<< דובר >> עופר סטי: עובד כזה במדינת ישראל אמור לקבל, בתנאים רגילים, אם הוא מובטל, כ-6,000 שקל.

<< דובר >> עופר סטי: בתקופת המשבר העובד הזה יוכל לעבוד באיזו חלקיות משרה שהיא: 60%-70%.

<< דובר >> עופר סטי: ניקח כדוגמה עובד שעובד בחצי במשרה.

<< דובר >> עופר סטי: הוא מקבל מהמעסיק שלו 5,000 שקל, ועבור חצי המשרה שהוא איבד הוא מקבל מחצית מדמי האבטלה, כך שהוא מקבל 5,000 שקל מהמעסיק שזה חצי של 10,000 שקל ו-3,000 שקל מהמדינה שזה חצי של 6,000 שקל.

<< דובר >> עופר סטי: בסך-הכול, הוא מקבל 8,000 שקל.

<< דובר >> עופר סטי: בואו נראה מה המצב הזה נותן לנו.

<< דובר >> עופר סטי: קודם כול, חשוב לראות שהעובד מקבל 8,000 שקל ביחס ל-6,000 שקל, כלומר אם אני מתייחס לשיחות שהיו לפני שהצטרפנו, יש כאן אפשרות, על-ידי פתרון יצירתי, שהעובד יקבל יותר מ-100% דמי אבטלה על-ידי זה שאפשרנו לו לעבוד.

<< דובר >> עופר סטי: 8,000 שקל ביחס ל-6,000 שקל מהווה תמריץ משמעותי לעבודה.

<< דובר >> עופר סטי: מבחינת המעסיק, המעסיק לא חייב להעסיק אותו ב-10,000 שקל.

<< דובר >> עופר סטי: למעשה, אנחנו שוברים את הדיכוטומיה הזאת שהעובד עובד במשרתו הרגילה או לא עובד בכלל, ומאפשרים את המצב, שבו בתנאים כמו שהיו לנו במשבר הנוכחי היו קיימים באופן משמעותי, לעבוד בהיקף האפשרי, למשל בחצי משרה ולקבל 5,000 שקל, ובמקום שהמדינה תשלם 6,000 שקלים משלמת רק 3,000 שקלים.

<< דובר >> עופר סטי: אלה היתרונות לעובד ולמעסיק וגם לממשלה.

ינון אזולאי: מדבר חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: יש לי שאלה קטנה: בעצם, מדובר על מצב שבו הוא יכול להעסיק אותו ב-50% משרה.

ינון אזולאי: אבל, במקרה שבו נסגרים עסקים, כמו חנויות ביגוד, הנעלה וכדו', בעצם, איך אני מעסיק אותו ב-50% משרה?

ינון אזולאי: בעצם, אתה כן שולח אותו לאבטלה, ושם אין האופציה הזאת אלא אם כן להעלות לו את זה לפחות לשכר מינימום.

<< דובר >> עופר סטי: הפתרון זה נותן מענה אלטרנטיבי לחל"ת.

<< דובר >> עופר סטי: החל"ת שלח אנשים להיות בבית.

<< דובר >> עופר סטי: הפתרון הזה מאפשר לאנשים – ולהערכתנו היו הרבה אנשים שיכלו לעבוד בחלקיות משרה כזו או אחרת ולהמשיך את הקשר עם המעסיק.

<< דובר >> עופר סטי: לגבי אנשים שהקשר שלהם נפרד באופן שהוא מלא, שם אפשר לחשוב על פתרונות אחרים, למשל להחיל את התוכנית הזאת על עובדים גם במשרות אחרות.

<< דובר >> עופר סטי: אבל כאן אנחנו כבר נכנסים לניואנסים.

ינון אזולאי: מדובר על כמה אחוזים מהאנשים, מהפתרון הזה של אלה שיצאו לחל"ת?

ינון אזולאי: כמה אחוזים יכולים להיכנס בפתרון הזה?

ינון אזולאי: עשיתם בדיקה?

עאידה תומא סלימאן: עסקים שנסגרו.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

<< דובר >> עופר סטי: אנחנו לא יכולים לעשות בדיקה, כי למצב כזה אין אח ורע אמפירי שאנחנו יכולים להשתמש בו.

<< דובר >> עופר סטי: אפשר לעשות סקרים.

<< דובר >> עופר סטי: אבל, תשימו לב: השימוש הזה שאנחנו מציעים נעשה במדינות אחרות, ובמדינות אחרות הוא נעשה בשימוש של לפחות 5%, ובמדינות מסוימות – הרבה יותר מכך.

<< דובר >> עופר סטי: כך שיש לזה, בהחלט, פוטנציאל.

<< דובר >> עופר סטי: השאלה לגבי כמה עסקים יאמצו את התוכנית תלויה בעוד גורמים, שאנחנו מתייחסים אליהם בפירוט בנייר שלנו, כמו למשל מה הם התנאים ומה מצפים ממעסיקים שעושים את הדבר הזה.

עאידה תומא סלימאן: אולי נתקדם קצת?

<< דובר >> עופר סטי: בשמחה.

<< דובר >> עופר סטי: קודם כול, חשוב להבין שהנוסחה פשוטה יחסית ומאפשרת את הגמישות.

<< דובר >> עופר סטי: (מקרין שקף, שכותרתו: יתרונות STW ע"פ מענק חד-פעמי להחזרה מהחל"ת.

<< דובר >> עופר סטי: ) אנחנו בחנו את התוכנית הזאת, STW, שמותאמת לישראל, לא מול אלטרנטיבות, כי לא הונחו לפנינו אלטרנטיבות אחרות, אבל אנחנו מבינים שיש אפשרות אחרת של מענק חד-פעמי להחזרה מהחל"ת.

<< דובר >> עופר סטי: אני רוצה לעמוד פה על שני יתרונות של ה-STW, התוכנית שאנחנו מציעים, שלא מגיעים אליהם במענק החד-פעמי: דבר ראשון הוא עידוד חלוקת עבודה.

<< דובר >> עופר סטי: ה-STW מאפשר הגמשה של שוק העבודה לחלקיות משרה, תוך פגיעה מינימלית בעובדים.

<< דובר >> עופר סטי: לעומת זאת, במענק חד-פעמי אם ניתן מחר איזה שהוא סכום, נניח 10,000 שקל למעסיקים בגין כל עובד, עדיין המעסיק צריך להתמודד עם הדיכוטומיה של כן להעסיק את א' או לא להעסיק את א'.

<< דובר >> עופר סטי: אנחנו מציעים לו להגמיש את המצב, והוא יכול להעסיק גם את א' וגם את ב' בחלקיות המשרה שמתאימה.

עאידה תומא סלימאן: בעצם, זה המודל הגרמני.

<< דובר >> עופר סטי: זה נשען על מודלים ממדינות אחרות, אבל יש כאן הבדל משמעותי באימפלמנטציה לישראל, כי יש כאן, בישראל, מערכת עם הרבה פרוגרסיביות של דמי אבטלה.

<< דובר >> עופר סטי: לכן, המערכת הזאת נותנת, באופן יחסי, יותר לבעלי הכנסה נמוכה.

<< דובר >> עופר סטי: את זה חשוב להבין.

<< דובר >> עופר סטי: זה הבדל משמעותי מהמערכת הגרמנית.

<< דובר >> עופר סטי: אילו היינו מחילים את התוכנית הגרמנית כמו שהיא על מדינת ישראל, היו נוצרים כל מיני דברים מוזרים למשל שאנשים עם שכר נמוך שמקבלים 80% דמי אבטלה היו מקבלים פחות מדמי האבטלה בתוכנית הגרמנית.

<< דובר >> עופר סטי: בתוכנית שלנו אנשים תמיד מקבלים יותר מדמי האבטלה.

<< דובר >> עופר סטי: יש כאן הבדל משמעותי, והוא גם פשוט יחסית.

<< דובר >> עופר סטי: הנקודה השנייה, שאני רוצה להתייחס אליה, היא נושא התמריצים.

<< דובר >> עופר סטי: מענק חד-פעמי שולח מסר מאוד שלילי למעסיקים שעשו מאמץ, והיו כאלה, להחזיק את העובדים שלהם גם בתקופה של המשבר הנוכחי.

<< דובר >> עופר סטי: המעסיקים האלה, שלא שלחו את העובדים שלהם לחל"ת, לא יקבלו את המענק החד-פעמי.

<< דובר >> עופר סטי: מה שאנחנו צופים שיקרה זה שמעסיקים במדינת ישראל יבינו את האופן שבו מדינת ישראל מפצה במשבר, ובגל הבא של הקורונה או כל משבר אחר, אנחנו יכולים לצפות למצב שבו הרבה מאוד מעסיקים, יותר ממה שנדרש, שולחים את העובדים שלהם לחל"ת כדי לצפות באמת וכדי להיות זכאים לאותו מענק.

<< דובר >> עופר סטי: (מקרין שקף, שכותרתו: על מה צריך להחליט?) אלה עיקרי התוכנית.

<< דובר >> עופר סטי: הזמן של הוועדה קצר.

<< דובר >> עופר סטי: הנייר שלנו מפרט עוד נקודות שאני לא מתכוון להיכנס אליהן כאן, אלא אם כן אתם תרצו כמו איך משתתפים בתנאים סוציאליים והחלטות אחרות שהן חשובות.

<< דובר >> עופר סטי: אבל, קודם כול, רצינו להניח על השולחן את הרעיון הזה של STW שנותן את היתרונות למעסיק, לעובד ולמדינה ובכלל – למשק.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהתוכנית או הנייר שהכנתם מאוד מעניין, וחברי הוועדה וחברי הכנסת יוכלו לעיין בו כי מפרסמים אותו באתר שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבעיקר במה שהצגת הוא מציע גם אפשרות של המשך קשר בין המעסיק לבין העובד, בין העובד לבין מקום העבודה שלו.

עאידה תומא סלימאן: וזה מאפשר רמת מחיה יותר נורמלית או פחות פגיעה מאשר במצב הקיים הנוכחי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, ד"ר עופר.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה את נציג ההסתדרות שגם הגישו תוכנית רחבה שאפשר לעיין בה באתר שלנו.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, מר שי בירן מההסתדרות.

עאידה תומא סלימאן: אתה עדיין בנסיעה?

שי בירן: עצרתי בצד למשך הרבה זמן, אבל בגלל שהוועדה יצאה להפסקה המשכתי.

שי בירן: אני בדרך לכנסת.

שי בירן: היו לי בעיות ילדים בבוקר, ולא הספקתי להגיע.

שי בירן: אני מתנצל מראש.

עאידה תומא סלימאן: בסדר גמור.

שי בירן: בראשית הדברים אגיד שההצעה שעליה דיברתי היא הצעה משותפת של ההסתדרות, התאחדות התעשיינים, לשכות המסחר והתאחדות החקלאים, כלומר זה משהו משותף עם חלק מארגוני המעסיקים.

שי בירן: אני מאוד מקווה שגם האחרים מאמינים ברעיון הזה.

שי בירן: לא אאריך בדברים, כי ד"ר סטי אמר כמעט את הכול.

שי בירן: אני רק אגיד שכלי החל"ת הוא כלי מצוין.

שי בירן: דמי אבטלה בחל"ת הם כלי מצוין לגרום למשק להיות מסוגל לעבור משבר פתאומי בלי שיהיו לנו פיטורים בלתי הפיכים.

שי בירן: אבל, משבר הקורונה גילה לנו שכלי דמי האבטלה בחל"ת, כשהוא בא לבד, מייצר הרבה נזק.

שי בירן: מצאנו את עצמנו מתמרצים מעסיקים להיפרד מהעובדים שלהם, לנתק רצף העסקה, רצף זכויות והפקדות סוציאליות, ולא אפשרנו להם שום מסלול ביניים.

שי בירן: הם חייבים לפטר את העובד או להוציא אותו לחל"ת.

שי בירן: בכל אחת מהאפשרויות האלה העובד נפגע, והתוצאה הייתה 1.1 מיליונים מובטלים, שרבים מהם לא מובטלים באמת אבל כל המעין-מובטלים האלה נמצאים בסכנה כי אין להם זכויות סוציאליות וקטנה מאוד הוודאות שלהם שהם יוכלו לחזור למקום העבודה שלהם.

שי בירן: המשבר הבהיר לנו שאנחנו צריכים, בדומה למדינות אחרות, לייצר כלי ביניים, כלי משלים, לדמי האבטלה בחל"ת ולדמי אבטלה בפיטורים, והוא ברוח ה-STW, ברוח המודל הגרמני.

שי בירן: הכלי, שהצענו, מאוד מאוד דומה במהות למה שד"ר סטי תיאר, והוא רק מדבר בשפה טיפה אחרת כי הוא מוסדר בשילוב של הסכם קיבוצי ותקנות של ביטוח לאומי ומס רכוש.

שי בירן: הרעיון הוא שמייצרים צו הרחבה שיחול על כלל המשק וייתן לעובד תוספת פיצוי על הפחתת משרה.

שי בירן: בעצם, זה יהיה כסף שמגיע לו והוא יוכל לתבוע גם בבית-הדין לעבודה על השעות שהוא לא עבד.

שי בירן: המעסיק משלם לעובד על השעות שהוא כן עובד, והמעסיק משלם בנפרד לעובד על השעות שהוא לא עבד ומקבל שיפוי מהממשלה, כאשר התשלום הזה הוא נגזרת של דמי האבטלה שהעובד זכאי להם.

שי בירן: לצורך העניין, אפשר להשתמש בדיוק בדוגמה שד"ר סטי השתמש בה: עובד הרוויח 10,000 שקל טרם המשבר, 5,000 שקל ישלם המעסיק ועוד 3,000 שקל דמי האבטלה של העובד – סליחה, נניח שדמי האבטלה שווים 6,000 שקל - העובד יקבל את החלק הפרופורציונלי של דמי האבטלה.

שי בירן: במה זה שונה מהמנגנון שהציג ד"ר סטי והקבוצה המכובדת שאיתו?

שי בירן: כל התשלום במיצוי הזכויות יעבור דרך המעסיק.

שי בירן: למעשה, העובד ימשיך לקבל תלוש.

שי בירן: התלוש הזה ייתן לו את אותם 8,000 שקל שד"ר סטי דיבר עליהם, אבל לא יתנתקו יחסי עובד-מעביד בשום מובן, ועל כל הסכום, גם השעות שהוא עבד וגם תוספת הפחתת המשרה, יינתנו זכויות סוציאליות במובן הרחב של המילה, זאת אומרת כל מה שנגזר מחלקיות המשרה של עובד וכמובן פנסיה וקרן השתלמות.

ינון אזולאי: אתה אומר שהוא יכול לעבוד שעות – לא להגדיר את זה כחצי משרה או כרבע משרה אלא כשעות.

ינון אזולאי: אבל, מה שייצא הוא שיכול להיות שההשלמה של המעסיק תהיה גדולה יותר מההשלמה שאמר ד"ר סטי.

שי בירן: אני לא חושב.

שי בירן: אני חושב שכלכלית ההצעות שקולות.

שי בירן: תפעולית, הן שונות.

שי בירן: בהצעה שלנו פשוט יש את האפשרות של העובד ממש ללכת ולתבוע בבית-דין לעבודה את המעסיק שלו אם לא שילם לו את זה, בזמן שבהצעה של ד"ר סטי העובד הולך לביטוח הלאומי ותובע ממנו את הכסף ויש לזה הגבלות תפעוליות ואחרות.

שי בירן: התוספת של ההצעה שלנו, מבחינה כלכלית, היא המשך הסוציאליות.

אוסאמה סעדי: אבל, משפטית, לא צריך תיקוני חקיקה?

אוסאמה סעדי: אמרת שאפשר לעשות את זה בצו הרחבה.

עאידה תומא סלימאן: תמיד יש תקנות לשעת חירום.

אוסאמה סעדי: זה מוכן.

איימן עודה: זו עבירה בנהיגה.

איימן עודה: הוא נוהג.

קריאה: למה?

קריאה: זה שתי ידיים.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לדבר.

אוסאמה סעדי: היום ב-ZOOM אפשר בתקש"ח.

אוסאמה סעדי: שאלתי: צריך גם לשנות את התקנות או את החוקים של הביטוח הלאומי, כי היום הביטוח הלאומי לא נותן חצי-חצי.

אוסאמה סעדי: זה צריך שינוי חקיקה.

אוסאמה סעדי: יש לכם הצעה לעשות את זה בתקש"ח או איך לעשות את זה?

עאידה תומא סלימאן: לפני זה השאלה היא: התוכנית שלכם, של ההסתדרות ונשיאות המעסיקים, שאלה כאילו שני הגופים - - -

רם שפע: זה שהם ביחד - - -

עאידה תומא סלימאן: ביחד מגישים הצעה ונשלחה לחבר הכנסת ראש הממשלה בנימין נתניהו ולמשה כחלון שר האוצר, והיא נשלחה בתחילת החודש כנראה.

עאידה תומא סלימאן: קיבלתם איזו שהיא התייחסות לזה כדי שנדע איפה זה עומד?

עאידה תומא סלימאן: אוסאמה, לפני החקיקה.

עאידה תומא סלימאן: אולי לא יסכימו בכלל לתוכנית.

שי בירן: גברתי יו"ר הוועדה, אני חושב שיש נציג משרד אוצר בחדר, ואני מעדיף לא לדבר בשמם.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אני לא שואלת אותך ולא מבקשת שתענה בשמם.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת אותך אם קיבלת תשובה על המכתב שאתם הוצאתם.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבזה יש לך את הסמכות להגיד.

שי בירן: בוודאי.

שי בירן: לא קיבלנו תשובה רשמית משום סוג, ואנחנו יודעים שלא מקדמים את הפתרון שלנו אלא את אותו פתרון של מענק חד-פעמי על החזרה מחל"ת, שעל הבעיות שלו והבעייתיות שבו כבר עמדו משתתפים אחרים בדיון.

שי בירן: זה על כך שהוא בעצם מייצד "צדיק ורע לו"; מי ששמר על עובדיו בתקופה הזאת לא יקבל פיצוי, בזמן שמי שמיהר להוציאם לחל"ת יקבל פיצוי.

אוסאמה סעדי: מתוך ה-1.1 מיליון שהוצאו לחל"ת כמה חזרו וכמה עדיין בחל"ת?

אוסאמה סעדי: יש לכם נתונים ומספרים?

עאידה תומא סלימאן: לא, עוד לא.

שי בירן: אני חושב שרק כ-100,000 חזרו, אבל עוד אין לנו את הנתונים העדכניים.

רם שפע: שי, שלום.

רם שפע: זה רם שפע.

רם שפע: גיורא, שלום גם לך, בחצי אוזן ועין שם.

רם שפע: לא ענית על שאלתו הקודמת של חבר הכנסת אוסאמה סעדי בנוגע לאפשרות הפרקטית שלנו ליישם את זה.

שי בירן: אתה צודק שלא הספקתי לענות.

שי בירן: דבר כזה מחייב שילוב של צו הרחבה, שמייצר זכות פרט לעובד, ותיקון תקנות או חקיקה – במקרה הזה, חקיקה כלשהי – שמייצרת את השיפוי למעסיק.

שי בירן: לדבר כזה יש כבר תקדים; כבר עשינו את זה מספר רב של פעמים מאז 2006 סביב תרחישים של מצב מיוחד בעורף.

שי בירן: כאשר עובדים לא יכולים להגיע לעבודה עקב הוראות פיקוד העורף – זה הסדר שהחל במלחמת לבנון השנייה – המעסיק מחויב לשלם להם את שכרם, וזה הוסדר בצו הרחבה, ובמקביל המעסיק יכול לקבל ממס רכוש את השיפוי עבור תשלום בימים האלה.

שי בירן: זאת אומרת, זה כן מחייב את אותו משלוש של גם הסכם קיבוצי עם צו הרחבה וגם תיקון חקיקה שמאפשר את השיפוי, אבל זה דבר שניתן לעשותו וכבר עשו אותו בהקשר דומה של תרחישים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירים את זה.

עאידה תומא סלימאן: כשיש רצון פוליטי לעשות את הדברים, כבר ראינו בכנסת הזאת שנשארים עד הבוקר ומעבירים את החוקים.

עאידה תומא סלימאן: זה כאילו מהעבר הלא רחוק – מהשבוע שעבר.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לעשות את הדברים, כשרוצים.

יוסף ג'בארין: לכמה זמן אז, ב-2006, עשו את זה?

יוסף ג'בארין: זה כאילו לחודש?

שי בירן: עשו את זה רטרואקטיבית, אבל בשנת 2019 עשו את זה גם - - -

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: שאלתי: לאיזו תקופה?

יוסף ג'בארין: זה היה לחודש?

יוסף ג'בארין: לחודשיים?

יוסף ג'בארין: לחודש וחצי?

יוסף ג'בארין: אתה זוכר?

שי בירן: אני מנסה להגיד הוא שאת ההסדר הזה הפעילו כמה פעמים.

שי בירן: ב-2006 זה היה לגבי חודשיים, אבל עבר כמה חודשים לאחר מכן המשבר.

שי בירן: ב-2019 כבר יצאו הסכם ותקנות שחלו גם קדימה וגם אחורה, כלומר גם על תרחיש שעוד לא קרה.

שי בירן: אם, חס וחלילה, בדצמבר היה לנו מצב מיוחד בעורף, הוא כבר היה מכוסה על-ידי התקנות וצו ההרחבה שכבר נחתמו באוגוסט 2019.

רם שפע: זה אומר שהתקנות וצו ההרחבה, שאתה מדבר עליהם, על פניו אפשר פשוט ליישם אותם לשנה הזאת?

רם שפע: כלומר, בגדול, ההחלטה - - -

שי בירן: בוודאי שלא, מכיוון שהדבר ההוא התייחס לתרחיש אחר ונסיבות אחרות עם קריטריונים אחרים.

רם שפע: כן.

רם שפע: ברור לי שאת הקריטריונים צריך להתאים.

רם שפע: אני אומר שפרלמנטרית כבר הייתה הכנה להבנה שבמצב חירום אנחנו צריכים להביא צו הרחבה ולתקן את החוק או את התקנות.

שי בירן: לא הייתי אומר את זה, - -

רם שפע: אני מנסה להקל על התהליך המורכב שאתה מתאר.

שי בירן: - - כי ההסדר הנוכחי שאנחנו מציעים מערב בתוכו פרמטר שלא היה במצב מיוחד בעורף והוא הזכאות האישית של עובדים לדמי אבטלה.

שי בירן: זו איזו שהיא מורכבות שגם מכניסה גוף נוסף למשוואה וגם מכניסה את הצורך לחבר את הקצוות האלה בין, נאמר, פיצוי ממס רכוש אבל בירור זכאות בסיסית של העובד דרך ביטוח לאומי.

שי בירן: זה יצריך הקמה, אבל בדיוק כמו שבמלחמת לבנון השנייה הקימו את המנגנון הזה די מהר ומאז הפעלנו אותו, הפעם זה כבר יהיה הרבה יותר מהיר, להערכתי, כי יש לנו את התקדים של יכולת לייצר סוג כזה של הסדרים.

רם שפע: ברור.

שי בירן: ברשות

שי בירן: כם, הייתי רוצה להוסיף משפט אחרון.

שי בירן: המעסיקים בישראל, אני באמת לא מקנא בהם.

שי בירן: הם נמצאים בסיטואציה מאוד מאוד קשה במשבר הקורונה, ובחודשים הקרובים הרבה מהם יצטרכו לקבל החלטות קשות כדי שהעסק שלהם יוכל לשרוד.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

שי בירן: מודל כזה מאפשר להם להימנע מההחלטות הקשות האלה – לדחות אותן לאחר כך, כי בעצם הוא אומר: אני אעסיק יותר עובדים ממה שיש לי בשבילם עבודה, והעובדים יזכו בהכנסה יותר גבוהה ממה שהם היו מקבלים בשכר, ובעוד שלושה חודשים אני אקבל את ההחלטות שאני צריך כשהסיטואציה העסקית תתבהר.

שי בירן: זה משהו שהוא מאוד חשוב בתקופות האלה - - -

עאידה תומא סלימאן: הוא עדיין מדבר – הוא נקטע.

עאידה תומא סלימאן: שי?

שי בירן: אני שומע.

עאידה תומא סלימאן: אתה שומע.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאתה לא צריך להתאמץ הרבה כדי לשכנע אותנו או אותי לפחות שהתוכנית הזאת עלולה באמת לשפר בהרבה את המצב הקיים גם למעסיקים וגם לעובדים עצמם וגם למשק באופן כללי, כך שגם המדינה לא תצטרך לשלם דמי אבטלה לרבים שהוצאו בגלל שהעסקים קורסים ודברים כאלה.

עאידה תומא סלימאן: יש שני גופים מאוד חזקים במדינה – ההסתדרות והמעסיקים או התעשיינים.

עאידה תומא סלימאן: שאלתי היא: עד כמה אתם מוכנים להגן על התוכנית הזאת?

עאידה תומא סלימאן: אם אתה אומר לי שעדיין מדברים על הפיצוי החד-פעמי - - -

אוסאמה סעדי: המענק.

עאידה תומא סלימאן: לא רק המענק.

אוסאמה סעדי: מענק חזרה לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהאוצר מתכנן איזו שהיא תוספת, ומדברים על תוכנית שכנראה לא מסתמכת על התוכנית הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמן הראוי גם להתחיל לראות עד כמה ההסתדרות בעצמה ונשיאות המעסיקים מחויבות לתוכנית הזאת ומוכנות להפעיל את כל הכוח שיש בידיים שלכם כנציגות של כלל העובדים במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר ראינו מקרים כאלה שבהם ההסתדרות כן הצליחה לדחוף לכיוונים כאשר פעלה.

עאידה תומא סלימאן: יש סימן-שאלה בסוף.

שי בירן: אני עוד לא יודע לתת הסתברויות והיתכנות לדבר הזה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

יוסף ג'בארין: אם רק אפשר לומר, האמת היא שיש כאן מידע מאוד חשוב לגבי ההסדר הזה שהיה ב-2006.

יוסף ג'בארין: אני מבין שהמסגרת החקיקתית כבר קיימת.

יוסף ג'בארין: הקושי קיים בכך שאני מניח שאז הפיצויים היו בעיקר בגלל פעולות איבה.

יוסף ג'בארין: אבל, אני חייב לומר שאני לא רואה עכשיו אויב יותר חזק מהקורונה שצריך עכשיו להתמודד איתו, ולכן צריך באמת לחשוב על אותה הקונצפציה המשפטית שהשתמשו בה אז ואיך אפשר היום להתאים אותה לנסיבות של היום.

יוסף ג'בארין: מבחינת צורך מהותי, זה אותו צורך וזה אותו משבר כלכלי, וזה מחייב תגובה דומה.

יוסף ג'בארין: לכן, יהיה חשוב אולי לבדוק את האפשרות המשפטית שנוכל אולי להציע משהו דומה, אולי בשם הוועדה, לעניין הפיצוי הנדרש.

עאידה תומא סלימאן: זה לא רק עניין הפיצוי, כי אנחנו כבר אחרי חודש וחצי, כשלצערי חלק מהנזק כבר נגרם.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא גם איך לפצות על התקופה הקודמת שתבטיח את המשך העסקים.

עאידה תומא סלימאן: אין מה לעשות, את השלכות המשבר הזה העסקים יתחילו לראות אותם גם בחודשים הבאים.

עאידה תומא סלימאן: איך אפשר לתחזק את העסקים ואת העובדים איתם בתקופה הזאת, כלומר גם לקחת את המודל ב-2006 ולעסוק בו אבל גם לחשוב, כי כבר חודש וחצי או חודשיים כמעט עברו, איך אפשר לגשר על החודשיים האלה כשכבר נעשה נזק מסוים בשטח.

עאידה תומא סלימאן: יש עדיין שתי תוכניות שאנחנו נרצה לשמוע עליהן, ואחר כך נשמע את משרד העבודה שיגיב לתוכניות האלה.

עאידה תומא סלימאן: יערה מן מקרן ברל כצנלסון, גברתי, בבקשה.

יערה מן: אנחנו הגשנו איזו שהיא תוכנית שעקרונותיה כבר נדונו פה, ואני לא רוצה להתייחס לכולה, בראשם באמת פיצוי יותר משמעותי מדמי האבטלה, שזה מנגנון שנועד לעודד אנשים לחזור לעבוד וככל שהדבר הזה עדיין לא רלוונטי להרבה מאוד מהעובדים והעובדות שאיבדו את עבודתם – אז בוודאי שהפיצוי נמוך מידי.

יערה מן: אני רוצה להצביע על עוד נקודה אחת, ולא להאריך, שאני חושבת שהיא גם צריכה להיות בטווח תשומת הלב של הוועדה ודורשת איזו שהיא נטילת אחריות רחבה של הוועדה הזאת, ועדת העבודה של הכנסת, והיא סיפור עובדות ועובדי השירותים החברתיים – במגזר הציבורי בכלל והשירותים החברתיים בפרט – שעד עכשיו באמת ראינו שהיחס כלפיהם במקרים רבים אפילו לעומתי או עוין או שיש איזה שהוא ניסיון לשים אותם מול העובדים האחרים במשק ולדרוש מחלקם להיכנס מתחת לאלונקה וכל מיני ביטויים כאלה שמשמעותם היא עבודה בהתנדבות.

יערה מן: אני רוצה להגיד: דבר ראשון – מדובר על 20% מהעובדים במשק, על אחוז גבוה יותר מהעובדות במשק, וכמובן שרוב העובדים האלה הם עובדות.

יערה מן: אומר כמה דברים שאני חושבת שהוועדה הזאת צריכה לדרוש אותם מהממשלה: דבר ראשון – שתהיה איזו שהיא הלימה בין ההנחיות של הממשלה לבין תנאי העבודה שאפשריים בשטח של העובדות והעובדים האלה.

יערה מן: אם מבקשים לעשות למידה מרחוק, הדבר הזה צריך להלום לא רק את התנאים של התלמידים והמורים אלא גם את התנאים של המורות.

יערה מן: זה תפקיד של המדינה – לצורך העניין, של משרד החינוך – לוודא שיש אמצעים לכל ילד ללמוד בלמידה מרחוק - - -

רם שפע: צודקת.

עאידה תומא סלימאן: יערה, אנחנו לא שומעים אותך.

עאידה תומא סלימאן: יש איזה שהוא 'פריז' ב-ZOOM.

עאידה תומא סלימאן: לצערי, לא שומעים אותך, ואנחנו נעבור לאיתי סבירסקי מ"כוח לעובדים".

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

איתי סבירסקי: אני איתי סבירסקי, מזכ"ל משותף בארגון "כוח לעובדים".

איתי סבירסקי: קודם כול, אני רוצה לפתוח ולהגיד תודה ליו"ר הוועדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, על דברי התמיכה והסולידריות בתחילת הדברים לגבי 3,700 מטפלות המשפחתונים שהן אולי באמת קבוצת העובדים שנפגעת הכי קשה במשבר הזה כי השאירו אותה פשוט בלי שום פתרון: לא דמי אבטלה, ובקושי מענקים, ולא שום הסדר מההסדרים שאנחנו מדברים בהם כאן כמובן.

איתי סבירסקי: כרגע הם ביום השביתה השני, והן מוכנות להמשיך לשבות עוד בכל הארץ ימים נוספים עד שזה ייפתר.

איתי סבירסקי: כרגע, יש הפגנות שנערכות בכל הארץ – אום אל-פחם, סח'נין, באר-שבע ובאמת בכל הארץ – ואני מקווה שכל הגורמים הרלוונטיים, לרבות הוועדה הזאת, שכבר עזרה הרבה בעניין, בעזרתם זה יגיע לפתרון מיידי.

איתי סבירסקי: בנוגע למדיניות הממשלתית, שמענו כאן את התוכניות.

איתי סבירסקי: אני חושב – זה אולי נאמר בהתחלה, אבל אני לא בטוח עד כמה – שבתוכנית שלנו וגם בתוכנית של קרן ברל כצנלסון, שיערה התחילה לדבר מטעמה, ואולי היו על כך גם דיונים קודמים כאן, מראים עד כמה המדיניות הישראלית של משרד האוצר קמצנית להחריד.

איתי סבירסקי: זאת אומרת, זו מדיניות שאני לא חושב שהיא באה לתת ביטחון כלכלי לעובדים.

איתי סבירסקי: היא אולי באה לתת להם את המינימום האפשרי, ודווקא שיישארו בלי ביטחון כלכלי – שירגישו שאין מי שתומך בהם מספיק.

איתי סבירסקי: זו התחושה.

איתי סבירסקי: אני חושב שעל הרקע הזה צריך לקיים את השיחה הזאת.

איתי סבירסקי: אנחנו מקיימים שיחה במצב שבו אחוז מהתקציב הממשלתי, מהתל"ג, שמושקע בתמיכה בעובדים, הוא אחוז נמוך להחריד ביחס לרוב מדינות ה-OECD.

איתי סבירסקי: זו נקודת המוצא.

איתי סבירסקי: אנחנו פרסמנו תוכנית גם לגבי מה צריך עכשיו לעשות גם לגבי היציאה מהקורונה.

איתי סבירסקי: אני גם לא אאריך, ורק אדגיש את הנקודות העיקריות שאולי שונות טיפה ממה שהוצג כאן עד עכשיו לגבי השכר ולגבי דמי האבטלה.

איתי סבירסקי: גם לדעתנו, הייתה טעות להוציא לחל"תים ולהסתמך על דמי אבטלה כמנגנון עיקרי בתמיכה בעובדים.

איתי סבירסקי: המנגנון צריך היה להיות השארה במקומות העבודה והשלמת השכר, רק שאולי בניגוד לתוכנית שהציגו ד"ר עופר סטי ושותפיו, בעינינו, השלמה צריכה להיות מלאה.

איתי סבירסקי: כלומר, כמה שיותר המעסיקים ישאירו את העובדים במקום העבודה ויעסיקו אותם בכל משרה, לרבות משרה חלקית קטנה ככול שתהיה, ואז, בעינינו, ההשלמה, כאמור, צריכה להיות מלאה, ל-100%.

איתי סבירסקי: כמו שנאמרו כאן דברים בתחילת הדיון, הקורונה היא לא באשמת אף עובד והיא לא באשמת אף אחד.

איתי סבירסקי: זה בדיוק הזמן ליישם מדיניות שתומכת באופן מלא בעובדים בתקופת המשבר הזה.

איתי סבירסקי: זה גם דבר שיוציא את המשק יותר טוב לאורך זמן.

איתי סבירסקי: הקמצנות הזאת עכשיו תתנקם בנו אחר כך באופן ודאי.

איתי סבירסקי: זה דבר ראשון.

איתי סבירסקי: דבר שני – במקרים שכן יש פיטורים ואין מנוס מסגירת עסקים וכו', אז אנחנו מדברים על דמי אבטלה.

איתי סבירסקי: לדעתנו, זו ההזדמנות לשנות את דמי האבטלה.

איתי סבירסקי: היינו מעדיפים שזה יהיה באופן תמידי, אבל בכל מקרה באופן זמני לתקופת המשבר ולהביא אותם כמה שיותר קרוב ל-100% מהשכר – לא כמו כיום שזה בין 40% ל-70% וכמובן שהרבה לא זכאים.

עאידה תומא סלימאן: איתי, אני חושבת שהרעיון נקלט.

עאידה תומא סלימאן: אתה מדבר על 100% דמי אבטלה?

איתי סבירסקי: אני מדבר על 100% דמי אבטלה גם לשכירים וגם לעצמאים.

איתי סבירסקי: כאמור, המנגנון העיקרי הוא השלמת שכר עד 100%, שזה דומה לתוכניות שהציעו כאן האקדמאים וההסתדרות אלא שההשלמה היא מלאה.

איתי סבירסקי: דבר אחרון – אדבר רק על מקורות, כי השלמה ל-100% גם בדמי האבטלה וגם בעניין השכר כמובן עולה הרבה כסף.

איתי סבירסקי: בואו ונדבר גם על זה.

איתי סבירסקי: אני חושב שהכניסה למסגרת הוצאה תקציבית כל כך מינימלית לא הכרחית.

איתי סבירסקי: אפשר לדבר גם על מיסוי של רווחי הון ולו על מיסוי רווחי הון בדרגה הגבוהה ביותר.

איתי סבירסקי: אנחנו הצענו: מעל 50 מיליון, כלומר למסות רק רווחי הון של מעל 50 מיליון ב-4% או ב-5%.

איתי סבירסקי: זה לבד מכניס הרבה מאוד תקציב בשעת משבר שכזו.

עאידה תומא סלימאן: איתי, אני האחרונה שאתנגד למיסים על רווחי הון, אבל שיוציאו לפחות את ה-60 מיליארד שעדיין נמצאים ואישרנו אותם בכנסת ועוד לא הוציאו אותם – שיתחילו בזה.

עאידה תומא סלימאן: הוציאו רק 20 מיליארד מתוך ה-80 מיליארד עד עכשיו.

איתי סבירסקי: אנחנו מסכימים איתך ב-100%.

איתי סבירסקי: אני רק אומר שכרגע זה אבסורד שאפילו הם לא יוצאים.

איתי סבירסקי: אבל, גם כשיוציאו אותו, זה לא יגיע לתמיכה מספקת בעובדים.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

איתי סבירסקי: בהקשר הזה, אני אומר שאנחנו אומנם כולנו מקווים שאנחנו לקראת סיום, לפחות כרגע, של המשבר הבריאותי, אבל אנחנו רק בהתחלת המשבר הכלכלי.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

איתי סבירסקי: אנחנו, אני בטוח שגם ההסתדרות ועוד ארגונים שיש כאן, רואים את קבוצות העובדים בחל"תים, בפיטורים ובצמצומים בשכר ובהיקפי משרה, והתמונה מאוד קשה והיא תלך ותתבטא בחודשים הקרובים.

איתי סבירסקי: לכן, את הצעדים שאנחנו מציעים צריך לעשות עכשיו וכמה שיותר מוקדם.

איתי סבירסקי: תודה.

עאידה תומא סלימאן: מסכימה ביותר.

יוסף ג'בארין: איתי, יש לי שאלה לגבי העובדים בתחום המלונאות והתיירות.

יוסף ג'בארין: אתה מדבר על כך שלכאורה יש חזרה ויציאה מהמשבר הבריאותי, אבל כנראה ששם, בתחום של מלונאות ותיירות, עדיין יש עוד כמה שבועות טובים לפני שנגיע לשלב שבו אנחנו נמצאים היום בעסקים אחרים.

יוסף ג'בארין: השאלה היא האם יש לכם התייחסות מיוחדת לענף הזה והאם יש התעסקות בסוגיה הזאת.

איתי סבירסקי: אנחנו לא נתנו התייחסות מיוחדת לענף הזה, וזה גם באמת עצוב שיוצא שהענפים שנפגעים הכי קשה, כמו הענפים שציינת, הם ענפים שחלקם או רובם לא מאוגדים וזה באמת חבל; כדאי לקדם את ההתאגדות כמה שיותר בישראל גם לטובת המקרים האלה.

איתי סבירסקי: בגדול, אני חושב שזה פר מקרה, כלומר פר חברה צריך לראות אם זה מקום שמסוגל להחזיק באיזה שהוא היקף של משרות חלקיות ואז ללכת למנגנון השלמת שכר, כמו שאנחנו ציינו, או להבין שבמקומות האלה אין ברירה ולהפנות כנראה לפיטורים ולדמי אבטלה גבוהים בתקופה הזאת – קרוב ל-100% כמו שציינתי.

איתי סבירסקי: מעבר לזה, לא התייחסנו לעומק לתחום הזה.

איתי סבירסקי: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להעלות מרדכי אלישע, הממונה על זרוע העבודה במשרד העבודה והרווחה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבשבוע שעבר היו דיבורים על הרחבת תקציב הקורונה במשק המדינה לעוד כ-20 מיליארד, כאשר התכנון הוא בעיקר שהכסף הזה יוקדש לחזרה ולהתנעה של המשק.

עאידה תומא סלימאן: דובר שם, בפרסומים שהיו על זה, שאתם מתכננים תוכניות מיוחדות כדי להפעיל את זה.

עאידה תומא סלימאן: אשמח אם אנחנו נקבל גם התייחסות למה שעלה עד עכשיו ואיך אתם, כמשרד עבודה ורווחה, מתכננים את התקופה הבאה הזאת.

מרדכי אלישע: ראשית, תודה.

מרדכי אלישע: אני אתייחס, ואתחיל דווקא במה שסיימת בו שזה, למעשה, המענקים שממשלת ישראל מתכננת להוציא.

מרדכי אלישע: אני אתייחס כרגע למנגנון של ה-6 מיליארד ש"ח שמדברים שהוא יהיה לפי פר עובד שיוחזר מהחל"ת או מאלה שפוטרו.

מרדכי אלישע: בעניין הזה אני מכיר קצת את המודל או הסבירו לי איך המודל הזה בנוי, ואני חושב שהמודל הזה לא בנוי בתמהיל הנכון.

מרדכי אלישע: לתפיסתי לפחות, המודל הזה חייב להתייחס לטווח הארוך.

מרדכי אלישע: כרגע, כמו שמתייחסים אליו, המעסיק יקבל מענק לשלושה חודשים, יקבל כמה אלפי שקלים כל חודש, אבל אין כאן שום מחויבות או התחייבות להכשיר את העובד על מנת שהוא ייצור יותר ערך עבור המעסיק, ויותר מזה – אם מחר או מוחרתיים העובד, חלילה, יפוטר; אנחנו צריכים לזכור שיכולים להיות עוד גלים של קורונה, ואף אחד לא יודע איפה אנחנו עומדים ומה יקרה ואיך השוק מגיב, ואת זה באמת אף אחד לא יודע.

מרדכי אלישע: לכן, אני חושב שבמודל הזה צריך יותר להתייחס לעובדים או לא פחות לעובדים, ולעשות תמהיל שונה.

מרדכי אלישע: צריך לעודד את המעסיקים וכן לתמוך בהם, ויחד עם זאת אי-אפשר לא להסתכל על העובדים.

מרדכי אלישע: מניתוחים שאנחנו עשינו, אנחנו צופים אבטלה של בין 8% ל-10%.

עאידה תומא סלימאן: מוטי, אני רק לא מבינה את המשפט הזה – רק לתמוך במעסיקים וצריך להסתכל על העובד.

מרדכי אלישע: אסביר.

עאידה תומא סלימאן: בעצם, בהצעה שניתנה דווקא ניתנה הצעה שהיא לטובת העובד במקרה הזה – שהוא לא מאבד את מקום העבודה ושהוא מקבל כמעט 80% או 90% ממה שהיה לו כהכנסה קודמת.

מרדכי אלישע: לא, ממש לא.

עאידה תומא סלימאן: מה לא?

מרדכי אלישע: המודל מדבר על אלפים בודדים – ולא אחשוף את זה כאן - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה מתכוון למודל שאתם מפתחים בממשלה או למודלים שהוצגו עד עכשיו בדיון?

מרדכי אלישע: זה לא הוצג כאן בדיון.

מרדכי אלישע: אני מדבר על מודל אחר שהוא גם מקיף כמה מיליארדים, ודנים בו האוצר ומשרד ראש הממשלה.

מרדכי אלישע: כמו שאמרתי, בסופו של דבר, מניתוח שלנו, רוב הפגיעה היא באנשים בעלי השכלה מצומצמת וניסיון תעסוקתי נמוך.

מרדכי אלישע: יותר מזה, גם האוכלוסיות שהן האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה החרדית נפגעו יותר, כי הן בעלות כישורים נמוכים יותר.

מרדכי אלישע: הן נפגעו יותר גם ביציאה לחל"ת וגם בפיטורים האלה.

ינון אזולאי: כשאתה אומר דבר כזה, תן לנו נתונים.

מרדכי אלישע: אתן סתם כדוגמה: חלק מהענפים שיצאו – 70% מהם הם בעלי השכלה עד תעודת בגרות או 66% או רמות כאלה גבוהות של היעדר השכלה בכלל.

ינון אזולאי: מוטי, אתה שומע?

עאידה תומא סלימאן: מוטי, נשאלת האם יש לך נתונים.

ינון אזולאי: יש נתונים במספרים בפגיעה?

ינון אזולאי: כמה נפגעו במגזר?

אוסאמה סעדי: כישורים נמוכים של ערבים וחרדים.

אוסאמה סעדי: זה שיח לא טוב.

מרדכי אלישע: אפשר להגביר את הקול?

ינון אזולאי: לגבי הכישורים, זה מאוד חשוב לנו, כי אנחנו יושבים פה בלי כישורים, אם אתה יכול לעזור לנו.

מרדכי אלישע: סליחה, אני לא שומע.

מרדכי אלישע: אפשר להגביר?

ינון אזולאי: כנראה שהכישורים - - -

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת מבקשים הבהרות על הכישורים הנמוכים - -

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: גם מוחים.

עאידה תומא סלימאן: - - ומוחים על השימוש במושג הזה שהאבטלה והחל"תים יותר גבוהים בין ערבים וחרדים בגלל הכישורים הנמוכים.

אוסאמה סעדי: בגלל הכישורים הנמוכים.

מרדכי אלישע: אני אסביר.

מרדכי אלישע: מבחינתנו, דרך אגב, אחד הקשיים החשובים ביותר להשתלבות של עובדים זה השפה העברית.

מרדכי אלישע: זה התנאי המינימלי.

מרדכי אלישע: יש לנו כאן תוכניות, ואשמח לפרטן ואולי זה לא המקום.

עאידה תומא סלימאן: אתם עדיין בתפיסה שמה שמעכב אותנו זה השפה העברית?

מרדכי אלישע: גם.

מרדכי אלישע: זה אחד הדברים שעליו המחקרים.

מרדכי אלישע: השפה היא עדיין קושי מהותי.

אוסאמה סעדי: חרדים, מה אתם מדברים?

ינון אזולאי: אני מדבר יידיש.

עאידה תומא סלימאן: אבל הם עצלנים.

עאידה תומא סלימאן: הם לא רוצים לעבוד.

ינון אזולאי: אני חבר הכנסת אזולאי, והאמת היא שאני בקושי מדבר עברית – אני יותר דובר יידיש.

ינון אזולאי: אז אם אתה יכול להסביר לי את זה ביידיש, אני אשמח.

מרדכי אלישע: יידיש לא למדתי, אבל אני אשמח ללמוד יידיש.

מרדכי אלישע: אני לא מכיר יידיש.

ינון אזולאי: אז, הכישורים שלך נמוכים.

מרדכי אלישע: ברשותכם, תנו לי להסביר את הכול כי זה מאוד מאוד חשוב.

עאידה תומא סלימאן: אם לא שמת לב, מוטי, אלה היו הערות ציניות אומנם אבל מתרכזות בשימוש - - - מי זה מדבר?

מרדכי אלישע: את חבר הכנסת אזולאי לא שמעתי.

מרדכי אלישע: אם אפשר, לשפר את המיקרופונים שם.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת מוחים על השימוש ב"כישורים נמוכים אצל חרדים וערבים".

מרדכי אלישע: קודם כול, אנחנו אלה שדואגים להם בעיקר, ואני נלחם על זה.

מרדכי אלישע: אתמול פניתי לשי באב"ד ולשאול מרידור - -

עאידה תומא סלימאן: כדי להרים את הכישורים שלנו?

מרדכי אלישע: - - על מנת לא לשכוח את האוכלוסייה הזאת.

מרדכי אלישע: זו אוכלוסייה שמאוד מאוד חשוב להשקיע בה ולקדם אותה.

ינון אזולאי: לא צריכים שישכחו אותו, ולא צריכים שירחמו עלינו.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים להסתדר.

ינון אזולאי: מוטי, אגיד לך דבר אחד: אנחנו יודעים להסתדר – גם אנחנו וגם המגזר הערבי, ורק כדאי שבאמת תקשיבו לנו ואז תהיו באמת אלה שבאים לדאוג לנו.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים לדאוג לעצמנו.

ינון אזולאי: אם תשמעו ותעשו באמת שולחן עגול עם האנשים הנכונים, גם במגזר הערבי וגם במגזר החרדי, תאמין לי, מוטי, אנחנו יודעים לעשות את זה ולהביא לכם פתרונות.

ינון אזולאי: הבאנו פתרונות לממשלה, ואחד הפתרונות שהבאנו, שגם עבר בחוק, הוא שעד 7% יהיה בנציבות המדינה למגזר החרדי.

ינון אזולאי: בוועדת הכספים היה הנציב, וראינו שהוא הביא אולי 2%-3% שרק הגיעו.

ינון אזולאי: קודם כול, יש כישורים ויש הכול, אלא שהמדינה – ואני חושב שלך יש חלק בזה שאתה ראש זרוע העבודה – לא עושה מספיק כדי לקחת את האוכלוסיות האלה ולהכניס אותן במודלים שאתם נותנים ובחוק שכן עבר.

ינון אזולאי: את זה אתם לא מקיימים.

ינון אזולאי: לכן, אני אומר: אל תטילו את הדופי בכישורים הנמוכים – תטילו את הדופי בקשיי ההבנה של המשרדים שלא מוכנים להבין את המגזרים האלה, כשהיום זה כבר לא במקום שאתה מכיר.

מרדכי אלישע: אני אחדד.

מרדכי אלישע: קודם כול, כל מה שאמרת לא בתחום שלי, לא בתחום אחריותי.

מרדכי אלישע: נציב שירות המדינה הוא לא בתחום אחריותי.

מרדכי אלישע: אנחנו מדברים על המשק, ואנחנו עושים המון, ואני עובד בקשר ישיר עם העדה החרדית ועם המגזר הערבי, ודלתי פתוחה לכל ראשי הרשויות ומגיעים אלי ומבקרים אותי.

מרדכי אלישע: אנחנו עובדים ביחד, ומי שמכיר אולי מקרוב, דרך אגב, יודע שזה מה שאנחנו עושים ועל זה אנחנו נלחמים.

מרדכי אלישע: עכשיו, שוב, אחזור למודל הזה.

מרדכי אלישע: לתפיסתי, לשים 6 מיליארדי ש"ח בלי להכשיר את העובדים בהכשרה מקצועית שמניבה להם שכר – אנחנו בדקנו ויש מתאם מאוד חיובי בין פריון לבין שכר.

מרדכי אלישע: מטרתנו היא להכשיר את העובדים האלה, גם את הצעירים שנכנסים לשוק העבודה וגם אוכלוסיות שציינתי, על מנת שיהיו להם כלים יותר חזקים ויהיו להם יותר יכולות, וכך הם ירוויחו יותר שכר.

מרדכי אלישע: אני לא דוגל בלמצוא סתם עבודה, ואני לא דוגל בלשלם שכר מינימום.

מרדכי אלישע: זה שאדם מעסיק מישהו בשכר מינימום, לדעתי, זה לא דבר נכון.

מרדכי אלישע: אנחנו מזמן - - -

עאידה תומא סלימאן: מוטי, אתה לא מרגיש שאתה מדבר כאילו אין משבר קורונה, אין עסקים שייסגרו ואין עובדים שייפלטו עכשיו?

עאידה תומא סלימאן: הם עבדו, הכישורים להם היו מתאימים כדי לעבוד, אבל קרה משהו.

עאידה תומא סלימאן: יש משבר קורונה שפולט הרבה אנשים לאבטלה ולחל"תים, ואנחנו מדברים על איך העסקים ימשיכו לעבוד והעובדים ימשיכו לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מדברים עכשיו על תפיסות שהיו עד היום, שערבים וחרדים לא השתלבו במקומות העבודה כי הכישורים שלהם נמוכים, ואנחנו לא מדברים על איך להעלות גם את אחוז התעסוקה של נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על משבר שיפלוט הרבה עובדים לאבטלה, ואנחנו מדברים על איך המדינה תטפל במשבר הזה.

עאידה תומא סלימאן: מה התוכניות שלכם?

עאידה תומא סלימאן: עכשיו להתחיל להכשיר עובדים?

מרדכי אלישע: אסביר.

מרדכי אלישע: שוב, מבחינתנו, יש מקומות ויש ענפים שלמים – לא רק אנחנו חושבים כך, אלא גם גופים אחרים – שלשם לא יחזרו עובדים, כמו תיירות ומלונאות והסעדה.

מרדכי אלישע: לשם לא יחזרו העובדים.

מרדכי אלישע: לכן, אנחנו חושבים, ועשינו עבודה די רצינית כאן, ואנחנו רוצים לעשות להם הסבות, לשלוח אותם למקומות שהם יכולים להגיע לשם וכן - - -

עאידה תומא סלימאן: עד מתי הם לא יחזרו?

עאידה תומא סלימאן: כאילו זהו, נשכח מהענף הזה, הוא יתאדה מהעולם או שצריך לתחזק אותו כמה חודשים עד שתחזור התיירות ותחזור ההסעדה?

עאידה תומא סלימאן: למה עכשיו אני צריכה להשקיע בלקחת להם את העובדים, להסב אותם למקומות אחרים, איפה שגם שם יש הצפה בעובדים שרוצים לעבוד?

מרדכי אלישע: אתן לך קצת נתונים כדי שתדעי.

מרדכי אלישע: בגדול, כל שנה נסגרים מעל 45,000 או בסביבות 44,000 עסקים בלי הקורונה, וצריך לדאוג לעובדים האלה.

מרדכי אלישע: אני לא אחראי, אני לא ביטוח לאומי ולא בסמכותי לשלם להם או לתחזק את העובדים.

מרדכי אלישע: לעניין הזה יש את ביטוח לאומי והאוצר.

מרדכי אלישע: אני מדבר על משהו בתחום סמכותי ובתחום אחריותי.

ינון אזולאי: כמה נפתחים מנגד?

מרדכי אלישע: אנחנו אחראים על תחום ההכשרה המקצועית, ואנחנו צריכים לעשות את זה בצורה הטובה ביותר.

מרדכי אלישע: מבחינתי, זה לדאוג שהעובדים האלה יקבלו את ההכשרה על מנת שתהיה להם פרנסה גם לשנים הבאות, שאם מחר או מוחרתיים יהיה, חלילה, כשל נוסף בשוק העבודה – לעובדים האלה יהיו כלים והם יהיו מוכשרים לקבל עבודה גם במקום עבודה אחר.

מרדכי אלישע: זו האחריות שלי, ולזה אני דואג.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה עכשיו שהתפיסה שלכם במשרד העבודה – ובאמת אני שואלת עכשיו וזו לא התרסה – שהחלק והנתח שלכם במחשבה איך לתחזק את השוק מסתכמת בענייני ההכשרות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, המשבר הוא הרבה מעבר לזה.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת כי אני רוצה להבין: כשיישבו ויחליטו איך להתניע חזרה את המשק, מי יישב סביב השולחן הזה ומה התרומה שלו?

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהאוצר, ואתה אומר לי שזה גם הביטוח הלאומי.

עאידה תומא סלימאן: הנתח שלכם יהיה רק בהכשרות והסבות מקצועיות בו בתפיסה כוללת של איך מתניעים את המשק חזרה?

מרדכי אלישע: אני אסביר, ואמרתי את זה בתחילת דבריי.

מרדכי אלישע: יש היום מספר גורמים שעוסקים בנושא הזה: משרד ראש הממשלה, משרד הכלכלה, משרד האוצר, משרד העבודה והרווחה וביטוח לאומי.

מרדכי אלישע: לכל משרד כזה יש סמכויות משלו.

מרדכי אלישע: לדוגמה, לצורך מתן עוד חודשי חל"ת או עוד חודשים של דמי אבטלה – זו סמכות של ביטוח לאומי וזה לא אני.

מרדכי אלישע: אבל, בתוך התקופה הזאת התקציבים שאני אמור לקבל ממשרד האוצר אמורים לתת מענה לכך שביום שייגמר החל"ת האנשים האלה יוכלו למצוא מקום עבודה.

מרדכי אלישע: זה השילוב בינינו.

מרדכי אלישע: בנוסף, יש את המענקים, שהמדינה מתכננת לתת בהיקף של כ-5 מיליארד ש"ח.

מרדכי אלישע: זה מה שאמרתי: השילוב הזה של מענקים על מנת להחזיר את העובדים יחד עם הכשרות איפה שצריך, אני חושב שזה המענה השלם, אבל הוא לא חונה במשרד אחד – הוא חונה בכמה וכמה שחקנים, בכמה וכמה משרדי ממשלה, שאמורים ביחד לתת את המענה השלם.

ינון אזולאי: כלומר, החלק שלכם במענה – בעצם אתה אומר: תשמעו, החלק שלי זה רק לעשות הכשרות כדי לקדם אותם לעבודה הבאה שלהם.

ינון אזולאי: זה החלק שלך.

מרדכי אלישע: החלק שלנו זה זה יחד עם התוויית מדיניות, כי בסוף יש לנו שוק - - -

ינון אזולאי: עזוב את המילים "התוויית מדיניות".

עאידה תומא סלימאן: איפה?

עאידה תומא סלימאן: התוויית מדיניות במה?

ינון אזולאי: בוא נגיד: התוויית מדיניות – ראש הממשלה.

ינון אזולאי: השאלה היא מה ראש הממשלה נתן לך בחלק שלך.

ינון אזולאי: זו העבודה?

ינון אזולאי: האם זה רק הכשרות או שיש לך משהו, כסף, לתת לעצמאים ולשכירים?

מרדכי אלישע: לא.

מרדכי אלישע: אנחנו אחראים על חוקי העבודה המגינים על העבודה.

מרדכי אלישע: אנחנו אחראים על קידום ההשמה של העובדים.

מרדכי אלישע: אין לנו כסף מעבר לזה.

מרדכי אלישע: אנחנו לא מתוקצבים מעבר לזה לכל הנושאים שציינתם.

אוסאמה סעדי: מוטי, דיברת על 6 המיליארד האלה – מענקים לצורך עידוד המעסיקים להחזיר את אלה שיצאו לחל"תים, ואמרת שזה תמהיל לא נכון.

אוסאמה סעדי: יש לי שתי שאלות בעניין הזה: מה התמהיל הנכון, מבחינתכם, מבחינת מדיניות?

אוסאמה סעדי: בנוסף, כאשר אנחנו מדברים על החל"תים והמענקים האלה, מהו הלו"ז?

אוסאמה סעדי: מתי תתחילו לשלם את ה-6 מיליארד האלה, את המענקים האלה, למעסיקים על מנת שיחזירו את החל"תים?

קריאה: בפעימה הבאה.

אוסאמה סעדי: בינתיים, אנחנו רק מאשרים הרבה כסף.

אוסאמה סעדי: אישרנו 80 מיליארד.

אוסאמה סעדי: עכשיו יש את חוק יסודות התקציב שמונח.

עאידה תומא סלימאן: אתה-יודע, הכסף הזה יהיה מאושר בכנסת, יישב באוצר, ואחר כך אף אחד מאיתנו לא יידע לרדוף אחרי איפה הלך הכסף.

אוסאמה סעדי: עאידה, עכשיו, הביאו עוד הצעה של 14 מיליארד.

אוסאמה סעדי: עכשיו, יש תוספת של 14 מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: מדברים על 20 מיליארד.

אוסאמה סעדי: לא, 14.

אוסאמה סעדי: זה הונח.

מרדכי אלישע: אני לא מכיר את העוד 14.

מרדכי אלישע: אתייחס למה שאמרתם.

מרדכי אלישע: כמו שאמרתי, צריך להיות מחובר של משולש שהוא: עובדים, מעסיקים וממשלה.

מרדכי אלישע: הסכום של ה-6 מיליארד הוא כרגע בסמכות האוצר יחד עם משרד ראש הממשלה.

מרדכי אלישע: הכסף חונה שם כרגע.

מרדכי אלישע: התמהיל הנכון הוא כן לעודד עסקים, כן לתגמל אותה על חזרת עובדים, יחד עם חלק לא קטן בהכשרה כמו on job training, כיתה במפעל ועידוד והכשרות על מנת שהעובדים האלה יתנו יותר ערך למעסיק.

מרדכי אלישע: זה משהו שניתן לעשות.

מרדכי אלישע: אני התחייבתי על זה אתמול.

מרדכי אלישע: אנחנו ערוכים לזה.

קריאה: מוטי, מה הלו"ז?

עאידה תומא סלימאן: אלה עובדים שעבדו כבר.

מרדכי אלישע: ברגע שיגיעו התקציבים, אנחנו נוכל לעשות את זה במיידי.

אוסאמה סעדי: אבל, מה הלו"ז?

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על כסף שחונה אצל האוצר.

מרדכי אלישע: אמרתי: ברגע שיגיע הכסף, אנחנו ערוכים.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא יידע לתת לך את התשובה.

מרדכי אלישע: זה לא אצלי.

מרדכי אלישע: זה האוצר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נלך לאוצר עכשיו ונבקש תשובות ממנו.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אני עדיין לא מבינה.

עאידה תומא סלימאן: אם מדברים על החזרת עובדים, אנחנו מדברים על החזרת עובדים שכבר עבדו, שכבר הייתה להם הכשרה ושכבר נתנו תמורה למעסיק.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה למה צריך להשקיע עכשיו בהכשרה מחודשת שלהם, אבל בוא - - -

מרדכי אלישע: גברתי, לא לכולם יש הכשרה.

מרדכי אלישע: קחי בחשבון, למשל, חדרניות או אנשי מכירות שלא יחזרו למקום העבודה, ואין היום עבודה במכירות, לצורך העניין, כי כל המשק קצת בנסיגה.

מרדכי אלישע: הם כן יצטרכו הסבה מקצועית, ואנחנו צריכים לעשות זאת בצורה הטובה ביותר.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל זה אלה שבעצם יצאו לאבטלה, ואנחנו לא מדברים על חזרתם לאותו מעסיק.

עאידה תומא סלימאן: מעודדים מעסיקים להחזיר את העובדים שלהם כדי שלא יפלטו אותם.

עאידה תומא סלימאן: על זה אני מדברת.

מרדכי אלישע: אבל, גברתי, לא כולם יוכלו.

מרדכי אלישע: אני אומר שלא כולם יוכלו, ולכן אני מדבר על תמהיל.

מרדכי אלישע: צריך מגוון כלים - - -

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: הוא אומר - - -

עאידה תומא סלימאן: במקום לדרוש תקציב מיוחד למציאת עבודה למובטלים, אנחנו לוקחים מ- - -

ינון אזולאי: מוטי אומר שהכתובת לא אצלו מבחינת איך לשפות אותם.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

ינון אזולאי: הוא אומר:

ינון אזולאי: הכתובת אצלי – זה לקחת את אותם עובדים ולנסות לעזור להם להגיע לעבודה הבאה שלהם.

מרדכי אלישע: רק מי שלא ייקלט.

עאידה תומא סלימאן: "הבאה", כלומר הם כבר באבטלה, וזה בסדר.

מרדכי אלישע: כל מי שייקלטו – אנחנו כמובן מברכים על כך.

מרדכי אלישע: אבל, חבר'ה, כל אלה שלא ייקלטו – צריך לדאוג להם.

מרדכי אלישע: אנחנו מדברים על הסבה של אלה שלא ייקלטו.

ינון אזולאי: זה מה שאמרתי.

מרדכי אלישע: זה יקרה.

מרדכי אלישע: אנחנו ערוכים לדאוג להם.

מרדכי אלישע: זו המטרה.

עאידה תומא סלימאן: אני, בדיוק, מדברת על זה.

עאידה תומא סלימאן: כשאנחנו מדברים עכשיו, אתה מדבר על הנתח הזה שלא ייקלט חזרה – על המובטלים החדשים שעבדו עד תקופת הקורונה ועכשיו נפלטים ואולי צריכים איזו שהיא הכשרה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מתאר את המצב ואת הראייה הכוללת.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אזולאי, בדיוק כפי שאמרת, אנחנו לא מרגישים שמישהו מתכלל ויש לו ראייה כוללת של איך מחזירים את המשק.

עאידה תומא סלימאן: נותנים פתרון נקודתי פה ושם, אבל אין ראייה כוללת כמו שהוצגה עד עכשיו על-ידי התוכניות שהובאו בפנינו.

עאידה תומא סלימאן: זה מאוד מצער.

עאידה תומא סלימאן: נשמע את נציג משרד האוצר, מר אביעד שוורץ, רפרנט תעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: מר מרדכי, תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: לא שומעים את אביעד.

עאידה תומא סלימאן: תבדוק אם אתה על mute.

עאידה תומא סלימאן: תגביר קצת את הקול.

אביעד שוורץ: אתייחס למה שנאמר וגם למה שמוטי קודם דיבר ודברים שהוצגו.

אביעד שוורץ: נעשית חשיבה באמת על כלל הדברים ומצב התעסוקה במשק, מנסים להעריך מה יקרה ולמצוא באמת פתרונות טובים ככל האפשר לטובת המשק והעובדים.

אביעד שוורץ: השלב הראשון שבאמת נעשה היה הוצאה לחל"ת, שאפשרה להרבה מהעסקים לא לשאת בעלויות השכר בזמן שהעסק סגור עקב המגבלות הממשלתיות, כשאנחנו מקווים שנמשיך במגמה הנוכחית ולאט-לאט נשחרר והעובדים יוכלו לחזור לפעילות.

אביעד שוורץ: המענקים שהוכרזו נועדו באמת לתמרץ את החזרת העובדים יותר מהר.

אביעד שוורץ: אם עכשיו עסק חושש מהחזרת עובדים, המטרה תהיה לעזור לו לחשוש פחות ולהגיד: תראה, עם זה אתה עובד – בעצם, אתה לא תישא במלוא עלות השכר, אלא אתה תקבל איזה שהוא תשלום מהמדינה.

אביעד שוורץ: יש לנו עכשיו דיונים לגבי איך לעשות את זה בצורה הכי אפקטיבית, שבה הכסף ישיג את מרב ההשפעה ויחזיר כמה שיותר עובדים לשוק העבודה – בהינתן שחלק מהעובדים יחזרו בכל מקרה, כלומר ברגע שאפשרו להיפתח, הרבה עסקים יחזרו בכל מקרה – ולנסות כן לתמרץ את העובדים האלה, שנקרא לזה: שהם בשוליים, שלגביהם אולי המעסיקים מתלבטים אם להחזיר או לא, על מנת שיוכלו לחזור בהקדם.

אביעד שוורץ: אלה המחשבות שלנו לגבי המענקים.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אתה ליווית אותנו בדיון הזה ושמעת לפחות על שתי תוכניות שמאוד קרובות אחת לשנייה, שהגישו לנו קבוצה גדולה של אקדמאים וגם נשיאות המעסיקים עם ההסתדרות, שמכוונות לכמעט אותה גישה לגבי איך אפשר לתחזק ולהחזיר את המשק.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאלה תוכניות שהונחו על שולחנכם.

עאידה תומא סלימאן: אתם מתייחסים אליהן?

עאידה תומא סלימאן: אתם דנים בהן?

עאידה תומא סלימאן: אתם הולכים לדון בהן?

עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק קורה?

אביעד שוורץ: כן, קודם כול, אנחנו בוודאי דנים בתוכניות האלה.

אביעד שוורץ: אנחנו גם בעצמנו הסתכלנו על דברים שנעשים בעולם.

אביעד שוורץ: אנחנו גם קיימנו פורום התייעצות, ואנחנו ממשיכים לקיים אותו, ובו נציגים של ההסתדרות, של המעסיקים וגם אנשים מהאקדמיה, לטובת הנושא וחשיבה על צעדים נוספים.

אביעד שוורץ: יש משהו שהוא מורכב יותר בבניית מנגנון חדש, כלומר תמרוץ שהוא חלקי, מבוסס רק על זה שהעובד חלק מהזמן אצל המעסיק וחלק מהזמן לא, הוא משהו שלא קיים בישראל עדיין.

אביעד שוורץ: צריך לבנון מנגנון שיידע - - -

עאידה תומא סלימאן: דווקא דיברו על קונצפציה משפטית שהתקיימה ב-2006, שהיה בה סוג של פיצוי כזה למעסיקים כדי שימשיכו להחזיק את העובדים שלהם בתקופת המלחמה.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא בדקתם את זה ואיך אפשר להשתמש באותו מודל ולעשות לו אדפטציה?

אביעד שוורץ: מה שנעשה, למשל מה ששי בירן הציג, בשנת 2019, בעצם, אומר: בגלל המצב הביטחוני העובדים לא יוכלו להגיע למקום העבודה, ולכן המדינה תגיד למעסיק – נחתם באמת ההסכם המשולש הזה.

אביעד שוורץ: יש צו הרחבה בין המעסיק והעובדים, כך שמעסיקים לא יפטרו את העובדים בזמן שהם לא יכולים להגיע לעבודה, והמדינה תפצה את המעסיק על אותן עלויות בזמנים שבהם העובד לא יכול היה להגיע לעבודה.

אביעד שוורץ: פה אנחנו מדברים על מצבים שהם קצת יותר מורכבים.

אביעד שוורץ: חלק ממה שמנסים באמת להעלות זה הנושא שהעובד יעבוד חלק מהזמן וחלק מהזמן לא, למשל יפחית את אחוז המשרה ל-50% משרה או לאחוז כלשהו אחר.

אביעד שוורץ: זה מצב שכיום אין לנו איזה שהוא מקום שיש לנו אוסף נתונים מנהליים כאלה שאנחנו יכולים באמת לבצע את הדבר הזה בצורה מיידית.

אביעד שוורץ: אנחנו כן חושבים ובוחנים את הנושא, כדי שנוכל באמת בעתיד ליישם את הדבר הזה ולבחון איך אפשר לעשות את זה בצורה טובה.

אביעד שוורץ: אבל, זה נושא שהוא יותר מורכב גם תפעולית וגם קונצפטואלית, כי הוא יכול ליצור לא מעט עיוותים, כמו שאפילו במנגנון החל"ת אנחנו שומעים על מעסיקים שאומרים לעובדים להיות בחל"ת, לעבוד מהבית ואחרי זה יפצו.

עאידה תומא סלימאן: אבל, אביעד, יש לכם לו"ז ברור.

עאידה תומא סלימאן: הרי אתם תניחו עוד מעט תוספת תקציבית כדי להחזיר את המשק לתפעול, ואנחנו, כחברי כנסת, נצטרך להצביע כמו שהצבענו על ה-80 מיליארד שהוצאתם מהם רק 20 מיליארד עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא ידענו אז במה תשתמשו.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך הבאתם את חוק הניקיון, כאילו קבעתם קריטריונים שמפלים נגד השלטון המקומי באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאי-אפשר לתת גושפנקא כזו רחבה ולהגיד: אוקיי, תגישו אחר כך 14 מיליארד שקל או20 מיליארד שקל להתנעה, ואנחנו לא נדע איך תשתמשו בהם.

עאידה תומא סלימאן: מה הלו"ז שלכם לתוכנית ברורה שמיטיבה עם המעסיקים ועם העובדים בהתנעת המשק?

עאידה תומא סלימאן: מתי תהיה לכם תוכנית כזו?

אביעד שוורץ: קודם כול, לגבי התוכנית שהוצגה, ה-14 מיליארד – כבר פורסם תזכיר החקיקה עם הפירוט של איפה אמור לצאת הכסף, כשמתוכו באמת 6 מיליארד הם לטובת המענקים שדיברנו עליהם.

אביעד שוורץ: לגבי תוכניות אחרות, יש את הקופסה הזאת עם תוכניות אחרות שיוכלו לעשות בעתיד – הן לא קיימות כרגע במסגרת הזאת, וצריך לחשוב עליהן מחדש.

אביעד שוורץ: מה שקיים במסגרת הוצג והוא כולל כל מיני צעדים שונים, וביניהם אפשרות למשיכת הפיקדון מוקדם יותר ואת המענקים ועוד עידוד של דיגיטציה ותשתיות.

אביעד שוורץ: אלה נושאים שהוצגו.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת שאני שומעת את זה.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר להמשיך לבקש אישורים על תקציבים בכותרת מאוד רחבה, ואחר כך לבצע את אותה מדיניות ובאותה צורה בלי שאנחנו, כחברי כנסת, נדע איך אתם הולכים להשתמש בכסף הזה.

עאידה תומא סלימאן: אתם "מקצים" את כולם מקבלת ההחלטות, ואתם מקבלים לידיכם תקציבים גדולים, ובינתיים לא מוציאים אותם, הציבור עדיין סובל ולא מקבל פיצוי כמו שצריך, ובאים אלינו עם עוד תקציבים.

עאידה תומא סלימאן: מה הבעיה הייתה להשתמש בחלק מה-80 מיליארד?

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאין לו"ז ברור, שבינתיים אין תוכנית ברורה ושאתם דנים.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני מבינה?

אביעד שוורץ: הדברים שהוצגו – חלק מה-80 מיליארד, כמו שאמרת קודם, לא יצא כי הוא מתוכנן לצאת בהמשך.

אביעד שוורץ: זאת אומרת, מראש תכננו דברים שייצאו בעתיד, למשל, כמו שמוטי ממשרד העבודה הציג, לגבי השעות המקצועיות כיום זה משהו שצריך לבנות לקראת ההמשך.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: נשמח לקבל לידינו פירוט איך אתם תשתמשו במה שנשאר מה-80 מיליארד כדי להשקיע בהתנעת המשק ולתת לעובדים לחזור לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: נשמח לקבל באמת פירוט יותר ספציפי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת סונדוס.

סונדוס סאלח: מה שאנחנו רואים כאן ושומעים בפועל זה שמנוהל מופע מנותק מהמציאות בכלל.

סונדוס סאלח: מצד אחד – מדברים על קידום השמה לעובדים, הכשרות, הגנה על זכויות עובדים והחזרה למשק, ומצד שני – כולנו מקבלים ומוצפים בפניות בלשכות שלנו על שכירים שלא מצליחים לחזור לעבודה או על עצמאים שפיטרו את העובדים שלהם.

סונדוס סאלח: אם כבר יש לכם את התקציב והכסף לעשות הכשרה, אז בנושא של הוועדה הזאת, תפקיד המדינה בהגנה על זכויות העובדים, כדאי להשקיע את הכספים האלה בעשיית הכשרה לגורמים ממסדיים בממשלה לגבי איך להגן באמת על זכויות העובדים.

סונדוס סאלח: בעת הזאת אני רוצה לשתף אתכם בסיפור ובמאבק שהוא מאבק כל כך צודק של הנהגים הצפוניים של האוטובוסים, שעובדים בחברת "קוים" במרכז.

סונדוס סאלח: עכשיו הם מנהלים מאבק נגד הרעת התנאים, אשר ביקשו אותה אחרי החזרה לשגרה.

סונדוס סאלח: המעסיק שלהם משנה את ההסכם ביניהם מצד אחד וקובע גם: הם צריכים להגיע שעתיים לפני תחילת העבודה, והם נוסעים שעתיים כדי להגיע למרכז ולהתחיל את יום העבודה שלהם.

סונדוס סאלח: משולם להם רק מעת תחילת העבודה, מהשעה 07:00 או 07:30, למרות שההסכם הקודם לקח בחשבון את השעות האלה של היום.

סונדוס סאלח: חלק מהעובדים של חברת "קוים", הנהגים הצפוניים, פוטרו בשיחת טלפון, אפילו לפני שעשו להם שימוע, פגישה או ניסיון למשא ומתן עם העובדים האלה.

סונדוס סאלח: זו הרעת תנאים בכל מובן המילה ובכל המישורים, וצריך להתייחס אליהם בהקדם.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אנחנו ידענו מלכתחילה וניבאנו את זה, וחבל שאוטמים אוזניים ולא שומעים, שהמצב הכלכלי הרע יהיה בו שימוש ציני מאוד כדי להרע את התנאים של כלל העובדים והעובדות, והקבוצות הכי מוחלשות הן אלה שבאמת ייפגעו.

עאידה תומא סלימאן: מה שאמר עליו מוטי – איך הוא קרא להם?

עאידה תומא סלימאן: – - -

אוסאמה סעדי: עם כישורים נמוכים.

עאידה תומא סלימאן: - - העובדים עם הכישורים הנמוכים יהיו אלה שינוצלו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה איך מגדירים "כישורים".

עאידה תומא סלימאן: השפה העברית הפכה לכישורים גבוהים שצריך שיהיו לבן-אדם כדי להתקבל לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: כל ילד יהודי בגיל שש הוא כבר עם כישורים יותר גבוהים מגבר ערבי שהוא נהג וקיבל הכשרה והכול.

עאידה תומא סלימאן: מה לעשות?

עאידה תומא סלימאן: עברית זה כישורים גבוהים.

סונדוס סאלח: אנחנו בכמעט מלחמה אזרחית בין השכירים לעצמאים, בין שכירים לסוחרים.

סונדוס סאלח: ממש עברנו את המשבר - - -

עאידה תומא סלימאן: זו המדיניות באופן כללי – המדיניות הקפיטליסטית.

עאידה תומא סלימאן: לא אוהבים לשמוע את המילים האלה במשכן, לצערי.

סונדוס סאלח: אבל, זו העובדה.

עאידה תומא סלימאן: ישראלה שטיר, סגנית נשיא איגוד לשכות המסחר, בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת להתמקד בשתי דקות.

ישראלה שטיר: צוהריים טובים.

ישראלה שטיר: שמעתי כאן את כל הדיונים ואת כל השיחות.

ישראלה שטיר: באיגוד לשכות המסחר אני מייצגת את המעסיקים, ואני רוצה לומר לכם משהו.

ישראלה שטיר: אני חושבת שתפקיד הוועדה מאוד חשוב וצריך לדאוג לעובדים, אבל על מנת לדאוג לעובדים צריך לדאוג גם למעסיקים, כי אחרת לא יהיה מי שיקבל את העובדים חזרה אחרי החל"ת.

ישראלה שטיר: גם בחזרה לשגרה, שכרגע היא עוד איטית מאוד, היקף העבודה של כולם או של רובם במשק ירד משמעותית, ובמסגרת הזו שהיקף העבודה ירד משמעותית לא תהיה אפשרות לקלוט את כל העובדים.

ישראלה שטיר: זה לא יעזור.

ישראלה שטיר: אני כבר שומעת מעסקים רבים, ואני רואה ואתם רואים כל יום.

ישראלה שטיר: ראיתי עכשיו גם ברשת החברתית שרשת "רזילי" נסגרת אחרי 25 שנה, ויהיו עוד הרבה מאוד עסקים שייסגרו.

ישראלה שטיר: צריך לחשוב על העובד, אבל צריך לחשוב גם על המעסיק.

ישראלה שטיר: זה שהאוצר עוד לא שומר שום כסף בשביל לפצות אף אחד, יש בזה בעיה מאוד רצינית.

ישראלה שטיר: היושבת-ראש אמרה, ואני באמת הסכמתי לגמרי שאי-אפשר להתעלם מזה שיש כאן קורונה.

ישראלה שטיר: העולם היה משהו אחד לפני הקורונה, והוא יהיה משהו אחר אחרי הקורונה, וצריך להתחיל להתאים את העולם של אחרי הקורונה למצב הנוכחי.

ישראלה שטיר: אי-אפשר להישאר מקובעים במה שהיה קודם, כי מה שהיה הוא לא מה שיהיה.

ישראלה שטיר: לכן, אני חושבת שכולנו צריכים ביחד, גם העובדים וגם המעסיקים, להבין שחל כאן שינוי.

ישראלה שטיר: לדעתי, מה שהציע ד"ר עופר סטי הוא מתווה יוצא מן הכלל.

ישראלה שטיר: הוא עוזר גם למעסיקים, מכיוון שהוא לא מטיל עליהם את כל ההוצאה בבת אחת, כשחלק גדול מתזרים המזומנים שלהם כרגע מאוד שלילי.

ישראלה שטיר: יש בו יתרונות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבים ללכת לכיוון סגירת הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאת תומכת בתוכנית, ואני לא יודעת איך קלטת שאנחנו רק מתמקדים בזכויות העובדים.

עאידה תומא סלימאן: דווקא אנחנו גם תמכנו בתוכנית.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עורכת-הדין מיכל וקסמן-חילי מהתאחדות התעשיינים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת: רק אם יש הצעות קונקרטיות.

עאידה תומא סלימאן: לא להתחיל עכשיו דיון מחדש.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

מיכל וקסמן חילי: ודאי, גברתי.

מיכל וקסמן חילי: אני מיכל וקסמן חילי, עורכת-דין, מנהלת אגף עבודה בהתאחדות התעשיינים.

מיכל וקסמן חילי: שי בירן דיבר קודם על המתווה המשותף שלנו, נשיאות המעסיקים ועסקים בישראל יחד עם ההסתדרות הכללית, על המודל הגרמני.

מיכל וקסמן חילי: אני לא רוצה להרחיב על הדברים המדויקים באמת שאמר שי.

מיכל וקסמן חילי: אני רק להוסיף כמה שיקולים נוספים למה נכון להחיל את המודל הגרמני.

מיכל וקסמן חילי: למעשה, אופציית המענקים היא, במידה רבה, מלאכותית.

מיכל וקסמן חילי: היא לא מתחשבת ביכולת המעסיק להמשיך להעסיק את העובד לאורך זמן.

מיכל וקסמן חילי: למעשה, אופציית המענקים היא, למעשה, בינארית, כלומר זה או העסקה או אבטלה, בזמן שיש עוד הרבה מקרים באמצע.

מיכל וקסמן חילי: רוב המקרים הם באמצע, ולהם אנחנו רוצים לתת מענה – למעשה, מ-20% יכולת העסקה ועד 90% יכולת העסקה.

מיכל וקסמן חילי: למעשה, כרגע, מאפשרים למעסיקים שתי אופציות במבנה דיכוטומי: להעסיק את העובד או להוציא אותו לחל"ת, ולא נותנים מענה גמיש ורחב לשלל האפשרויות שיש היום בשטח ובטח אחרי חזרת המעסיקים, למעשה אחרי ביטול רוב הגזרות וההגבלות על ההעסקה של עובדים.

מיכל וקסמן חילי: מודל המענקים גם לא לוקח בחשבון התפרצות נוספת של המחלה שיחייב, שוב, הוצאת עובדים.

מיכל וקסמן חילי: הוא יחייב להוציא אותם לחל"ת, אם לא יינתן מודל מקיף שנותן מענה רחב וגמיש, ואנחנו עלולים למצוא את עצמנו, שוב, באותו מקום.

מיכל וקסמן חילי: המודל הגרמני הוא לא מודל שהומצא לצורך האירוע הקורונה.

מיכל וקסמן חילי: הוא מודל שקיים שנים ארוכות, עשרות שנים.

מיכל וקסמן חילי: הוא מוחל שוב ושוב, בכל פעם שיש משבר כלכלי מהסוג שהשפעותיו מוכרות לנו עכשיו במשבר הקורונה.

מיכל וקסמן חילי: מעבר לדברים שנאמרו על-ידי משרד הרווחה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת משפט אחרון.

מיכל וקסמן חילי: אני רק אומר שהמודל המשולש של עובד שמקבל את השכר מהמעסיק ומעסיק שמקבל את הפיצוי מהמדינה זה מודל מוכר.

מיכל וקסמן חילי: לצערנו, אנחנו עושים אותו כבר שנים ארוכות.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, אתם הגשתם את המודל הזה ותמכתם בו, אז העמדה שלכם ברורה בנושא.

מיכל וקסמן חילי: סליחה, גברתי?

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת שאתם הגשתם את התוכנית הזאת.

עאידה תומא סלימאן: ברור לי שאתם תומכים במודל הזה.

מיכל וקסמן חילי: תומכים בה, והיה חשוב לי להדגיש את הדברים כפי שאמרתי עכשיו.

מיכל וקסמן חילי: זה לא ייתן מענה להתפרצות הבאה, אם אנחנו לא נחיל את המודל כפי שאנחנו חושבים שצריך להחיל אותו – המודל שהוגש גם לוועדה על ידינו ועל-ידי ההסתדרות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: ענבל חרמוני מאיגוד העובדים הסוציאליים.

עאידה תומא סלימאן: ענבל, אני מאוד מאוד מבקשת: קצר וקולע.

ענבל חרמוני: בסדר.

ענבל חרמוני: הבטחתי וכך אעשה.

ענבל חרמוני: אני רוצה לתת פה נקודת מבט מגדרית בעצם אומרת שכול עוד אין מסגרות לימוד – אנחנו כרגע גם לא בהפעלת מערכות חינוך בצורה מלאה אבל בוודאי נערכים גם לסבב ב' של הקורונה, חס וחלילה, עכשיו או בחורף הבא – אנחנו דבר ראשון מדברים על זה שחייבים להיות מענים להורים לגילאי 9-0.

ענבל חרמוני: זה לא רק מגדרי.

ענבל חרמוני: בוודאי שהסיפור הזה פוגע גם בגברים, אבל, לצערנו, עדיין המשפחות בישראל מתנהלות בצורה כזו שאם התא המשפחתי נאלץ לבחור מי יישאר בבית, זו תהיה האישה, ואז אנחנו שוב מגיעים למצב שנשים נפגעות הרבה הרבה יותר.

ענבל חרמוני: למעשה, הנתון הוא 28%.

ענבל חרמוני: קודם כול, חד-משמעית, בוודאי לעובדים שמוגדרים כחיוניים, שרוצים לבוא לעבודה אבל לא מסוגלים או מסוגלות, הרבה פעמים, וזה קרה בפרופסיה שלנו אבל לא רק, חשוב לומר שזה, ה-0 עד 9, must, מבחינת הילדים.

ענבל חרמוני: הנקודה השנייה שאני רוצה לומר היא: הפרטה.

ענבל חרמוני: מה שגילינו, וזה לא מפתיע, הוא העובדים הרשומים בשירות הציבורי, שהולכים הביתה, עובדים שלא מועסקים ישירות על-ידי המדינה או הרשות המקומית, כלומר העסקה ישירה.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

ענבל חרמוני: לכן, זה תהליך שאומנם הוא לטווח רחוק, אבל צריך להתחיל כבר עכשיו: הפסקת ההפרטה של השירותים החברתיים גם לעשות הלאמה שלהם בפעימות, גם אם זה לא יהיה מחר בבוקר.

ענבל חרמוני: אבל, הקורונה היום – ובעוד שנתיים יהיה משהו אחר, וצריך להתייחס לזה.

ענבל חרמוני: אני כן רוצה לדבר על אכיפה במגזר הציבורי.

ענבל חרמוני: אגיד בקצרה שעד היום אני לא יודעת מי אמור היה לאכוף את התקנות לשעת חירום, שיצאו והכריזו על עובדים מסוימים כעובדים חיוניים, וגם מכתב שיצא ממשרד הפנים.

ענבל חרמוני: עד היום לא קיבלנו מענה מי אמור לאכוף את זה.

ענבל חרמוני: בקשר גם למה שנאמר פה קודם על-ידי אחד המשתתפים משירות התעסוקה - - -

עאידה תומא סלימאן: ענבל, את חייבת – אני מאוד מבקשת: משפט אחרון.

ענבל חרמוני: אני אומרת: אין תכלול גם בתעסוקה.

ענבל חרמוני: אין תכלול, וזו הבעיה.

ענבל חרמוני: כל אחד רואה רק רואה מזווית של איזו לחי או עין או אצבע, וזה הסיפור של תכלול, הכנסת נשים למוקדי קבלת ההחלטות.

ענבל חרמוני: ראינו מה היה במל"ל.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נוכל להיכנס עכשיו לזה.

ענבל חרמוני: - - - והפרטה.

ענבל חרמוני: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, אני מאוד מבקשת: כל אחד יאמר משפט.

עאידה תומא סלימאן: תגיד.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: אמרתי בדיון.

אלון שוסטר: אגיד בקצרה.

אלון שוסטר: המודל הגרמני, בעיקרון, שעוסק בחיזוק התעסוקה לאורך זמן ככול שיש לו הצדקה כלכלית, מקובל עלי.

אלון שוסטר: אני רוצה להפנות את תשומת ליבנו לכך שכשמתבוננים על הקהילות שנפגעו בריאותית מהמשבר הזה, אנחנו רואים הרבה מבוגרים, ערבים וחרדים.

אלון שוסטר: אני מבקש לשים לב לסיוט שצריך לרחף מעל כל מי שעוסק בתכנון היציאה מהמשבר – שחס וחלילה לא תהיה כאן, בגלים נוספים של התפרצות בריאותית, שאנחנו אומנם אחרי הגל הראשון, חפיפה חדשה בין הפגיעות הבריאותית, הקושי הכלכלי והתעסוקתי והגברת אי-השוויון במשק ובחברה הישראלית.

אלון שוסטר: אנחנו חייבים לצאת מהמשבר הזה על-ידי מטרה של להקטין את אי-השוויון שקיים בישראל.

אלון שוסטר: למדינת ישראל יש משאבים, יש חוסן כלכלי אסטרטגי.

אלון שוסטר: הוא לא חלחל עד עכשיו.

אלון שוסטר: הוא יצר אי-שוויון.

אלון שוסטר: אנחנו צריכים להתיימר לצאת מהמשבר הזה לא רק עם תרופה וחיסון אלא על-ידי הקטנת אי-השוויון, וחס וחלילה, חפיפה בין האוכלוסיות הנפגעות בריאותית וכלכלית.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שמטרתנו בקביעת הדיון הזה הייתה באמת לנסות לאפשר דיון אמיתי על איך יוצאים מהמשבר הזה, אבל תוך כדי הדיון אי-אפשר מהעובדה שההרגשה שמדיניות האקמול עדיין ממשיכה להוביל גם ביציאה מהמשבר.

עאידה תומא סלימאן: הכוונה היא שעד עכשיו המדינה, לצערי הרב, גם בטיפול אפילו בנושא הבריאותי, בצד הבריאותי, השתמשה במדיניות האקמול – להשתיק את הכאב, לעמעם את הכאב, אבל לא לטפל בבעיה ובמחלה עצמה.

עאידה תומא סלימאן: אותו דבר קורה: אנחנו מגלים שאפילו אין תוכנית ברורה לחזרה לתפקוד רגיל במשק, לתחזק את המשק ולתפעל אותו מחדש, חוץ מאשר להשתיק פה ושם את המחאות ואת הכאב גם של המעסיקים וגם של העובדים – לתת להם משהו להתקיים ולהמשיך להתקיים ולזחול לקראת פתיחה מחודשת וחזרה לשגרה.

עאידה תומא סלימאן: מדיניות האקמול הזאת לא יכולה להמשיך.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שלא משרד האוצר, לא משרד העבודה ולא אף אחד – אין לו תשובה ברורה על תוכנית שלמה שמחזירה את המשק לפעול, אלא אומרים נקודתית: 6 מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו הניסיון שלי בוועדה הזאת במעקב ובבקרה על יישום ההחלטות לימד אותי שמחליטים על תקציבים גדולים, ובסופו של דבר ההוצאה היא מהנמוכות ביותר.

עאידה תומא סלימאן: אפילו את המינימום שמחליטים עליו לא מבצעים במלואו.

עאידה תומא סלימאן: המדיניות הזאת לא יכולה להמשיך.

עאידה תומא סלימאן: לפי דעתי, מה שצריך להתקבל: קודם כול, אנחנו נרצה לקבל פירוט מה מוקצה מה-80 מיליארד באמת, שדובר עליהם עד היום, לחזרת תפקוד המשק.

עאידה תומא סלימאן: איך באמת וכמה תקציב מוקצה לכל סעיף.

עאידה תומא סלימאן: דבר שני – אנחנו רוצים פירוט עם לו"ז האם יש תוכנית.

עאידה תומא סלימאן: שמעתי מהאוצר שמתדיינים, שומעים, מדברים עם המעסיקים והתעשיינים ומדברים עם ההסתדרות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לקבל לידיים שלנו תשובה ברורה: האם ומתי יגיעו לתוכנית אמיתית שהיא מעבר להכשרות ומעבר למענק החד-פעמי של ה-6 מיליארד, אלא יותר תוכנית מובנית שתעודד את העובדים להמשיך להגיע למקומות העבודה, ואת המעסיקים – להחזיק גם את העובדים וגם לתחזק את העסק שלהם?

עאידה תומא סלימאן: אני מודה להסתדרות וגם לנשיאות התעשיינים על התוכנית שהם הגישו.

עאידה תומא סלימאן: אני מתפלאת שעד עכשיו גם הם, אני מבינה, לא קיבלו אפילו התייחסות: לא משר האוצר ולא מראש הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת שאם היה לי את הכוח שיש בידיים שלכם, תאמינו לי שהייתי מוציאה תשובה.

עאידה תומא סלימאן: יש לכם את הכלים כן להפעיל את הלחץ הדרוש כדי שתגיעו, ואני מצפה מהארגון שמייצג את העובדים לצאת להגנת העובדים במשבר מאוד קשה זה, וגם מהמעסיקים והתעשיינים – להילחם על זכותם להמשיך להפעיל את המשק ולהעסיק את העובדים.

עאידה תומא סלימאן: אני מזהירה שביציאה וחזרה לשגרה לא מתוכננת ובלי התמיכה של המדינה במשק בצורה שתבטיח את זכויות העובדים וגם את המעסיקים אנחנו נראה מדיניות של ג'ונגל, של "החזק אוכל את החלש" ופוגע בקבוצות המוחלשות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו באמת לא נרצה לראות את זה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולכם.

עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה.