הוועדה המיוחדת להיערכות מערכת החינוך והחינוך המיוחד, לרבות לשנת הלימודים הבאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 13, 2020-05-04 09:00

ניצן הורוביץ: בוקר טוב לכם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך בנושא החזרה ללימודים, עם דגש על החינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: אתמול סיירתי בכמה בתי ספר, ראיתי את העניין הזה מקרוב.

ניצן הורוביץ: על פי נתוני משרד החינוך, 80% מהמוסדות נפתחו לא בנוכחות מלאה.

ניצן הורוביץ: היו מקומות עם נוכחות גדולה, היו מקומות עם נוכחות קטנה, כשזה היה תלוי ברשות המקומית.

ניצן הורוביץ: היום ומחר ייפתחו מוסדות נוספים.

קרן ברק: 25%.

ניצן הורוביץ: בחלק מבתי הספר שאני ראיתי היו 70% מהילדים שחזרו, בחלק 40%, כשזה משתנה מעיר לעיר, מרשות לרשות.

ניצן הורוביץ: היום נשים דגש מיוחד על החינוך המיוחד שאיתו יש בעיות גדולות מבחינת החזרה ללימודים והחזרה לפעילות, בעיקר בגלל סיפור ההסעות שלא מתקיים ובגלל עניין המטפלים שלא מגיעים.

ניצן הורוביץ: מאות תלונות מגיעות אלי ולוועדה.

יניב שטיינברג דוידאי: אנחנו שמחים על תחילת החזרה לשגרה.

יניב שטיינברג דוידאי: היום תלמידי כיתות י"א ו-י"ב מתחילים בצורה כזאת או אחרת.

יניב שטיינברג דוידאי: אנחנו מודאגים מהמשך החזרה, כי אנחנו לא מבינים איך יצליחו להכפיל את בתי הספר, את המקומות בבתי הספר.

יניב שטיינברג דוידאי: צריכה להיות פה חשיבה, לא רק אמירה של משרד הבריאות.

יניב שטיינברג דוידאי: לגבי החינוך המיוחד, אני חושב שזה חזר בצורה טובה.

יניב שטיינברג דוידאי: יש לי ילד בחינוך המיוחד.

יניב שטיינברג דוידאי: אני חושב שהרשות התארגנה כמו שצריך, בתי הספר ומערכת החינוך.

תמי אייזיק פישמן: אני אימא לשני ילדים עם צרכים מיוחדים - אחד עם שיתוק מוחין, יושב בכיסא גלגלים, בן 23, נמצא כרגע בבית כיוון שהצבא החזיר את כל המתנדבים הביתה, והשני, הצעיר, על הספקטרום האוטיסטי בתפקוד נמוך, לא מדבר מילה בכלל.

תמי אייזיק פישמן: אני מייצגת כאן את מנל"א - מועצת נשים לביטחון אזרחי שקמה כדי להשמיע את קולן של הנשים שלא נשמע בכלל בכל המשבר הזה.

תמי אייזיק פישמן: אנחנו חושבות שלא ניתן לקבל החלטה בלי לשמוע מה קורה בשטח.

תמי אייזיק פישמן: התחושה הכאובה היא שקיים ניתוק בין קבלת ההחלטות לבין השטח עצמו - אם זה השטח הנשי שרוב המטפלות, המורות, המנהלות, מתי"א, כל הגוף הזה שקשור לחינוך המיוחד נשלט על ידו - -

ניצן הורוביץ: עזבי את העניין הנשי עכשיו.

ניצן הורוביץ: מה קורה בשטח?

תמי אייזיק פישמן: הבעיה העיקרית זה שיש ניתוק בין הבעיה עצמה, בין האוטיזם, לבין המתווה שהוצע.

תמי אייזיק פישמן: אני אתן לך דוגמה מאוד קטנה ומינורית מהיום בבוקר.

תמי אייזיק פישמן: בהחלטה שרירותית החליטו שאת ארוחת הבוקר אסור להביא יותר בקופסת פלסטיק - רק בשקיות ניילון.

תמי אייזיק פישמן: ילדים שהם על הספקטרום האוטיסטי צריכים את הטקס שלהם, צריכים את השגרה שלהם, צריכים שהדברים יהיו מאוד מאוד ברורים.

תמי אייזיק פישמן: פתאום הילד נדרש לקבל ארוחת בוקר בצורה אחרת לגמרי ממה שהוא היה רגיל לקבל אותה במשך 15 שנים.

ניצן הורוביץ: תמי, אני לא יכול להיכנס לרזולוציות כאלו.

ניצן הורוביץ: תני דרך איך לפתור את זה.

ניצן הורוביץ: מול מי אתם בקשר?

ניצן הורוביץ: איזה מענה אתם מקבלים?

ניצן הורוביץ: איך אתם מתקדמים?

תמי אייזיק פישמן: אנחנו לא מקבלים מענה מאף מקום.

תמי אייזיק פישמן: חוץ מהוועדה הזאת אף אחד לא הזמין אף הורה לדבר.

תמי אייזיק פישמן: אין שום חיבור למה שקורה בבתים, למה שעובר על המשפחות האלו ברמה הרגשית.

תמי אייזיק פישמן: הצענו שישתפו אותנו בוועדות.

תמי אייזיק פישמן: אנחנו מציעים שיחזור מערך ההסעות, שיהיה איזה שהוא מענה רגשי להורים כאשר הם בקריסה רגשית וכשתהליך האבל הזה נפתח מחדש.

תמי אייזיק פישמן: חייב להיות חיבור לשטח, חייבים להבין מה עובר על משפחות של ילדים עם צרכים מיוחדים, מה עובר על ילדים עם צרכים מיוחדים בכלל.

תמי אייזיק פישמן: התחושה היא שכרגע כל מי שהתווה את המתווה לא מכיר צרכים מיוחדים בכלל.

תמי אייזיק פישמן: יש תחושה שהחליטו על שלוש שעות באופן שרירותי.

תמי אייזיק פישמן: למה שלוש שעות?

תמי אייזיק פישמן: הילד עוד לא מספיק להתארגן לשגרת היום שלו וכבר צריך לחזור הביתה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לדבר על החינוך בחברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא יודעת אם כולם יודעים, אבל בתי הספר בחברה הערבית לא חזרו ללמידה.

ניצן הורוביץ: יש לנו על זה מחר דיון מיוחד.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להתייחס לפן הספציפי של ההסעות והסייעות בחינוך המיוחד.

אימאן ח'טיב יאסין: כל הסייעות הוצאו לחל"ת, הן במצב עמום ואבוד, הן לא יודעות מה יקרה איתן מחר.

אימאן ח'טיב יאסין: אם תהיה החלטה להחזיר את התלמידים בחינוך המיוחד, יהיה צריך להתארגן בהתאם לנהלים של ההסעות בתקופת הקורונה, שזה פחות ילדים בתוך ההסעה, מה שאומר יותר תשלומים והוצאות על נסיעות.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה מאיפה יבואו התקציבים האלה.

אימאן ח'טיב יאסין: הרשויות הערביות נותרו מאחור, מאחור, מאחור.

אימאן ח'טיב יאסין: אפילו אם יתנו שתי הסעות במקום הסעה אחת, עדיין יישאר הנושא של המצ'ינג.

אימאן ח'טיב יאסין: לכל דבר יש מצ'ינג של הרשות - 25%, וגם על המצ'ינג הזה אין לרשויות הערביות מה לתת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לחזור לעניין המגדרי בוועדה של המל"ל.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שמהמגזר של החינוך שבו 90% מהעובדות הן נשים אין שום אישה שיושבת בוועדה של המל"ל.

אימאן ח'טיב יאסין: מדברים שם על נושאים עקרוניים בתוך החברה.

אימאן ח'טיב יאסין: שלא לדבר על זה שאין שום ערבי שם.

אימאן ח'טיב יאסין: כדי להביא את הנושא של החינוך מהצדדים האמיתיים שלו, צריך שיהיה שם מי שעובד בתוך המגזר הזה.

קרן ברק: אנחנו צריכים מספרים נכונים ואמיתיים, לא דפי מסרים שמשרד החינוך מוציא ונורא קל לסתור.

קרן ברק: אתמול חזרו 25% מתלמידי בתי הספר לבתי הספר, וזה לא קשור לכיתות, למגזרים או לגילאים.

קרן ברק: 75% עדיין בבית - מה שאומר שקשה לפתוח את המשק לפעילות מלאה.

קרן ברק: כל הכבוד ש-25% חזרו, אבל אנחנו צריכים להתייחס למי שלא חזר.

קרן ברק: אלה שלא חזרו הם קודם כל הגנים שלא ניתן להם שום פתרון עד עכשיו, שום פתרון משביע רצון.

קרן ברק: האימא מספרת פה על יצור כלאיים בדמות החינוך המיוחד.

קרן ברק: ילד בחינוך מיוחד צריך שגרה, הוא צריך שיהיה לו יום לימודים.

קרן ברק: אם כבר הוא נכנס לשגרה, אז לא צריך להוציא אותו אחרי שלוש שעות.

קרן ברק: אנחנו פה יושבים חודש לפחות על הדיון הזה.

קרן ברק: חודש לפני כן הייתה צריכה להיעשות עבודת מטה מסודרת של מה קורה אחרי זה.

קרן ברק: לא נעשתה שום עבודת מטה, אנחנו הכל בשלוף.

קרן ברק: גם אף אחד לא שואל את משרד החינוך את השאלות הנכונות.

קרן ברק: אין שום הבדל בין ילדים בכיתות א' עד ג' לילדים בכיתות ד' עד ו'.

קרן ברק: הורים לא יכולים להשאיר ילדים בכיתות ד', ה' ו-ו' לבד מהבוקר עד סוף היום, אין סרט כזה.

קרן ברק: ילדים לא יכולים להישאר יום שלם.

קרן ברק: הם יכולים להישאר שעה, שעתיים בגילאים האלה, לא יום שלם.

קרן ברק: העליתי את זה בפני שר החינוך ובפני ראש הממשלה.

קרן ברק: התשובה שניתנה היא שאין מספיק כיתות, אבל זה לא נכון.

קרן ברק: יש בבתי הספר אולמות, חדרי אמנות, חדרי מחשבים שיאפשרו לפצל את הכיתות.

קרן ברק: יש בתי ספר שממילא הכיתות בהם קטנות.

קרן ברק: היו צריכים לתת פתרון ייחודי ונקודתי בכל עיר ובכל בית ספר, לא משהו גורף.

קרן ברק: ילדים נמצאים בבית בבידוד, בתסכול.

קרן ברק: הצורך הרגשי של הילדים הוא לפגוש את החברים שלהם, להיות איתם.

קרן ברק: יש עלייה של 30% בחרדות של ילדים נורמטיביים ממה שקורה, כאשר על זה בכלל לא נותנים את הדעת.

קרן ברק: אין בעיה של שטחים.

קרן ברק: אני שוב פעם חוזרת כמו קאטו על כך שצריכים להיות לימודים בחודש יולי.

קרן ברק: אף אחד לא מסביר לנו מה קורה בחודש יולי.

קרן ברק: מסבירים לנו שכנראה יהיו 10 ימי לימודים.

קרן ברק: אני חושבת שאנחנו צריכים לדרוש מתווה לכל חודש יולי.

רויטל לן-כהן: אני רוצה לדבר על נושא הסייעות המשלבות לתלמידים המשולבים בחינוך הרגיל - גם לגבי תלמידים בכיתות א' עד ג', י"א וי"ב, וגם לגבי התלמידים בכיתות ד' עד י'.

רויטל לן-כהן: ב-24 במרץ פרופסור גרוטו נתן למשרד החינוך אישור לכך שאנשי צוות יוכלו להיכנס לבתים.

רויטל לן-כהן: מרכז השלטון המקומי משחק באיזה שהוא משחק של הורדות ידיים עם משרד החינוך, כי הוא אמר שאם משרד החינוך בחר להפסיק את החינוך בתקופת הקורונה - שהוא לא יפיל את זה על מרכז השלטון המקומי.

רויטל לן-כהן: צוותים שהם עובדי משרד החינוך יכולים להגיע לבית התלמיד, אבל עובדים של הרשות המקומית, כמו משלבות, לא יכולים להגיע לבית התלמידים, וזה מעמיד את השאלה: האם הן צריכות להיות עובדות הרשות המקומית או עובדות משרד החינוך.

רויטל לן-כהן: זה גם יוצר אי שוויון מהותי, כי בחלק מהרשויות המקומיות כשהבינו שמדובר בעוול מאוד גדול, כן מאפשרים להן להגיע – אם זה בתל אביב, בחדרה, באשדוד.

רויטל לן-כהן: משרד החינוך הוציא אפילו טפסים רשמיים שבהם ניתן למלא את השעות של הסייעת.

רויטל לן-כהן: משרד החינוך נותן את ידו לאי שוויון מהותי כלפי הילדים.

רויטל לן-כהן: רוב הילדים המשולבים בארץ מנותקים מהכיתה שלהם מבחינה אקדמית ומבחינה חברתית.

רויטל לן-כהן: לגבי הילדים שנמצאים בשכבות הגיל שכן מגיעות לבתי הספר, חלק מהילדים מלווים לא במשלב אחד או במשלבת אחת לאורך השבוע, אלא עבודת השילוב מתחלקת בין שניים או שלושה משלבים או משלבות.

רויטל לן-כהן: מאחר ומשרד החינוך אמר שאת הילד יכול ללוות רק אדם אחד, בעצם מונעים משניים או משלושת המשלבים של הילד ללוות אותו.

רויטל לן-כהן: מדוע זה אבסורד?

רויטל לן-כהן: כי מצד אחד מדברים על קפסולה שבה הילדים לא מתחלפים, אבל מצד שני אנשי הצוות של משרד החינוך כן יוכלו לעבור בין הקפסולות.

רויטל לן-כהן: לגבי תלמידי הגן שהם תלמידים משולבים - מאפשרים להם כעת להגיע רק ליומיים או שלושה לרשות המקומית, ואני שואלת מדוע.

רויטל לן-כהן: אם בכל מקרה יצרו קבוצות של תלמידי גן משולבים, למה שלא יתנו להם להגיע כל השבוע כדי לאפשר להם להמשיך באיזו שהיא שגרה?

רויטל לן-כהן: אני מבקשת שאת ילדי הגן המשולבים יחריגו באופן כזה שהם יוכלו לקבל את הסיוע במרכזים העירוניים למשך שבוע שלהם כמו תלמידי החינוך המיוחד בגן.

ניצן הורוביץ: אני מסכים איתך.

ניצן הורוביץ: תגידי מילה על ההסעות, כי זה עיקר הטענות שאנחנו מקבלים בוועדה.

רויטל לן-כהן: יש בעיות עם הסעות.

רויטל לן-כהן: משרד החינוך אומר שצריכות להיות הסעות, רק שבקשר עם הרשות המקומית דברים נופלים בדרך.

רויטל לן-כהן: אחת הבעיות היא שצריך כפול הסעות בגלל החלוקה של הילדים והמרווחים שנדרשים.

רויטל לן-כהן: משרד החינוך או האוצר לא מאשרים פיצול הסעות, למרות שבפועל זה מה שנדרש.

רויטל לן-כהן: הרשויות המקומיות לא מצליחות להגיע להסכמים עם מי שאמור לספק את ההסעות, שאלה הנהגים.

רויטל לן-כהן: קיבלנו בשבועיים האחרונים תלונות מאנשי צוות בוועדות, מהורים שהם נציגי הורים, מעובדי משרד החינוך שביקשו שלא נציין את שמם, על כך שנראה שיושבי ראש הוועדות קיבלו הוראה מלמעלה לצמצם את כמות הזכאויות.

ניצן הורוביץ: אי אפשר להיכנס להכל.

רויטל לן-כהן: גם זה קשור לחינוך המיוחד, לכן העליתי את זה.

רויטל לן-כהן: אני מדברת על הוועדות של החינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: מה שאני מנסה לעשות פה זה לגרום לכך שהחזרה של החינוך המיוחד תהיה כמה שיותר מהר הרמונית, כמה שיותר גדולה, כמה שיותר חלקה וטובה בכל הארץ.

ניצן הורוביץ: אני מתמקד בזה, לא בנושאים הכלליים.

רויטל לן-כהן: הילדים האלה לא יוכלו לחזור ללימודים ב-1 בספטמבר, כי הם לא מקבלים זכאויות.

מיכל מנקס: פתחנו אתמול מוסדות חינוך בשגרה בלתי הגיונית.

מיכל מנקס: אני חושבת צריך להצדיע לכל העוסקים בדבר.

ניצן הורוביץ: הצדענו.

מיכל מנקס: אני מבינה את הצורך ואת הבקשה שסייעות יגיעו לבתים על מנת לתווך למידה.

מיכל מנקס: הסברתי לרויטל שהנוהל של משרד החינוך שאושר על ידי משרד הבריאות לא מתאים לרשויות המקומיות, לא מתאים לסייעות.

מיכל מנקס: 45 דקות זה לא טיפול של הסייעת שההורים רוצים.

ניצן הורוביץ: מה הנוהל מבחינת כניסה של משלבות לבתים?

מיכל מנקס: אין נוהל כזה, זה בדיוק העניין.

מיכל מנקס: משרד החינוך בנה נוהל כדי שיהיו טיפולים בבתים על ידי אנשי טיפול.

מיכל מנקס: הנוהל הזה הוא למועסקים על ידי משרד החינוך.

מיכל מנקס: כמעסיקים של הסייעות אנחנו צריכים לבנות נוהל מותאם.

מיכל מנקס: 44 דקות לטיפול זה לא מה שההורים מבקשים.

מיכל מנקס: החינוך המיוחד, וזה נכון לאתמול, מתחיל לחזור ללמידה רגילה.

מיכל מנקס: אמנם לא עד 17:00, אמנם בלי צהרון כמו כולם, אבל הלמידה היא רגילה.

מיכל מנקס: השאיפה היא שהילדים יגיעו למוסדות החינוך.

מיכל מנקס: אני לא רואה צורך בכך שסייעות יגיעו לבתים.

ניצן הורוביץ: עד עכשיו רק חלק קטן מתלמידי החינוך המיוחד חזר.

ניצן הורוביץ: יש חשיבות שהמשלבים יגיעו לבית של כל אלה שלא חזרו.

מיכל מנקס: כל החינוך המיוחד חוזר ללימודים.

מיכל מנקס: כמויות הילדים היותר גדולות תגענה במהלך השבוע או בתחילת שבוע הבא, משום שנכון לאתמול ב-22:00 בלילה נפתרה בעיית ההסעות.

ניצן הורוביץ: איך נפתרה?

מיכל מנקס: בנינו מתווה מותאם ומוסכם על ידי משרדי החינוך, האוצר והבריאות.

מיכל מנקס: אנחנו מחכים לאישורים.

ניצן הורוביץ: מה הנוהל לגבי ההסעות?

מיכל מנקס: מתווים פורסמו כבר בעבר.

מיכל מנקס: יש מתווה להסעות שהוא פתוח ושקוף לציבור, כולם יודעים את זה.

ניצן הורוביץ: רק אין הסעות.

ניצן הורוביץ: ספרי איך הולכות להתחדש ההסעות.

עומר ינקלביץ': משרד החינוך לא מתקצב את השלטון המקומי, או שהשלטון המקומי לא מעביר את התקציב הזה להסעות.

מיכל מנקס: משרד החינוך מתקצב.

ניצן הורוביץ: אמרת שאתמול ב-22:00 בלילה הגעתם להסכמה בעניין ההסעות.

ניצן הורוביץ: מה ההסכמה ואיך הן מתחדשות?

מיכל מנקס: היות ומשרד הבריאות לא מאפשר הסעת תלמידים באותם מספרים שהיו מוסעים קודם לכן, הוא אומר שצריך לרווח את התלמידים בתוך הרכב המוסע, אז יש צורך בהכפלת מסלולים.

מיכל מנקס: הכפלת מסלולים זה עניין של עשרות מיליוני שקלים בחודש.

מיכל מנקס: היינו צריכים להגיע להסכמות לגבי איך הדבר יקרה.

מיכל מנקס: אנחנו בודקים אם יש רכבים.

ניצן הורוביץ: מה ההסכמות?

מיכל מנקס: הגענו להסכמות על שיפוי של המדינה עבור הפעלת ההסעות.

מיכל מנקס: אנחנו נערכים היום לכמה ישיבות עם המסיעים.

מיכל מנקס: אנחנו צריכים להפשיר מכרזים.

מיכל מנקס: לא לכל מסיע שהסיע אתמול תלמידים במיניבוס - היום אני צריכה שניים או שלושה רכבים קטנים במקומו - יש את ההיצע.

מיכל מנקס: אנחנו עושים הכל בשביל שזה לא יחבל במהלך.

ניצן הורוביץ: תודה לאל שהגעתם להסכמה הזאת.

ניצן הורוביץ: מתי ההסעות הולכות לחזור?

מיכל מנקס: אני מקווה שבתחילת שבוע הבא, אם לא קודם לכן.

מיכל מנקס: ילד שהוסע במונית, אין סיבה שלא ימשיך להיות מוסע.

מיכל מנקס: הדברים האלה קורים.

מיכל מנקס: הילדים לא מגיעים לבתי הספר לא רק בגלל ההסעות, ואני לא מזלזלת בזה בכלל, ולא בגלל הרבה סיבות כאלו ואחרות.

מיכל מנקס: הרבה הורים חוששים.

ניצן הורוביץ: זה לא הדיון עכשיו.

ניצן הורוביץ: הבין משרד החינוך שזו לא חובה לשלוח את הילדים, כנ"ל גם לגבי הורי החינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא מדברים על מי שלא רוצה לשלוח, אנחנו מדברים על מי שכן רוצה לשלוח.

ניצן הורוביץ: אני שמח, מיכל, שפתרתם את העניין הזה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נשמע בימים הקרובים תגובות מההורים, אם אכן זה נפתר או לא נפתר.

מיכל מנקס: נפתר זה בטוח, השאלה היא ההיערכות שהיא מורכבת.

ניצן הורוביץ: אני לא שבע רצון מתשובתך בעניין הכניסה של משלבים או משלבות לבתים.

ניצן הורוביץ: זה שאת אומרת שלא צריך להכניס אותם יותר - לא תשובה טובה בעיני.

מיכל מנקס: לכל אדם יש תפקיד ומקום עבודה.

מיכל מנקס: אני לא מכירה מצב שבו אומרים לאדם בתפקיד מסוים: "העבודה שלך היא לא במקום העבודה שלך, היא במקום אחר".

מיכל מנקס: אנחנו מדברים על המגזר הציבורי.

מיכל מנקס: אני לא מכירה עוד עובד ציבור שמודיעים לו: "היום אתה לא עובד במשרד שלך".

ניצן הורוביץ: חודש וחצי לא נתתם את זה, עכשיו את אומרת שלא צריך את זה.

מיכל מנקס: אמרנו את אותם דברים.

מיכל מנקס: אנחנו לא אומרים עכשיו דברים חדשים.

ניצן הורוביץ: אבי גרובר, ראש עיריית רמת השרון, אני מבין שנתת הסעות בחינוך המיוחד עוד לפני שהגעתם לסיפור הזה אתמול בלילה.

ניצן הורוביץ: תספר איך פתחתם ומה המדיניות שלך.

אבי גרובר: קיבלנו הודעה לפני שבועיים על כך שהחינוך המיוחד נפתח, לכן היה את הצורך לפצל אצלי את ההסעות הקיימות.

אבי גרובר: אם קודם היו יכולים לנסוע חמישה, שבעה ברכב, עכשיו צריך לא יותר מאחד או שניים.

אבי גרובר: אגף החינוך אצלי קיבל הוראה להגיש בקשה לתקצוב של הדבר הזה.

אבי גרובר: אנחנו ברשויות עובדים בתוך סד תקציבי מאוד נוקשה.

אבי גרובר: אנחנו לא יכולים לעשות מה שאנחנו רוצים עם התקציב, לכן אנחנו אמורים לחכות לאישור.

אבי גרובר: צריך להבין שנושא ההסעות ברמת השרון הוא סדר גודל של 60,000 שקל ביום.

ניצן הורוביץ: החלטת בכל זאת לתת את זה על חשבונכם?

אבי גרובר: הורים שפנו אלי, אמרו לי: "אם אני רוצה שהילד שלי ילמד, אני צריך להסיע אותו.

אבי גרובר: אם מדובר בסדר גודל של שלוש שעות, עדיף לי כבר להישאר שם".

אבי גרובר: אני מודה שלחינוך המיוחד יש לי רגש מיוחד, לכן אמרתי לחינוך אצלי: "אל תחכו לסבסוד של משרד החינוך, תתנו את ההסעות".

אבי גרובר: תדעו שזה סיפור יקר מאוד.

אבי גרובר: יש הרבה מאוד רשויות שלא יכולות לשאת בדבר הזה.

אבי גרובר: אני חושב שלא הוגן להפיל את האחריות על הרשויות.

אבי גרובר: כל הרשויות היו רוצות לתת את ההסעות.

ניצן הורוביץ: כמה ילדים בחינוך המיוחד יש אצלך?

ניצן הורוביץ: איך הלכה אצלך הפתיחה של האחרים?

אבי גרובר: אנחנו פותחים מחר.

ניצן הורוביץ: למה לא פתחתם עד עכשיו?

אבי גרובר: נערכנו ליום ראשון.

אבי גרובר: אחת הבעיות הייתה שלא פתחו את הגנים ולא מעט מורים שיש להם ילדים בגנים נעלמו.

אבי גרובר: בעיה נוספת היא שיש לי שני בתי ספר צומחים שאין בהם כיתות, הילדים שם לומדים במבנים זמניים.

אבי גרובר: אמרו לנו ממשרד החינוך: "תחזירו רק את שכבת א' ללימודים, תחזירו רק את שכבת ב'".

אבי גרובר: זה לא עובד ככה.

אבי גרובר: הינו צריכים עוד יום, יומיים להתארגן כמו שצריך על הדבר הזה, כדי שאני אוכל להסתכל להורים של הילדים בעיר שלי בעיניים ולהגיד להם שהם חוזרים עם אנשי סגל רציניים, עם מורים.

אבי גרובר: לי היה חשוב לפתוח את זה כמו שצריך, כדי שכל הילדים ירגישו שהם חוזרים ללמוד בתוך מערכת החינוך, לא חוזרים לקייטנה.

אורלי פרומן: אני שמחה שאנחנו מדברים היום בכיוון אחר, שאנחנו מדברים על כך שהמערכת כבר נפתחה.

אורלי פרומן: צריך לברך על זה, זאת התחלה.

אורלי פרומן: אני משערת שמיום ליום אנחנו גם נראה יותר תלמידים מגיעים לבתי הספר.

אורלי פרומן: אני מחזקת את כל צוותי החינוך.

אורלי פרומן: עבודה בתקופה כל כך רגישה היא לא פשוטה, היא דורשת גם מהם יותר.

אורלי פרומן: ישר כוח גדול לכל העושים במלאכה.

אורלי פרומן: אני רוצה להעלות שוב את נושא הגנים הפרטיים.

אורלי פרומן: בו בזמן שאנחנו יושבים פה בכנסת ישנה הפגנה של הגנים הפרטיים.

אורלי פרומן: אף אחד לא מדבר איתם.

יבגני סובה: את מתכוונת לגילאי לידה עד שלוש.

אורלי פרומן: כן.

אורלי פרומן: לא נוכל להניע את גלגלי המשק אם הם לא יפתחו ויחזרו.

אורלי פרומן: שמענו עכשיו על מורים שלא יכולים לחזור.

אורלי פרומן: הורים לא יוכלו לחזור לעבודה.

אורלי פרומן: אתמול היה דיון בנושא הזה גם בוועדת הכספים.

אורלי פרומן: הוצאתי אתמול מכתב בהול לראש הממשלה רק על הנושא של הגנים הפרטיים.

אורלי פרומן: זה שאף אחד לא מדבר איתם זאת שערורייה גדולה.

אורלי פרומן: לא מבינים בכלל את גודל הבעיה.

אורלי פרומן: מה לגבי חטיבות הביניים וכיתות י'?

אורלי פרומן: אלה נעלמו בכלל מהשיח.

אורלי פרומן: שמענו ד', ה', ו' באיזה שהוא שלב, אבל חטיבות ביניים וכיתות י' נעלמו.

אורלי פרומן: החזרה ללימודים של כיתות א' וג' היא דבר נפלא, אבל היא מייצרת בעיות אחרות.

אורלי פרומן: בגלל הפיצול של הכיתות גויסו המורים של השכבות הגבוהות לתגבר את א' ואת ג', שזה אומר פחות הוראה מקוונת לכיתות ד' עד ו' שנשארו בבית.

אורלי פרומן: אני רוצה לשים את עניין המשולבים כנושא בפני עצמו.

אורלי פרומן: צריך שיהיה איזה שהוא מענה אחד מסודר, כי הם תמיד נופלים בין לבין, בין החינוך המיוחד לבין החינוך רגיל.

אורלי פרומן: הילדים המשולבים צריכים את התיווך של הלמידה - אלו אותן סייעות שלא היו בתקופה הזאת.

אורלי פרומן: האם יש תכנית מיוחדת לתלמידי כיתות י"א וי"ב המשולבים, תכנית מואצת ואחרת להכנה לבגרויות?

אורלי פרומן: כל הנושא של הילדים המשולבים והמשלבים שלהם מצריך איזה שהוא מענה מסודר ממשרד החינוך.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על 28,300 ילדים משולבים במערכת.

אורלי פרומן: נקודה נוספת היא ועדת הזכאות והאפיון לשנה הבאה, שזה מאוד קריטי בתקופה הזאת.

אורלי פרומן: עד ה-30 באפריל היה אפשר להגיש את כל המסמכים כדי לקבוע האם הילד יזכה לשירותי החינוך המיוחד, האם הוא יהיה ילד משולב, האם הוא יעבור ממסגרת למסגרת.

אורלי פרומן: שימו לב שחלק מהילדים המשולבים צברו פערים מאוד גדולים בתקופה הזאת.

אורלי פרומן: אי אפשר לחתוך ב-30 באפריל.

אורלי פרומן: האם יש הנחיה על חזרה של תלמידים למוסדות ולהוסטלים שהם גרים בהם?

אורלי פרומן: אם לא, מה המענה שהם יקבלו בפועל?

אורלי פרומן: כיוון שמערך החינוך המיוחד כבר עובד שבועיים או עשרה ימים, אז אפשר להחזיר את מערך ההסעות לפעילות מלאה.

קרן ברק: המורים שמלמדים עכשיו בבתי ספר את א' עד ג' אלה המורים של ד' עד ו'.

קרן ברק: אין יותר לימודים מקוונים.

אורלי פרומן: אפשר לגייס את הסטז'רים, את השירות הלאומי ואת הסטודנטים לטובת העניין.

עומר שכטר: אני ועוד עשרות ראשי מועצות מכל רחבי הארץ פנינו לשר החינוך, למנכ"ל, בדרישה להשיב לפעילות סדירה את מערך ההסעות לתלמידי החינוך המיוחד.

עומר שכטר: אני מצטרף לחברי אבי גרובר, ראש עיריית רמת השרון, ולחברים נוספים שהעלו את הסוגיה הזאת, כי החזרה של החינוך המיוחד, של הלימודים בחינוך המיוחד, מבלי להפעיל את מערך ההסעות, זה לדעתי חצי עבודה.

עומר שכטר: המערך הזה הוא מרכיב משמעותי עבור ההורים ועבור התלמידים בחינוך המיוחד.

עומר שכטר: ההורים בחינוך המיוחד מתמודדים, כולם מכירים את זה.

עומר שכטר: אם אנחנו התמודדנו עם קשיים רבים בתקופה האחרונה, בטח ובטח ועל אחת כמה וכמה ההורים בחינוך המיוחד.

עומר שכטר: אני מקבל פניות מעשרות הורים לילדים בחינוך המיוחד שמלינים על הנושא הזה של ההסעות.

עומר שכטר: אנחנו כרשות לא יכולים להחזיר כרגע את כל ההסעות לפעילות, רק את המוניות שפעלו גם לפני התקופה של הקורונה בצורה יחידנית.

עומר שכטר: אנחנו מוציאים שמונה מיליון שקל בשנה על הסעות לחינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: שמענו שאתמול ב-22:00 בלילה הוסכם על מתווה ברור.

עומר שכטר: אני מקווה שהשיפוי שהמדינה תיתן במתווה הזה יהיה מתאים והולם להוצאות שהולכות לגדול בצורה משמעותית כתוצאה מהרחבה מאסיבית של המערך הזה.

עומר שכטר: אסור להשאיר את הרשויות לבד להתמודד עם זה.

ניצן הורוביץ: ניסים סרוסי, שמענו מהשלטון המקומי שהגיעו אתמול לסיכום עם משרד הבריאות ועם משרד החינוך על חידוש ההסעות.

ניצן הורוביץ: שמעתם על זה?

ניצן הורוביץ: אתם בתוך העניין?

ניסים סרוסי: אין הכוונה מרוכזת.

ניסים סרוסי: אנחנו מקבלים הודעות מכל רשות באופן עצמאי.

ניסים סרוסי: המועצות והרשויות מקבלות תקציב להסעות, אבל אנחנו לא קיבלנו שיפוי.

ניצן הורוביץ: תעזוב רגע את השיפוי.

ניצן הורוביץ: האם קיבלתם מאתמול בלילה איזו שהיא קריאת כיוון לגבי מה הולך להיות?

ניסים סרוסי: לא קיבלנו קריאת כיוון, הסיכומים לא הגיעו אלינו.

ניסים סרוסי: נהג שיוצא ליום עבודה אמור לקבל עבור שמונה או תשע שעות עבודה.

ניסים סרוסי: אם יש לנו הסעה של שעה ביום, מישהו צריך לשלם את ההפרש.

ניסים סרוסי: אנחנו כארגון ממליצים לחברות כן לחזור להיסעים, רק אנחנו רואים שאין יד מכוונת.

ניסים סרוסי: יש רשות שאומרת "לא", יש רשות שאומרת "כן", אף אחד לא אומר בדיוק מה צריך לעשות.

ניסים סרוסי: אנחנו לא יודעים מי אחראי על כל הנושא של החיטוי, מי אחראי על ההפרדה, מה זה מלווה קבוע.

ניסים סרוסי: לא קיבלנו אינפורמציה בשום דרך שהיא.

ניצן הורוביץ: ציפיתי שככה יהיו הדברים.

ניצן הורוביץ: מיכל, תסבירי קצת יותר בפרטים את הסיכום שהגעתם אליו אתמול בלילה.

מיכל מנקס: יהיו הסעות.

מיכל מנקס: זה לא יוצא מתוך הכיס של אף אחד מהנוכחים.

מיכל מנקס: לא אהבתי את האמירות ששמעתי כלפי השלטון המקומי.

מיכל מנקס: אף אחד לא מחזיק בכספים של אף אחד.

מיכל מנקס: אנחנו רוצים לדאוג לילדים יותר מרבים אחרים.

ניצן הורוביץ: כולם רוצים לדאוג לילדים.

ניצן הורוביץ: לא צריך להגיד שאתם דואגים יותר או פחות.

מיכל מנקס: יש כאלה, לצערי, שדואגים לא רק לילדים.

מיכל מנקס: השלטון המקומי עובד בתיאום עם משרד החינוך, בתיאום עם יתר משרדי הממשלה.

מיכל מנקס: ההסעות יתחילו לנוע במתווה שאושר על ידי משרד הבריאות.

עומר ינקלביץ': מה המתווה?

מיכל מנקס: שכל ילד שהיה זכאי להסעה ב-1.9 ימשיך להיות מוסע בהתאם לנהלי משרד הבריאות.

עומר ינקלביץ': יצאו כבר מכרזים?

מיכל מנקס: יש מכרזים מ-1.9 שנמשיך להפעיל, לא צריך לצאת למכרזים חדשים.

מיכל מנקס: אם היינו צריכים לצאת למכרזים חדשים, ההסעות היו מתחילות ב-1.9.

ניצן הורוביץ: לא ביקשנו מכרזים חדשים.

ניצן הורוביץ: מיכל, אנא שלחי לוועדה את המתווה הזה.

מיכל מנקס: ברגע שאקבל אותו מאושר וחתום.

ניצן הורוביץ: עוד לא קיבלת אותו?

מיכל מנקס: אנחנו עובדים על טיוטות.

מיכל מנקס: קיבלנו הסכמות בעל-פה.

מיכל מנקס: נקבל היום את המתווה.

מיכל מנקס: אני סומכת על משרדי הממשלה שרוצים לא פחות מאיתנו להניע את זה.

אורלי פרומן: הרבה מאוד סיכומים בעל-פה לא באים לידי סיכום בכתב ולא יוצאים אל הפועל.

אורלי פרומן: אני יודעת מה המקום שלכם, כמה הייתם רוצים להניע את זה כבר שלשום.

אורלי פרומן: הדאגה שלנו היא דווקא כלפי אותם משרדים שאמורים לאשר את המתווה, לתת לכם את זה חתום בכתב.

אורלי פרומן: אני יודעת שברגע שזה יהיה אצלכם זה יצא מיד לפועל.

ניצן הורוביץ: אריה, תתייחס לעניין ההסעות של החינוך המיוחד ושל כלל התלמידים.

אריה מור: הגענו להסכמה לגבי כיתות א', ב' וג' עם השלטון המקומי ועם האוצר מבחינת כלל התלמידים.

אריה מור: יצאו הנחיות לשטח, לרשויות המקומיות, בנושא ההסעות, כולל שיפוי תקציבי מהאוצר.

ניצן הורוביץ: זה כנראה עוד לא חלחל עד הסוף.

אריה מור: נתנו את המענה להסעות של כלל התלמידים.

אריה מור: לפני שבועיים ביקשנו החרגה לגבי החינוך המיוחד.

אריה מור: היות ומדובר בקווים קבועים, בתלמידים קבועים, בנהגים קבועים של החינוך המיוחד, ביקשנו להסיע אותם בצורה הרגילה שלהם, רק שלא ניתן האישור.

אריה מור: אישרו את החינוך המיוחד באותם תנאים של ההסעות הציבוריות.

אריה מור: בצו בריאות העם מדובר על 50% מרכבי ההסעה, מדובר על כך שצריך אחד בכל ספסל, על כך שבשורה הראשונה אחרי הנהג לא יכול לשבת אף אחד.

אריה מור: הגענו להסכמות עם משרד הבריאות על כך שההנחיה הזאת תבוטל לגבי החינוך המיוחד.

אריה מור: היום הם יוציאו לנו את התיקון בעניין הזה.

אריה מור: רכבי ההסעות של החינוך המיוחד הם קטנים, זה יתאים מבחינת התכולה שלהם להסעת תלמידים בקבוצה יותר קטנה.

אריה מור: נפצל הסעות במידת הנדרש.

אריה מור: ההסכמה עם השלטון המקומי ועם האוצר על השיפוי נקבעה, אנחנו ממתינים בשעה הקרובה לאישור של סמנכ"ל ממשרד התחבורה.

אריה מור: אנחנו מקווים עוד היום לסגור את הסוגיה הזאת, אנחנו עליה כבר מיום חמישי.

ניצן הורוביץ: אריה, אני מבקש לראות את המסמך.

ניצן הורוביץ: שלח גם לוועדה.

אריה מור: מאה אחוז, נשלח ברגע שנסיים את זה.

אריה מור: המטרה היא להסיע את החינוך המיוחד ממחר.

אריה מור: קווים שעומדים בסטנדרטים יכולים לפעול, אף אחד לא עצר אותם.

אריה מור: אנחנו ניתן את המענים לילדי החינוך המיוחד.

אריה מור: החינוך המיוחד חוזר מלא.

עומר ינקלביץ': תודה אדוני היושב-ראש שאתה מקיים את הדיון הזה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה לצוותים שחזרו: לצוותי החינוך המיוחד, לצוותי החינוך.

עומר ינקלביץ': הם חזרו בתנאים מורכבים ולא פשוטים.

עומר ינקלביץ': ישר כוח על המאמצים ועל החזרה.

עומר ינקלביץ': את הדיון על החינוך המיוחד צריך לחלק לשתי קבוצות: למי שחזר, ולמי שלא יכולים לחזור בגלל מערכת חיסונית חלשה, בגלל שהם חולים או בגלל שהם בקבוצות סיכון.

עומר ינקלביץ': לגבי אלה שחזרו, כמובן יש את הנושא של ההסעות שאני מאוד מקווה שייפתר.

עומר ינקלביץ': יש בעיה שעולה בנוגע לאחיות בחינוך המיוחד.

עומר ינקלביץ': יש מוסדות שצריך בהם אחיות.

עומר ינקלביץ': האחיות הוצאו לחל"ת, הן לא שבו.

עומר ינקלביץ': יש ילדים שלא יכולים לשוב אם לא תהיינה אחיות.

עומר ינקלביץ': הבנתי שמסרבים להשיב את האחיות לבתי הספר.

עומר ינקלביץ': לא יצאו הנחיות ברורות לצוות.

עומר ינקלביץ': אמרו לצוות "שמרו שני מטר", אבל חלק מהצוות לא יודע מה מותר לו לעשות, מה אסור לו לעשות.

עומר ינקלביץ': יש טיפולים רפואיים שמופעלים על ידי עמותות.

עומר ינקלביץ': הרבה מבתי הספר לא יכולים לתפקד בלי הטיפולים האלה.

עומר ינקלביץ': הילדים האלה זקוקים לטיפולים האלה.

עומר ינקלביץ': אם העמותות מחליטות לא לשוב, יש פה איזו שהיא בעיה שצריך גם עליה לתת את הדעת.

עומר ינקלביץ': היה מתווה לחזרה של צוות שמורכב משני אנשי טיפול: מורה ומטפל רפואי.

עומר ינקלביץ': המטפל הרפואי לא נמצא תחת משרד החינוך, הוא נמצא תחת עמותה.

עומר ינקלביץ': אם הוא לא חוזר, המתווה לא ישים.

עומר ינקלביץ': גם פה אני מבקשת לתת מענה.

עומר ינקלביץ': יכול להיות שצריך לחייב את העמותות לשוב.

עומר ינקלביץ': אם הן עובדות בשיתוף פעולה עם משרד החינוך, הן מוכרחות לחזור.

עומר ינקלביץ': אני רוצה לדבר על הקבוצה שלא שבה.

עומר ינקלביץ': יצאו מנקודת הנחה שמפסיקים את הלימודים ב"זום" כיוון שיש לימודים פרונטליים.

עומר ינקלביץ': הלימודים ב"זום" חייבים להמשיך לקבוצה שלא שבה.

עומר ינקלביץ': אם עד כה לא היו להם לימודים מקוונים, צריך שיהיו להם מעכשיו.

עומר ינקלביץ': המנהלות של בתי הספר קיבלו שלושה מסמכים: "מתווה שלב ב'", "אורחות חיים בבית הספר", ו"תקנות בריאות".

עומר ינקלביץ': המנהלות צריכות לדלות אינפורמציה משלושת המסמכים.

עומר ינקלביץ': אני מניחה שמשרד הבריאות יצר את המסמכים האלה מתוך כוונה להיטיב עם המנהלות וכדי שהחזרה תהיה תקינה.

עומר ינקלביץ': הייתי ממליצה לייצר הנחיות ומסמך ברור, כי כל בית ספר מסיק מהדברים את מה שהוא מסיק.

עומר ינקלביץ': לגבי הזכאות, הפיילוט של תיקון 11 נמצא גם הוא בבלגן.

ניצן הורוביץ: רחלי אברמסון, ברכות על החזרה ללימודים, על המאמץ.

ניצן הורוביץ: אני יודע שאת והאגף עובדים קשה מאוד.

עומר ינקלביץ': ישר כוח מכולנו.

ניצן הורוביץ: רחלי, הייתי רוצה לשמוע ממך בנושא של כניסת משלבות ומשלבים לבתים, לגבי אלה שלא חזרו, לגבי למידה מרחוק, לגבי נושאים נוספים.

רחל אברמזון: אני רוצה להצטרף לברכות של כולם על קיום הדיון החשוב הזה.

רחל אברמזון: אנחנו מדברים על איזה שהוא מהלך שמתרחש כך לאורך זמן.

רחל אברמזון: כולנו הגענו למצב שבו אנחנו לומדים להתנהל בשגרה אחרת.

רחל אברמזון: אנחנו מדברים היום על חזרה לשגרה ב-426 מוסדות חינוך, אנחנו מדברים על חזרה של כ-2,000 בתי ספר רגילים שבתוכם יש כ-5,000 כיתות לחינוך מיוחד, ואנחנו מדברים על עוד 28,000 תלמידים.

רחל אברמזון: אנחנו דנים על מסגרת של 146,000 תלמידים שחוזרים היום למערכת החינוך.

רחל אברמזון: אי אפשר ללחוץ על כפתור ולהבין שממחר בבוקר כל המערכת מתיישרת.

רחל אברמזון: להתניע דבר כזה מחדש זה לא חמש דקות.

רחל אברמזון: החזרה היא חזרה בשלבים.

רחל אברמזון: עד היום פקדו את מערכת החינוך כ-60,000 תלמידים.

רחל אברמזון: כ-3,000 תלמידים קיבלו שירות בביתם על ידי צוותי חינוך.

ניצן הורוביץ: זה מעט מאוד.

רחל אברמזון: כ-1,000 משלבים הגיעו לבתים.

רחל אברמזון: זה לא נעשה בכל הרשויות.

רחל אברמזון: ההיערכות לשלב ב' היא היערכות שונה.

רחל אברמזון: ההיערכות היא כזו שגני הילדים ובתי הספר לחינוך מיוחד חוזרים חמישה ימים בשבוע, מ-08:00 עד השעה 14:00 בצהריים.

רחל אברמזון: כל הכיתות בחינוך הרגיל חוזרות לפעילות משעה 08:00 עד השעה 13:00.

רחל אברמזון: מכיוון שכל צוותי החינוך אמורים היום לפעול מתוך בתי הספר, לא מהבית, אמרנו שכל תלמידי השילוב יגיעו במתכונת של עד שלוש פעמים בשבוע.

רחל אברמזון: הרחבנו את שעות הפעילות לארבע, חמש שעות ביום כל פעם כשהם מגיעים.

רחל אברמזון: כתוב שכל הטיפול וכל המענה הלימודי יינתן בתוך בתי הספר, לרבות הליווי על ידי הסייעת או המשלבת שצמודה לתלמיד גם בשגרה.

אורלי פרומן: זה כבר עובד?

רחל אברמזון: זה המתווה שיצא.

רחל אברמזון: כשהמנכ"ל פרס באמצעי התקשורת את המתווה ואת החזרה, זה בדיוק היה המתווה.

רחל אברמזון: החזרה הזאת היא חזרה הדרגתית.

רחל אברמזון: הבנו שאי אפשר ללחוץ על כפתור וממחר בבוקר ליישר את כל המערכת.

רחל אברמזון: אנחנו מצפים מחר לפתיחה מלאה של כל מסגרות החינוך המיוחד באשר הן.

רחל אברמזון: ציינו בצורה מפורשת שאותם תלמידים שנבצר מהם להגיע למסגרות החינוך, ימשיכו לקבל מענה כשהצוותים החינוכיים מגיעים אליהם הביתה, ימשיכו לקבל מענה בלמידה מרחוק.

רחל אברמזון: הקשר השוטף בין המחנכים לבין התלמידים ימשיך להתקיים.

רחל אברמזון: יש לנו זכיין שנותן את השירות של האחיות והרופאים בתוך מסגרות החינוך.

ניצן הורוביץ: עכשיו זה לא קורה.

רחל אברמזון: כל מערכת החינוך סגרה את שעריה ב-17 במרץ, לכן היינו חייבים לעשות שינוי בהתקשרויות שלנו, היינו חייבים שהמענה יינתן בבית התלמיד.

רחל אברמזון: האחיות כרגע בבית התלמיד.

ניצן הורוביץ: מתי הן חוזרות?

רחל אברמזון: עכשיו, כשאנחנו פותחים מחדש את שערי מוסדות החינוך, אנחנו נמצאים במצב של חידוש ההתקשרות, אנחנו חוזרים למתווה הקודם.

רחל אברמזון: זה ייקח קצת זמן, זה ייקח כמה ימים, אבל זה חוזר חזרה אל מוסדות החינוך.

רחל אברמזון: ברגע שההתקשרות הזאת תוסדר אנחנו נמשיך את השירות.

ניצן הורוביץ: מה לגבי הנחיות לתלמידים מבחינת מסכה, ריחוק, מגע, כל הדברים האלה?

רחל אברמזון: אנחנו מתנהלים על פי הנחיות מדויקות.

רחל אברמזון: פגשתי אתמול את נציגי ההורים ב"זום".

רחל אברמזון: אני מארגנת בשבועיים האחרונים כל ערב מעגלי שיח עם הורים, עם מפקחים.

רחל אברמזון: לא יהיו פשרות, לא יהיו עיגולי פינות לגבי ההנחיה שמדברת על מוגנות, על בריאות ועל חשיפה להידבקות כזו או אחרת.

רחל אברמזון: סיירתי בשבוע שעבר עם השר במוסדות חינוך באשדוד.

רחל אברמזון: אני מזמינה אתכם להצטרף אלינו כדי לראות איך הדברים מתנהלים בשטח.

ניצן הורוביץ: אנחנו מקבלים את ההצעה בשמחה.

רחל אברמזון: צריך להצדיע לכל צוותי החינוך שנמצאים שם.

ניצן הורוביץ: נעשה סיור של הוועדה איתך.

רחל אברמזון: אני אשמח.

אפרת אפללו: המתווה מאוד מפורט.

אפרת אפללו: עבדנו עם משרד החינוך בצורה מאוד קפדנית, פרטנית.

אפרת אפללו: עבודה מאוד רצינית נעשתה עם משרד החינוך.

הדר ירדני: החזרנו את כל מעונות היום השיקומיים לילדים בגילאי חצי שנה עד שלוש עם עיכוב התפתחותי ומוגבלויות אחרות.

הדר ירדני: המעונות פועלים יום שלם, כולל הזנה.

הדר ירדני: כמובן שלא ניתן לשמור על ריחוק מהילדים, כי מדובר בילדים שהם לא גמולים, בילדים שצריך להאכיל אותם.

הדר ירדני: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו לשמור על הצוות ועל הילדים.

הדר ירדני: יש הרבה מאוד בעיות, אבל יש גם הרבה מאוד שביעות רצון מכל ההורים ומכל הצוותים שמטפלים.

הדר ירדני: ישנן בעיות עם ההסעות.

הדר ירדני: למרות שרוב ההסעות שלנו הן מוניות, עדיין יש בעיות עם ההסעות.

ניצן הורוביץ: מה הבעיה?

הדר ירדני: יש רשויות שלא פתחו את ההסעות.

הדר ירדני: למעון בכפר יונה שמאוד רוצה לחזור, נתניה לא משחררת את ההסעה והילדים לא יכולים להגיע.

הדר ירדני: זו דוגמה אחת מבין דוגמאות רבות שיש לנו בשטח.

הדר ירדני: אני מקווה שייפתר.

הדר ירדני: אני רוצה לדבר על ועדת אפיון וזכאות.

הדר ירדני: משרד החינוך סגר את האפשרויות להגיש ניירת לוועדה ב-30 באפריל.

הדר ירדני: הסברנו שחלק גודל מאוד מהילדים, ואני מדברת על אלפי ילדים, לא סיימו את ההליך האבחוני.

הדר ירדני: לחלקם אפילו אין תאריך מתי יתבצע האבחון.

הדר ירדני: צריך לזכור שגם אם עכשיו מתבצע אבחון, הוא ברובו יוכל להיות רק הערכה ראשונית.

הדר ירדני: קשה מאוד לעשות אבחונים סטנדרטיים בתנאים של המיגון, של הריחוק, של כל ההנחיות של הבריאות.

הדר ירדני: חייבים להבין שאנחנו מדברים על כמות מאוד גדולה של ילדים שאולי יהיה להם מסמך מהגננת, לא מעבר לזה.

הדר ירדני: אני מבקשת ממשרד החינוך שיאפשר חודש נוסף לפחות כדי להגיש טפסים, ובנוסף, שיקבל את הערכות הראשוניות שאין בהן אבחנה ברורה כמסמך קביל למשך שנה לפחות עד שנוכל לספק אבחונים מלאים.

הדר ירדני: זה אולי לא חשוב לימי הקורונה, אבל זה חשוב לשנת הלימודים הבאה שלא צריך לפספס גם אותה.

ניצן הורוביץ: אני מסכים לחלוטין.

ניצן הורוביץ: רחלי, למה לא להאריך את המועדים?

ניצן הורוביץ: זה נשמע לי יותר מסביר, זה נשמע לי ממש מתבקש.

רחל אברמזון: הארכנו בחודש.

רחל אברמזון: זה הסתיים ברמה העקרונית לקראת סוף מרץ.

רחל אברמזון: קידמנו נוהל עם ועדת החינוך הקודמת - חברת הכנסת קארין אלהרר הייתה שותפה משמעותית בתוך התהליך – שאומר שהורה יוכל לפנות למכון להתפתחות הילד או לכל גורם מוסמך אחר כדי שיאבחן.

רחל אברמזון: מספיק שיגישו לנו רק את האישור, אני לא צריכה את האבחון.

הדר ירדני: אין תאריך צפי לאבחון.

רחל אברמזון: אני לא צריכה תאריך, אני צריכה רק שיגיד לי "פניתי".

רחל אברמזון: אפשר להגיש לנו את המסמכים גם עד 10 באוגוסט.

רחל אברמזון: אנחנו חייבים לנעול את המערכת אם אנחנו רוצים להיערך לפתיחת מסגרות ב-1 בספטמבר, אם אנחנו רוצים לגייס כוח אדם.

רחל אברמזון: אני לא יכולה לגלות ב-15, ב-20 באוגוסט שאני צריכה לפתוח עוד 100 גני ילדים.

רחל אברמזון: צר לי, מערכת חינוך לא יכולה לפעול כך.

ניצן הורוביץ: לא ביקשו עד אוגוסט, ביקשו להאריך בעוד חודש או חודשיים.

רחל אברמזון: צר לי שלא קוראים עד הסוף את הנוהל.

רחל אברמזון: בנוהל של הפעלת הוועדות בעת חירום אמרנו שגם אם יהיו הערכות חלקיות, גם אם אין מסמכים אבל הוועדה רואה, החשד יינתן לשנה.

ניצן הורוביץ: זה בלתי סביר לנעול עכשיו את המערכת.

ניצן הורוביץ: לא מבקשים להשאיר אותה פתוחה עד שנה הבאה, רק מבקשים להאריך עכשיו בעוד חודש את המועדים, שזאת נראית לי בקשה סבירה.

ניצן הורוביץ: כפי שהארכתם בחודש, כך תאריכו עכשיו בעוד חודש.

רחל אברמזון: אנחנו נבחן את העניין הזה.

רחל אברמזון: אני לא מבטיחה שזה יקרה.

רחל אברמזון: יש לנו נוהל של הגשת בקשה לוועדות.

אורלי פרומן: לא הייתה קורונה כשכתבו את הנוהל.

רחל אברמזון: בגלל הקורונה שינינו את המתווה שהיה מאוד ברור ומאוד מסודר, הקלנו בהגשת המסמכים, הקלנו באופן קיום הוועדה.

רחל אברמזון: מי שקורא את הנוהל שהפעלנו בימי החירום יכול רק לומר שהמערכת באה לקראת עד כמה שאפשר.

בלה בן גרשון: משרד הבריאות קובע את אופן העדכון.

בלה בן גרשון: יש לנו מסמך מוכן שמדבר על איך אפשר לאבחן בימי קורונה.

בלה בן גרשון: אנחנו פותחים את המסגרות בהדרגה.

בלה בן גרשון: יש מצב שגם נחזור אחורה.

בלה בן גרשון: אנחנו צריכים להיעזר בכל מיני התאמות שעשינו גם בנושא של אבחון, כדי שילדים לא יתפספסו, שזה אינטרס משותף, אין לנו פה בכלל חילוקי דעות.

בלה בן גרשון: אני מציעה שנקיים דיון קצר לא בפורום הזה עם משרד החינוך על המסמך שמשרד הבריאות הכין.

ניצן הורוביץ: אני מצטרף למה שהדר ירדני אמרה.

ניצן הורוביץ: נראה לי יותר מסביר להאריך את המועדים בגלל המצב המיוחד.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה הגיוני, אני חושב שזו בקשה סבירה.

יוסף ג'בארין: נראה לי שאנחנו הוועדה היחידה שמלווה את הנושא של החזרה ללימודים ואת הבעייתיות.

יוסף ג'בארין: מה שהיה חסר לי בדיון הזה זה לשמוע עד כמה ההנחיות הבריאותיות אכן מיושמות.

יוסף ג'בארין: הדברים העיקריים ששמעתי התייחסו בעיקר לסוגיית הריחוק, לזה שאין קבוצות.

יוסף ג'בארין: לא ברור לי עד כמה באמת ההנחיות מקוימות, מה קורה עם המסכות, מה קורה עם החיטוי, מה קורה עם חומרי הניקוי.

יוסף ג'בארין: למה אני מדגיש את זה?

יוסף ג'בארין: כי ההורים שלפחות אני מדבר איתם לא בטוחים שהמערכת מספיק מוכנה לקלוט אותם מהבחינה הבריאותית.

יבגני סובה: יש מסרים סותרים.

יוסף ג'בארין: אני שומע אנשים שאומרים: "אני כרגע אחכה, אפילו לא אשלח את הילדים שלי עד שאראה איך מסתדרים".

יוסף ג'בארין: אנשי משרד החינוך צריכים לומר לציבור מה הם עושים, איך הדברים מתנהלים, כדי שהציבור ירגיש בטוח שאפשר לשלוח את הילדים.

עומר ינקלביץ': זה גם השלטון המקומי.

יוסף ג'בארין: השלטון המקומי ומשרד החינוך.

יוסף ג'בארין: אני מצפה שיהיה סיוע של החינוך והאוצר לרשויות המקומיות, כדי לקיים את הנושא הזה.

יוסף ג'בארין: לא שמענו התייחסות לעניין הגנים הפרטיים, אפס עד שלוש.

יוסף ג'בארין: זה נושא מאוד חשוב וקריטי.

יוסף ג'בארין: אני מבין שהרבה מהגנים האלה הולכים לקרוס אם לא יהיה סיוע.

יוסף ג'בארין: צריך לטפל בזה.

יבגני סובה: כבר קרסו.

אורלי פרומן: 2,000 מתוך 10,000.

יוסף ג'בארין: כל ההנחיות שמתפרסמות כיום על ידי משרד החינוך מתפרסמות רק בעברית, פשוט לא ייתכן.

יוסף ג'בארין: אני לא רוצה לחכות עד הדיון מחר, זה משהו שצריך לטפל בו באופן מיידי.

ניצן הורוביץ: במיוחד כשמדובר בהנחיות לגבי המסכות, לגבי החיטוי.

ניצן הורוביץ: ההורים צריכים לדעת.

ניצן הורוביץ: צריך שהכל יהיה ברור.

יוסף ג'בארין: הייתי מצפה שיהיו סרטונים בעברית, בערבית ובעוד שפות.

יבגני סובה: אני מצטרף לברכות לכל מי שעוסק במלאכה.

יבגני סובה: לכל המשתתפים בדיון הזה מגיעה תודה רבה על כך שהתחלנו בצעדים לכיוון חזרה לשגרה.

יבגני סובה: כל הסיפור הזה ייגמר בשבוע הבא.

יבגני סובה: אם תהיה ממשלה, אתם תראו שיהיו שינויים גדולים, ואם לא תהיה ממשלה ויהיו בחירות, אתם תראו שהקורונה כבר לא תהיה קיימת.

יבגני סובה: אני מקבל מאות פניות.

יבגני סובה: חבר'ה, בשבוע הבא נדבר בצורה אחרת לגמרי, בצורה שונה לגמרי, ואתם תראו שכבר לא נדבר על הקורונה.

יבגני סובה: כבר בימים האחרונים יש מסרים על כך שהתחלואה יורדת.

יבגני סובה: אף אחד כבר לא שומע על מספר הבדיקות ביום.

יבגני סובה: אם לפני שבוע, שבועיים שמענו על 3,000, על 5,000 בדיקות, היום אנחנו שומעים על 28, 29 חולים, כשאין מילה על כמות הבדיקות ביום.

יבגני סובה: אל תגידו שאני ציני, כי אני לא ציני, אני מציאותי.

יבגני סובה: בשבוע הבא נוכל לדבר ברוגע.

יבגני סובה: אני מאחל שתהיה ממשלה, וזה לא משנה אם אנחנו בפנים או בחוץ, אבל אם חס וחלילה נלך לבחירות, אז על הקורונה כבר לא ידברו כי יש לחץ אטומי בציבור כלפי הממשלה, כלפי שר החינוך.

יבגני סובה: אם שר החינוך מתחלף, כנראה ששר חינוך אחר יכניס פה שינויים.

יבגני סובה: אני לא מבין למה שרי הממשלה צריכים לדון על ההנחיות שקשורות למשרד הבריאות או למשרד החינוך.

יבגני סובה: אם במשרד החינוך מחליטים שבהסעות יהיו פחות אנשים - שאנשי המקצוע יתנו את הדעת, למה השר למדע או השר לספורט צריכים להתייחס לנושא הזה?

יבגני סובה: שמעתי במוצאי שבת את יושב-ראש השלטון המקומי חיים ביבס שאמר שהכל בסדר מבחינת הניקיון, מבחינת התוספות, מבחינת תקציבים.

יבגני סובה: אני לא מסתפק בתשובה הזאת.

יבגני סובה: רמת השרון היא אמנם עירייה חזקה מאוד, אבל יש מקומות שהם חלשים יותר.

יבגני סובה: אנחנו צריכים לשמוע איפה חסר כסף להסעות, איפה חסר כסף לניקיון, איפה חסר כסף כדי לתגבר את הצוותים וכו'.

יבגני סובה: מסרים שמועברים ממשרד החינוך צריכים להיות חדים.

יבגני סובה: אני אבא לשתי בנות.

יבגני סובה: הבת הגדולה שלי בכיתה ד', היא לא לומדת, ובתי הקטנה בגן חובה.

יבגני סובה: אני כל יום אומר תודה שאני לא בקבוצת הווטסאפ, כי בדקה יש עשרות הודעות.

יבגני סובה: משרד החינוך, אני מבין שיש את ההוראות של משרד הבריאות, אני מבין שאתם לא קובעים, אבל תעשו סדר.

יבגני סובה: או שתרגיעו, או שתתנו מסרים חדים ומדויקים.

יבגני סובה: תעשו סדר גם באשר לתשלומים, כי יש בלבול רב, אנשים לא יודעים אם הצ'קים האלה ירדו או לא, אם הם יחזרו או לא יחזרו.

עומר ינקלביץ': אני מברכת שההנחיות תחזורנה, רק הן חוזרות אחרי שכבר החזרנו את החינוך המיוחד.

עומר ינקלביץ': מה קורה עם מורות בהיריון, מה קורה עם מורות בסיכון?

עומר ינקלביץ': הבנתי מהמורים שהם צריכים ללכת לרופא תעסוקתי, שהם צריכים להמתין שבועיים לתור לרופא תעסוקתי כדי לקבל אישור.

עומר ינקלביץ': צריך הנחיות לגבי הדבר הזה.

עומר ינקלביץ': לגבי חיטוי בתי הספר אין הנחיות ברורות, לגבי מיגון אין הנחיות ברורות.

ניצן הורוביץ: קיבלנו פנייה מהסתדרות המורים, מיפה, בנושא הזה.

רחל אברמזון: אנחנו יחד עם השלטון המקומי נערכנו לפתיחת המוסדות.

רחל אברמזון: הרשויות המקומיות חיטאו, ניקו, הן עשו את כל מה שניתן.

רחל אברמזון: אני מזמינה את חברי הוועדה לצאת ולראות איך מוסדות החינוך מוכנים וערוכים.

רחל אברמזון: יש לנו סרטנים, תמונות מרגשות של צוותים שלמים מהרשויות המקומיות עומדים, מנקים, משפשפים, מקרצפים ומחטאים את כל מוסדות החינוך.

רחל אברמזון: גם המיגון הוסדר אל מול השלטון המקומי ואל מול הרשויות.

רחל אברמזון: הם מספקים בכל בית ספר, בכל מוסד חינוכי אלכוג'ל, מסכות, הצהרות בריאות.

רחל אברמזון: יש כאלה שגם הביאו מדי חום כדי למדוד חום בכניסה, למרות שזה לא מחויב מבחינת משרד הבריאות.

רחל אברמזון: אנחנו נצמדים להנחיות, אנחנו עושים את הכל מבחינת בריאות הציבור.

רחל אברמזון: יש הנחיה ברורה למי מותר להיכנס, איך לוקחים את הילד משער בית הספר אל הכיתה.

רחל אברמזון: הכל כתוב, ברור ומסודר.

רחל אברמזון: בעניין הזה גם שיתפנו את הסתדרות המורים.

רחל אברמזון: יפה בן דוד מבינה ויודעת שאנחנו נעשה הכל כדי לשמור על בריאות התלמידים ועל בריאות הצוות.

רחל אברמזון: מהבחינה הזאת הכל מסודר.

אמיתי שוחט: ברכות למשרד החינוך על העבודה.

אמיתי שוחט: מערכת החינוך הגיעה למצב שהיא הופתעה ממנו, היא כמו כולם הייתה צריכה להיערך בצורה מהירה.

אמיתי שוחט: מה שמפתיע זה הדברים שהיו אמורים להיערך אליהם שעדיין לא קרו, כמו הנושא של הנגשת שיעורים ותכנים משודרים.

אמיתי שוחט: המשרד מתעקש לא להנגיש את השיעורים שהוא משדר בניגוד לחוק.

ניצן הורוביץ: תפרט.

אמיתי שוחט: כמו למשל הנגשה לילדים עם מוגבלות בראייה.

אמיתי שוחט: אם מורה מעביר שיעור או מראה סרט כשיש לו בכיתה ילד עם מוגבלות בראייה, מה קורה עם הילד הזה?

אמיתי שוחט: מה קורה עם הנגשה לילדים עם מוגבלות בשמיעה?

אמיתי שוחט: משרד החינוך הוציא בשבוע שעבר מסמך על הנגשה פדגוגית, שזה מצוין, אבל הנגשה ללקויות חושיות אלה דברים שעדיין לא קורים למרות שהמשרד מחויב.

אמיתי שוחט: הילדים שמקבלים מענה מהסל הדיפרנציאלי מקבלים שירותים, אבל הילדים שמקבלים מענה מהסל המוסדי לא מקבלים שירותים, הם לא יכולים להגיע לבית הספר, הם צריכים להסתפק במה שיש למורה שלהם להציע.

ניצן הורוביץ: למה אתה מתכוון?

אמיתי שוחט: יש מוגבלויות שנחשבות למוגבלויות בשכיחות גבוהה - אם זה לקויות למידה, הפרעות התנהגות ברמות התפקוד הגבוהות, מוגבלות נפשית ברמות התפקוד הגבוהות.

אמיתי שוחט: יש מוגבלויות שנחשבות למוגבלויות בשכיחות נמוכה, כמו אוטיזם, כמו מוגבלות נפשית ברמות התפקוד הנמוכות.

אמיתי שוחט: המוגבלויות ברמות השכיחות הנמוכות מקבלות מענה, הילדים יכולים להגיע לבתי הספר ולקבל מענה, ואילו ילדים שמוגדרים במוגבלויות ברמות התפקוד הגבוהות או במוגבלויות בשכיחות גבוהה, לא יכולים להגיע לבית ספר למרות שהם זכאים למענים האלה בשגרה.

אמיתי שוחט: מסיבות תקציביות הם לא מקבלים עכשיו את המענים האלה.

אמיתי שוחט: מה לגבי ילדים שלא יכולים להגיע לא בגלל מחלה?

אמיתי שוחט: מקודם דיברו על מה עושים עם ילדים שלא יכולים להגיע.

אמיתי שוחט: ילדים שיש להם בעיה בריאותית יכולים לקבל מענה, אבל ילדים שההורים שלהם לא יכולים לקחת אותם לבית ספר או שנניח אימא שלהם בקבוצת סיכון, לא יכולים לקבל מענה בבית או מענה מרחוק.

אמיתי שוחט: לצערי המשרד לא החריג אותם, הוא החריג רק ילדים שמבחינה בריאותית לא יכולים לקבל מענה.

ניצן הורוביץ: אתה בטוח בזה?

ניצן הורוביץ: אני לא בטוח שאתה צודק.

רויטל לן-כהן: זה רשום במסמך, במתווה שמשרד החינוך הוציא.

אמיתי שוחט: פרק 9, סעיף 9.

אמיתי שוחט: יש מחר ישיבה על המגזר החרדי.

אמיתי שוחט: לא ראיתי שם התייחסות לנושא של החינוך המיוחד.

אמיתי שוחט: זה חייב להיכנס.

אמיתי שוחט: לילדים עם מוגבלות במגזר החרדי קשה לקבל מענים.

אמיתי שוחט: המענים צריכים להינתן גם בתקופת הקורונה.

אמיתי שוחט: קשה לי להאמין שהמענים האלה ניתנים.

רחל אברמזון: כשדיברנו על סיכון בהידבקות, התכוונו גם לסביבה של התלמיד.

רחל אברמזון: תלמיד שאין לו שום בעיה ויכול להגיע למסגרת חינוכית, יגיע למסגרת חינוכית.

ניצן הורוביץ: נאמר על ידי אמיתי שוחט שהילדים בסיכון לא מקבלים מענים.

רחל אברמזון: אנחנו ממשיכים את האפשרות של קיום מפגשים בבית.

ניצן הורוביץ: שמענו קודם שהרשויות לא מאפשרות.

רחל אברמזון: כשאפשרנו כניסה, לא כל צוות אמר שהוא מסכים.

רחל אברמזון: הצוותים שמוכנים מגיעים לבית התלמיד.

רחל אברמזון: גם היום ממשיכים להתקיים כאלה מפגשים.

רחל אברמזון: אגב, גם ניתנים טיפולים מרחוק על ידי הצוותים שלנו.

רחל אברמזון: הצוותים שלנו הם לא רק אנשים ממקצועות הבריאות שעובדים בעמותות.

רחל אברמזון: האנשים שלנו עובדים בתוך מרכזי התמיכה שלנו, במתי"אות, והם נותנים את הטיפול לתלמידים שלנו בחירום ובשגרה.

ניצן הורוביץ: נושא ההגעה של המשלבות לבתים לא פתור.

ניצן הורוביץ: מה ששמענו כאן לא מקדם את העניין יותר מידי.

רויטל אבו דגה: אני רוצה להעלות את נושא ההזנה.

רויטל אבו דגה: אנחנו מבקשים לאפשר הזנה במוסדות ספציפיים.

רויטל אבו דגה: כרגע אנחנו יודעים שמשרד הבריאות לא מאפשר שום הזנה במוסדות החינוך.

רויטל אבו דגה: אנחנו מבקשים להחריג את המוסדות הספציפיים שבהם ידוע ששינוי בסדר היום הולך לפגוע ועלול להוביל להתפרצויות רגשיות והתנהגותיות.

רויטל אבו דגה: לפחות אותם להחריג ולאפשר להם לחזור למקום המסוים שלהם, למצב הרגיל שלהם.

רויטל אבו דגה: זה לא באמת מספיק לנו שיש איזה שהוא הסכם לגבי הסעות.

רויטל אבו דגה: כבר קרוב לשבועיים החינוך המיוחד פועל, כשאנחנו ממשיכים לשמוע שעוד מעט יהיה, שעוד מעט יקרה.

רויטל אבו דגה: הציפייה שזה ייגמר היום.

ניצן הורוביץ: זו גם הציפייה שלנו.

רויטל אבו דגה: הנושא הזה גם עלה בוועדת הכספים אתמול.

רויטל אבו דגה: אני חושבת שצריכה להיות איזו שהיא אמירה ברורה וחד משמעית לכל הרשויות על כך שמטפלים וסייעות חוזרים חזרה.

רויטל אבו דגה: צריך לדאוג לכל הילדים שנשארים בבית.

רויטל אבו דגה: כרגע ההורים לא חייבים לשלוח.

רויטל אבו דגה: אנחנו נמצאים בסיטואציה שונה מהחיים הרגילים שלנו.

רויטל אבו דגה: צריכים לדאוג לכולם ללמידה מרחוק.

רויטל אבו דגה: בנוגע לוועדות זכאות ואפיון, יש כרגע תחושה של חוסר אחידות, של יד או לא יד מכוונת.

רויטל אבו דגה: חשוב להדגיש שכרגע המתווה הנוכחי לגבי גני הילדים לא מאפשר להורים לחזור לשום מעגל עבודה סביר, בטח אם לא יכללו את הצהרונים בתוך הסיפור הזה.

רויטל אבו דגה: הקפסולות בתיכונים לא מאפשרות חלוקה לפי המקצועות שהילדים צריכים ללמוד, מה שאומר שהם לא לומדים את מה שהם אמורים ללמוד לקראת הבגרות שלהם.

יעל יוססברג: אני מברכת על הוועדה.

יעל יוססברג: אין הסכם חתום כרגע בנוגע להסעות.

יעל יוססברג: חזרה לשגרה בלי הסעות היא לא חזרה לשגרה.

ניצן הורוביץ: זה ברור.

יעל יוססברג: הילדים שלנו לומדים במסגרות מרוחקות ממקום מגוריהם.

יעל יוססברג: הם לומדים במסגרות מרוחקות לא מתוך בחירה, אלא כי אין מספיק מסגרות חינוך מותאמות בקרבת מקום המגורים שלהם.

יעל יוססברג: הייתי שמחה להעיר את הבן שלי ב-07:00, לא ב-06:00, לתת לו לאכול ארוחת בוקר, ואז לצעוד איתו למסגרת חינוך מותאמת במרחק של חמש דקות הליכה מהבית.

יעל יוססברג: לצערי זה לא כך, זה לא מה שקורה בפועל.

יעל יוססברג: הילדים שלנו זכאים על פי חוק להסעות.

ניצן הורוביץ: כולם מסכימים.

יעל יוססברג: בעודנו מדברים אני מקבלת הודעות על כך שבתי הספר עדיין מבקשים מהורים להגיש בקשות חריגות להסעה.

יעל יוססברג: כנראה שההוראות לא מחלחלות לשטח.

ניצן הורוביץ: היום זה אמור להיחתם ולצאת, כך נאמר לנו על ידי כמה גורמים.

יעל יוססברג: האם 100% מהילדים הזכאים יקבלו הסעה?

ניצן הורוביץ: אנחנו תיכף נשאל.

ניצן הורוביץ: הרעיון הוא שהיום יתחיל להתגלגל הסיפור הזה.

יעל יוססברג: איך אנחנו מדברים על חזרה לשגרה אם היום זה רק מתחיל להתגלגל?

עומר ינקלביץ': זה אכן מחדל.

יעל יוססברג: הסייעות המועסקות על ידי הרשויות, בין אם הן כיתתיות או משלבות, לא הוחזרו לעבודה באופן מלא.

יעל יוססברג: חייבים להחזיר אותן באופן מלא.

יעל יוססברג: לא רק לעבודה באופן מלא, אלא לתת להן שעות תגבור נוספות, כי יש פערים בין התלמידים המשולבים לתלמידים בכיתות האם.

יעל יוססברג: את הפער הזה הן חייבות לעזור לתלמידים להשלים.

יעל יוססברג: לגבי ועדות הזכאות - אם משרד החינוך היה נערך לגידול מראש, הוא לא היה צריך להיות מופתע כל שנה מחדש, שזה משהו שאנחנו חוזרים עליו.

יעל יוססברג: יש לנו בעיה במימון מסגרות של חינוך מיוחד וגם בעיה קשה בתקצובי השילוב.

פרופ' יובל בלוך: חייבים להכניס לתוך הדיון הזה את הסיפור של נשירה של ילדים ונוער - גורם סיכון ראשי לאובדנות, להרבה מאוד בעיות.

פרופ' יובל בלוך: לא נכון לחשוב אך ורק על החזרה בתוך המימד של החזרה הכלכלית של המשק.

פרופ' יובל בלוך: כדי שתכניות יהיו בעלות ערך, חייבים לנטר את זה שהילדים נמצאים וחוזרים למסגרת.

פרופ' יובל בלוך: תמיד האוכלוסיות המוחלשות, תמיד הילדים עם קשיים מוקדמים, תמיד הילדים בתוך מסגרות משפחתיות פחות חזקות ויותר עמוסות בבעיות הם אלה שהכי בסיכון לנשירה.

פרופ' יובל בלוך: כל הזמן מדברים על השטחה של העקומה.

פרופ' יובל בלוך: צריך לעקוב במסגרת הוועדה הזאת אחרי הגרף של השילוב הממשי, כמובן על בסיס של איסוף נתונים ואיסוף מתמשך.

פרופ' יובל בלוך: צריך לפעול לטובת הורדת חסמים ולטובת העצמה של הגורמים בקצה.

פרופ' יובל בלוך: החינוך המיוחד מעצם שמו הוא מיוחד.

פרופ' יובל בלוך: הצרכים של הילד בתפקוד נמוך על הספקטרום הם שונים מצרכים של ילד עם C.P, הם שונים מצרכים של ילד משולב.

פרופ' יובל בלוך: את הגורמים שפועלים במאמצי על בקצה צריך מאוד להעצים, צריך לאפשר שהם יזרימו את הפתרונות אחורה.

פרופ' יובל בלוך: אני חושב שחשוב שיהיה המדד של עד כמה הילדים מצליחים באמת להשתלב.

פרופ' יובל בלוך: צריך לאתר את אלה שלא משתלבים ולהפעיל תכניות חירום לגביהם, כי הם אלה שממש נמצאים בסיכון התפתחותי גדול.

קטי קטרין שטרית: אני אשמח מאוד לשמוע מה קורה עם הסייעות המשלבות.

קטי קטרין שטרית: יש ילדים בחינוך המיוחד שהם במצב בריאותי לא כל כך טוב, הם נאלצים להישאר בבית.

קטי קטרין שטרית: הסייעות שצמודות אליהם רוצות מאוד לעבוד.

ניצן הורוביץ: זה לא נסגר.

קטי קטרין שטרית: זה יותר קשור לרשות המקומית.

קטי קטרין שטרית: כל רשות מקומית שינתה את החוקים.

קטי קטרין שטרית: אולי כדאי שתצא מפה קריאה לכל הרשויות המקומיות לא להוציא את הסייעות שלהן לחל"ת, כדי שאותן סייעות יגיעו לאותם ילדים של החינוך המיוחד שלא חזרו לספסל הלימודים מסיבות בריאותיות.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יודעים שהם מרוויחים שכר מינימום.

קטי קטרין שטרית: לא צריך לגרוע מילדי החינוך המיוחד, אלא ההיפך, צריך לתת להם הרבה יותר ממה שנותנים להם היום.

קטי קטרין שטרית: אני אשמח אם גם השלטון המקומי יצטרף אלינו לקריאה להחזיר את אותם סייעים וסייעות למען הילדים שזקוקים להם.

ניצן הורוביץ: דנו בזה, אבל אין בעניין הזה הסכמה.

ניצן הורוביץ: הנושא הזה לא סגור.

קטי קטרין שטרית: אני אשמח אם הם ייקחו את זה לתשומת ליבם.

שלומי קסטרו: בארגוני ותנועות הנוער יש אלפי ילדים עם צרכים מיוחדים.

שלומי קסטרו: עד היום תגברנו את הפעילות שלנו בעיקר בצורה מקוונת.

שלומי קסטרו: אני יודע שמשרד החינוך בשיתוף פעולה איתנו הכין מתווה כדי לאפשר פעילות של חינוך בלתי פורמאלי שכולל את המפגשים הפיזיים.

שלומי קסטרו: הייתי מבקש שהוועדה, שחברי הכנסת יקראו למועצה לביטחון לאומי ולמשרד הבריאות, שזה חונה אצלו, לנסות ולהקדים את המועד של החזרת פעילות החינוך הבלתי פורמאלי, כאשר בתוך זה גם את הפעילות עם הילדים עם הצרכים המיוחדים שהיא בעיני מאוד מאוד חשובה.

ניצן הורוביץ: יש לנו ביום רביעי דיון יותר ספציפי על הבלתי פורמאלי, תצטרף אלינו גם שם.

ניצן הורוביץ: שמענו מנציגי הבריאות, החינוך והרשויות שיש התקדמות בנושא ההסעות.

ניצן הורוביץ: הבנתי שזה לא סגור עד הסוף אבל יש הסכמות.

ניצן הורוביץ: אנחנו אמורים לקבל היום בוועדה את המסמך, את הקול הקורא שיצא.

ניצן הורוביץ: ההסעות אמורות להתחדש ממחר לכולם.

ניצן הורוביץ: שיהיה ברור, זה צריך להיות לכולם, כי בשבועיים האחרונים סיפור ההסעות תקע קשה מאוד את החינוך המיוחד והמון ילדים לא הגיעו.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להביע תקווה בשם הוועדה שמחר נקבל אינדיקציות חיוביות שההסעות יוצאות.

ניצן הורוביץ: ברור לי שייקח כמה ימים עד שבכל המקומות האוטובוסים, המיניבוסים, המוניות יתחילו להיות.

ניצן הורוביץ: הושגה גם הסכמה על השיפוי, שזה חשוב מאוד.

ניצן הורוביץ: אני מקווה שהנושא הזה יחזור כמו שצריך, כי בלי הסעות זה לא ילך.

ניצן הורוביץ: סוגיה נוספת שעלתה אבל לא נסגרה, כמו שאמרה קטי, היא סיפור ההגעה של המשלבות לבתים.

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים שיש סיטואציות שגם כשהמערכת חוזרת יש הרבה ילדים שלא חוזרים, שהם בבתים.

ניצן הורוביץ: הם צריכים לקבל את המענים האלה.

ניצן הורוביץ: עכשיו זה נעשה בקנה מידה מאוד מצומצם.

ניצן הורוביץ: אמרה רחלי משהו כמו 3,000 ילדים, אם אני זוכר נכון.

ניצן הורוביץ: זה מעט מאוד, זה צריך להיות יותר.

ניצן הורוביץ: הבנתי שיש מחלוקת עם מרכז השלטון המקומי.

ניצן הורוביץ: אנחנו פה בוועדה, וגם שמענו את זה כאן מכל חברי הכנסת, חושבים שהדבר הזה הוא חיוני, הוא נכון, הוא הכרחי לילדים האלה.

ניצן הורוביץ: זה לא קרה בחודש וחצי האחרון בהיקפים משביעי רצון.

ניצן הורוביץ: רוב הילדים שהיו בבית לא קיבלו את זה.

ניצן הורוביץ: עכשיו יהיו ילדים שלא יחזרו לבתי הספר, למוסדות.

ניצן הורוביץ: הם צריכים לקבל את זה בבית.

ניצן הורוביץ: צודקת חברת הכנסת שטרית – מדובר גם בפרנסה לעובדים האלה, זה חשוב למשפחות, זה חשוב לילד.

ניצן הורוביץ: זה לא סתם איזה משהו, זה משהו מהותי ביותר.

ניצן הורוביץ: צריך לפתור את העניין.

ניצן הורוביץ: עוד נושא שהוא חשוב זה עניין הזכאות.

ניצן הורוביץ: אנחנו קוראים למשרד החינוך לאפשר הארכה במועד הגשת הבקשות לוועדות זכאות.

ניצן הורוביץ: צריך להתחשב בעניין בגלל המצב שנוצר כאן עם הקורונה בחודש וחצי האחרון.

ניצן הורוביץ: זה דבר הגיוני וסביר לחלוטין שיאריכו את המועד, שהורים לא יהיו בלחץ שעכשיו נגמר אפריל והם פספסו.

יעקב מרגי: בשנים רגילות הייתה גמישות.

ניצן הורוביץ: אז עכשיו על אחת כמה וכמה.

ניצן הורוביץ: אני מבין את משרד החינוך, אני מבין את הצורך להיערך במוסדות, אבל צריך לתת יותר זמן.

ניצן הורוביץ: שמענו, זה מגיע מהרבה הורים שצריכים.

ניצן הורוביץ: אף אחד לא מנסה סתם למרוח זמן.

ניצן הורוביץ: רשמנו לפנינו גם את החזרת האחיות לבתי הספר עם חברת זכיין "ביקור רופא".

ניצן הורוביץ: הבנו שזה מתקדם, שהם יחזרו.

ניצן הורוביץ: צריך לעשות את זה מהר.

ניצן הורוביץ: טוב שזה כבר נכנס לטיפול.

ניצן הורוביץ: חשוב שיהיו אחיות בבתי הספר, זה חיוני, ודאי בחינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: רשמנו לפנינו שכל החינוך המיוחד חוזר עם הקפדה יתירה על הנחיות משרד הבריאות בנושאים האלה.

ניצן הורוביץ: אלה שלא חוזרים, ושוב אני מדגיש את זה, צריכים לקבל שילוב בבית.

ניצן הורוביץ: את החינוך המקוון צריך לתת לאלה שזה רלוונטי עבורם.

ניצן הורוביץ: היות וההוראות הן מפורטות, היות ויש שימוש בכל מיני ביטויים, הן צריכות להיות גם בערבית.

ניצן הורוביץ: אם רוצים שההורים יתכוננו כמו שצריך, צריך שזה יהיה גם בערבית.

ניצן הורוביץ: לא תמיד מבינים.

ניצן הורוביץ: אנחנו מבקשים שיתרגמו את ההוראות, זו בקשה נכונה מאוד.

יעקב מרגי: אני חושב שזה צריך להיות בכל נושא.

ניצן הורוביץ: אולי פה הם לא הספיקו.

ניצן הורוביץ: קיבלנו את ההזמנה של רחלי אברמסון לעשות סיור של ועדת חינוך במוסדות החינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: נשמח לעשות את זה ולראות מקרוב.

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים שעושים עבודה חשובה, אנחנו יודעים שזה קשה, אנחנו יודעים שמשרד החינוך מתאמץ.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים להגיד תודה לכל המורות, לכל המשלבות, לכל הנהגים, כולם עובדים קשה.

ניצן הורוביץ: מוועדת החינוך מגיע להם ישר כוח גדול.

ניצן הורוביץ: הטענות שיש, ויש הרבה טענות, זה לא מתוך רוע, פשוט יש אנשים שיש להם בעיות קשות שהם עדיין לא קיבלו מענים.

ניצן הורוביץ: אנחנו מנסים שהעסק יזרום כמה שיותר חלק וכמה שיותר מהר.

ניצן הורוביץ: נושא חשוב הוא נושא ההזנה.

ניצן הורוביץ: אנחנו מבינים את ההגבלה של משרד הבריאות לא לאפשר הזנה בכלל בבתי הספר, אבל יש ילדים שעבורם זה חיוני.

ניצן הורוביץ: הילדים יצטרכו לקבל הזנה באופן כלשהו.

ניצן הורוביץ: אני מניח שאפשר למצוא פתרון, אולי להביא להם דברים עטופים.

ניצן הורוביץ: צריך למצוא איזה שהוא פתרון כך שילדים יקבלו אוכל, אלה שממש צריכים.

ניצן הורוביץ: יש ילדים שלא מקבלים את זה בבית.

ניצן הורוביץ: אני רוצה שכל מי שצריך יקבל את האוכל.

יעקב מרגי: בימים של ההשבתה משרד החינוך חילק 18,000 מנות בחמגשיות לתלמידים נזקקים.

יעקב מרגי: לא שמעתי שהייתה בעיה עם משרד הבריאות בהקשר הזה.

יעקב מרגי: אין שום סיבה שילדי החינוך המיוחד והגנים לא יקבלו.

ניצן הורוביץ: אולי לא יתנו כמו שבדרך כלל, אולי יתנו משהו אחר.

ניצן הורוביץ: אני בטוח שאפשר למצוא פתרון לנושא ההזנה.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא רוצים שאף תלמיד יהיה רעב ולא יקבל אוכל.

ניצן הורוביץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.