ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 2, 2020-06-02 10:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: אני שמח לפתוח ישיבה ראשונה.

חיים כץ: אתמול זאת הייתה ישיבה שלא מין המניין, ישיבה ראשונה.

חיים כץ: היום, 20 ביוני 2020, י' בסיון התש"ף, ואנחנו נדון היום בנושא:

חיים כץ: קצבת הבטחת הכנסה לאזרחים ותיקים, כפי שאמרנו אתמול בהגדרת המטרות.

חיים כץ: אחת המטרות שלנו, של הוועדה הזאת, ואני מקווה שאכן נצליח – ניסיתי כשר לעשות את זה, כשזה עלה הרבה יותר זול - לנסות ולהעלות את האזרחים הוותיקים מעבר לקו העוני.

חיים כץ: היום חיים בישראל – אני אתן לכם קצת נתונים ואחר-כך מנכ"ל הביטוח הלאומי יוסיף, ואחר-כך כל מי שירצה לדבר – ידבר.

חיים כץ: היום חיות בישראל 244,880 נפשות שהן מתחת לקו העוני.

חיים כץ: מתוכם יש 46,484 זוגות.

חיים כץ: מעל גיל 80 יש 91,576 נפשות - -

קריאה: קו העוני.

קריאה: ..

חיים כץ: - - קו העוני ליחיד בשנת 2018 זה 3,593 ולזוג 5,750.

חיים כץ: אם אנחנו עושים זחילה של 3% למרות שאני לא רואה למה צריך זחילה של 3% באינפלציה 0 אבל אנחנו לא נתווכח עם נתוניי הביטוח הלאומי – אז ב-2020 זה 3,112 ולזוג 6,101.

חיים כץ: סדר גודל של 1.8 מיליארד שקל.

חיים כץ: כשאני התחלתי כשר העבודה והרווחה לטפל בנושא, להעלות את כולם מעל קו העוני היה 650 מיליון.

חיים כץ: מאז, זה צמח פי 3.

חיים כץ: אבל מאחר ואני בטוח שאנחנו נקבל תמיכה רצינית משר הרווחה של היום, שבעבר הגיש הצעת חוק להעלות את קצבת הזקנה הבסיסית לשכר מינימום – אני התנגדתי, וכשבאתי לאיזה אירוע באילת אמרו לי: תגיד לי, חיים, איך אתה מצביע נגד הגמלאים?

חיים כץ: זה היה סמינר כזה, שביקשו שאני ארצה.

חיים כץ: אמרתי להם: תראו, בואו נעשה ארבע פעולות: תקציב משרד הרווחה שמונה מיליארד, מבקשים להעלות את הקצבה הבסיסית ל-5,300 שקל.

חיים כץ: אם אנחנו מסתכלים, מדובר במיליון אזרחים ותיקים – 5,300 מינוס 1,500 – נעשה את זה 3,500 שקל כפול 12 חודש כפול מיליון = 42 מיליארד.

חיים כץ: אין לי את הכסף הזה.

חיים כץ: אני צריך להיות ריאליסט אבל מי שידע לבקש 42 מיליארד, אני מאמין שהוא ידע לתת לנו 2.5 מיליארד.

חיים כץ: ואם הוא ייתן לנו 2.5 מיליארד ואנחנו "נתפור" את המצב ונדאג לכך שלא יהיו אזרחים ותיקים או לא יהיה אף אזרח ותיק מתחת לקו העוני.

חיים כץ: ב-5,300 ליחיד, במקום 3,700 היום – אני חושב שזה ייתן מענה גם לעומק העוני.

חיים כץ: לא שאני נותן למישהו 100 שקלים ואני אומר: הוא עבר מעל קו העוני אבל הוא נשאר עני.

חיים כץ: בסכום כזה, של 5,300 שקל ליחיד, הבטחת הכנסה או איך אתה מגדיר את זה, מאיר?

מאיר שפיגלר: השלמת הכנסה.

חיים כץ: - - השלמת הכנסה, אנחנו יכולים לעשות מהלך, ודווקא בימים האלה של הקורונה.

חיים כץ: אני לא יכול להפסיק ולא להתרשם מאותה אישה בת 66, שאמרה: לעוני יש גם פנים וגם שכל.

חיים כץ: מה שהיא אמרה שם, ובמיוחד צמרר אותי: אני הולכת לישון בשבע בשביל לא להיות רעבה בתשע.

חיים כץ: זה הסרט.

חיים כץ: ואנחנו, כוועדה, מחובתנו להביא פה תוצאה.

חיים כץ: אנחנו אנשים של עשייה.

חיים כץ: יש פה אנשים שבאו מהאופוזיציה או חברי כנסת חדשים שעוד לא יצא להם לעשות, להילחם ולהביא תוצאות.

חיים כץ: באופוזיציה זה קל.

חיים כץ: פה אין אופוזיציה ואין קואליציה.

חיים כץ: אנחנו פה וועדה שתנסה לשפר את איכות החיים של האזרחים במדינת ישראל, וכך יהיו הדיונים.

חיים כץ: כל יום נדון בנושא מסוים או בשניים או בשלושה, ובסוף נעשה את מה שהבאנו.

חיים כץ: אם לא הבאנו – אנחנו לא ראויים.

חיים כץ: אם הבאנו – אנחנו ראויים.

חיים כץ: אדוני, מנכ"ל הביטוח הלאומי, תהיה לנו איש בשורות ותגיד לנו את מה שיש לך להגיד לנו.

חיים כץ: מאיר שפיגלר, מנכ"ל הביטוח הלאומי, בבקשה.

מאיר שפיגלר: מעבר למה שאמרת, נראה לי שזה יהיה בגדר מוסיף ולא גורע.

מאיר שפיגלר: אנחנו בוודאי, בביטוח הלאומי, מחלקת המחקר שלנו ערכה לא מעט בדיקות, ניתוחים, השוואות בין-לאומיות בנושא הזה.

מאיר שפיגלר: גם שר העבודה והרווחה החדש, איציק שמולי, כמו שאמרת, מטבע הדברים תומך בהעלאה הזאת.

מאיר שפיגלר: אני רוצה לספר לך סיפור - -

חיים כץ: תומך – איך זה מתבטא?

מאיר שפיגלר: מתבטא בזה שדברים שיהיו בסמכותו ובאחריותו והוא יוכל לקדם אותם לטובת העניין – אין לי ספק שהוא בהחלט יפעל במרץ רב.

חיים כץ: תומך - זה אם הוועדה הזאת תניח הצעת חוק שקובעת שהשלמת הכנסה ליחיד היא 5,300 שקל, הוא יתמוך בוועדת שרים בהצעה הזאת?

חיים כץ: אני לא יודע, אתה אומר שהוא תומך...

מאיר שפיגלר: כבוד היושב-ראש, אתה מוביל אותי בדיוק למקום שאני לא אמור להיות בו אבל באופן כללי, מבחינת ראיית עולם ומבחינת מדיניות, מחשבה וכיוון שהוא רוצה להוביל אליו – אין לי ספק שהוא תומך בהסדרת הנושא.

חיים כץ: טוב, עזוב אותו.

חיים כץ: מה אתה?

קריאות: בדיוק, אתה צריך לדבר.

מאיר שפיגלר: כבוד היושב-ראש, אמרתי שהביטוח הלאומי, לא רק כארגון אלא גם במסגרת מחלקת המחקר שעוסקת בנושא הזה מזה זמן רב, עוד מזמן היותך שר העבודה והרווחה וגם קודם לכן, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה – אנחנו בהחלט תומכים.

מאיר שפיגלר: אנחנו אומרים את זה קבל עם ועדה.

מאיר שפיגלר: בכל שנה שאנחנו מפרסמים את דוח העוני אודות השנה וקצת הקודמת, אנחנו מציינים את הנקודה הזאת.

מאיר שפיגלר: ואני רוצה לומר לך משהו: בתקופה האחרונה, בזמן הקורונה, כאשר הממשלה החליטה והכנסת אישרה להעביר מענקים לכל מיני זכאים בדמות ה-500 שקל, אין לך מושג כמה – גם אזרחים ותיקים – הם חיכו ל-500 שקל האלה כמו אוויר לנשימה.

מאיר שפיגלר: זה פשוט דבר שקשה לתאר.

מאיר שפיגלר: רק כשאתה ניצב בסיטואציה שבה הם יודעים שהם אמורים לקבל את ה-500 שקל והם לא מרפים מזה מכיוון שמבחינתם זה חמצן שכנראה חסר להם – זה אומר דרשני לגבי כל מה שאתה רוצה להוביל במסגרת הוועדה הזאת.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אפשר לשאול שאלה עובדתית?

חיים כץ: עוד שנייה.

חיים כץ: זה בדיוק מה שאנחנו לא רוצים לעשות.

חיים כץ: בדיוק ה-500 שקל שלך - -

מאיר שפיגלר: לא, אני רק מראה דוגמה.

חיים כץ: תסלח לי - -

אורלי פרומן: אבל זאת דוגמה לא טובה.

מאיר שפיגלר: זאת דוגמה מצוינת.

חיים כץ: הדוגמה לא טובה.

מאיר שפיגלר: שנייה, כבוד היושב-ראש, לא הבנת מה שאני רוצה לומר.

חיים כץ: סיימת את דבריך?

מאיר שפיגלר: לא.

חיים כץ: בבקשה.

מאיר שפיגלר: מה שרציתי לומר זה שההחלטה לתת לכולם בצורה רוחבית הייתה החלטה שהביטוח הלאומי רצה לתמוך בה.

מאיר שפיגלר: באתי רק להראות עד כמה אנשים שנמצאים מעבר לגיל הפרישה וזקוקים לעוד שקל, עוד שניים כדי להתקיים - עד כמה ה-500 שקל האלה שעמדו על הפרק מבחינתם היו כמו סם חיים, כמו חמצן.

מאיר שפיגלר: לזה התכוונתי ולא לגבי ההחלטה במהות שלה.

חיים כץ: סוף מעשה במחשבה תחילה - -

מאיר שפיגלר: זו לא הייתה החלטה של הביטוח הלאומי.

חיים כץ: - - אני לא הייתי צריך את ה-500 שקל.

חיים כץ: גם הבן שלי, לילדים שלו, לא היה צריך את ה-500 שקל.

חיים כץ: לפני שמחלקים את המעט שיש לנו לחלק אז אנחנו נחשוב פעמיים ונחלק למי שצריך, ומי שלא צריך שלא יקבל.

חיים כץ: טיפה מחשבה, לא לשלוף כי אם היו שואלים מי צריך – בזמנו עשינו את זה עם גדעון בן-ישראל.

חיים כץ: כשתוספת היוקר הייתה 50 שקל, אני רציתי לתת רק למקבלי הבטחת הכנסה, ולתת להם במקום 50 - 150,200 שקל, כמה שזה יצא.

חיים כץ: והיה קרב גדול עם גדעון בן-ישראל, שלא רצה.

חיים כץ: הוא אמר: כול הגמלאים זכאים.

חיים כץ: ואני אמרתי לו: תקשיב, אבא שלי לא צריך את ה-50 שקל, ואתה לוקח את זה ממישהו שכן צריך.

חיים כץ: המטרה היא שאבא שלי לא יתרום אישית אלא שהמדינה תעשה חושבים ותחלק את מה שהיא מחליטה לחלק למי שצריך באמת, כמו שהם עושים מבחני הכנסה אצלך, בביטוח הלאומי, לסיעוד.

חיים כץ: לא כולם מקבלים סיעוד.

חיים כץ: יש מבחן הכנסה.

חיים כץ: כמו שעושים מבחן הכנסה לקצבת שארים לגברים, לא כולם מקבלים - נשים מקבלות - אז אותו דבר פה.

חיים כץ: אני, בניגוד להצעת החוק שחתומים עליה פה המון ח"כים, שנותנת לכולם, גם לאלה שלא צריכים, אני אדאג שהוועדה הזאת תיזום הצעת חוק והיא תניח אותו על שולחן הכנסת, וכנראה שהקואליציה לא תיתן אבל אנחנו נשתמש בחברי הכנסת של האופוזיציה להביא אותה לדיון במליאה כי אי אפשר למנוע מחברי האופוזיציה להגיש הצעות חוק ולהעלות אותן לדיון, ואנחנו נעלה אותה לדיון.

חיים כץ: אנחנו נבקש לייחד למקבלי השלמת הכנסה שכר תחילי של 5,300 שקל בהצמדה עתידית לשכר המינימום.

אוסאמה סעדי: אדוני, אפשר לשאול שאלה?

חיים כץ: בבקשה.

אוסאמה סעדי: מאיר, בוקר טוב.

אוסאמה סעדי: קודם כול, תודה רבה שהגעת לדיון החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: אדוני, היושב-ראש, דווקא בחרת בנושא שהוא חשוב מאוד - -

חיים כץ: מחר יש עם הנכים...

אוסאמה סעדי: בסדר.

אוסאמה סעדי: תודה לך, מאיר, באופן אישי.

אוסאמה סעדי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם הביטוח הלאומי.

אוסאמה סעדי: בחברה הערבית פתחנו הרבה סניפים ואני מקווה להמשך שיתוף פעולה גם בעתיד.

אוסאמה סעדי: רציתי קודם שאלה אינפורמטיבית: מי שמגיע לגיל הפרישה - אזרח ותיק הרי הוא מי שמגיע לגיל הפרישה – בנשים גיל 62 ובגברים 67.

אוסאמה סעדי: מה הוא או היא אמורים לקבל, לפני שאנחנו נדבר על סכומים.

אוסאמה סעדי: קודם כול, מי שמגיעה לגיל 62 - -

מאיר שפיגלר: אגיד לך מיד: בהנחה שהוא ממשיך לעבוד ומקבל שכר של עד 6,031 שקלים, הוא זכאי לקבל קצבת אזרח ותיק.

מאיר שפיגלר: זה סדר גודל של כ-2,200-2,300 שקל.

מאיר שפיגלר: תלוי כמובן בעוד כול מיני פרמטרים - -

אוסאמה סעדי: אם הוא ממשיך לעבוד.

מאיר שפיגלר: אם הוא ממשיך לעבוד.

מאיר שפיגלר: אם הוא לא ממשיך לעבוד או עובד ומרוויח פחות מ-6,031 שקל, אז הוא מקבל את מה שאמרתי.

מאיר שפיגלר: אם הוא עובד ומרוויח מעל 6,031 שקלים, יש קיזוז של חלק מהסכום שהוא מרוויח – 60%, ורק 40% נוספים לו מההכנסה שלו.

אוסאמה סעדי: אז למה אומרים לי, ופנו אלי הרבה: לגבי נשים – אישה שמגיעה לגיל 62 והיא לא עובדת, היא צריכה לחכות עד גיל 70?

מאיר שפיגלר: לא היה ולא נברא.

אוסאמה סעדי: זה מה שאומרים לי.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך אישית, ואני שואל, אדוני היושב-ראש: יש לי מקרה אישי, ספציפי, שהיום דיברתי איתם עוד פעם, במקרה זה קרובת משפחה.

אוסאמה סעדי: היא אומרת לי: אני הגעתי לגיל 62, כל מה שקיבלת מהמדינה זה הכרטיס של אזרח ותיק, אדוני ה יושב-ראש.

חיים כץ: אני אענה לך...

אוסאמה סעדי: - - אבל בגלל שלא עבדתי – אומרים לי - - - היא לא עבדה.

אוסאמה סעדי: אז היא צריכה - -

חיים כץ: אני אענה לך.

חיים כץ: זה לא לעניין פה אבל אני אענה לך – השכלה כללית: בזמנו, כשהלאימו את קרנות הפנסיה, גיל הפרישה לנשים היה 60, והעלו אותו ל-62.

חיים כץ: אחר כך, הייתה צריכה לקום ועדה וגיל הפרישה לנשים היא צריך לעלות לגיל 65.

חיים כץ: הביטוח הלאומי, בגלל שאנחנו היינו לא רציניים, חברי הכנסת לא היו רציניים, גנב את הקצבה של עקרות הבית והעלה את זה לגיל 70.

חיים כץ: עקרת בית שלא שילמה מעודה – זה אחד החוקים שאנחנו עושים פה, בוועדה, כי אני, בעוונותיי, עשיתי טעויות שלא חשבתי והלכתי בפופוליזם של שדולת הנשים - -

אוסאמה סעדי: חשבתי שאתה לא עושה טעויות.

חיים כץ: עושה, עושה.

חיים כץ: עושה הרבה טעויות.

חיים כץ: הלכתי עם שדולת הנשים כי האוצר בא ואמר: אני רוצה שכול אישה, גם אם היא לא עובדת, תשלם 80 שקל לחודש לביטוח לאומי.

חיים כץ: אני אמרתי: מה פתאום?

חיים כץ: היא לא עובדת, לא נשלם.

חיים כץ: אישה שעובדת 10 או 12 שנים – זה 144 חודשים, היא תשלם 100 שקל לחודש, היא שילמה במהלך חייה 14,400 שקלים ואז היא הייתה מקבלת מגיל 62.

חיים כץ: את ה-14,400 שקל היא הייתה מכסה בעשרה חודשים.

חיים כץ: עשרה חודשים כי הבסיס הוא 1,500.

חיים כץ: אחרי עשרה חודשים היא הייתה מקבלת בונוס.

חיים כץ: זאת השקעה כלכלית הכי גבוהה שיכולה להיות לבן אדם.

חיים כץ: הוא לא יודע להרוויח כסף ככה.

חיים כץ: תשמע, הם צעקו, אמרתי: מה פתאום?

חיים כץ: הלכתי הביתה, לקחתי מחשבון ארבע פעולות – איך נפלנו בזה?

חיים כץ: תוגש הצעת חוק, אני מקווה שהמדינה לא תפיל אותה כי באותו רגע שהיא חסכה 12 שנים ושילמה 14,400, היא זכאית ולא צריכה לחכות לגיל 70.

חיים כץ: אז נכון שזה יכול ליצור מצב שהיא תצטרך לשלם 40 שנה, 40,000, כי אם היא לא עובדת היא צריכה לשלם כול חודש והיא לא תוכל לעצור אחרי 12 חודשים.

חיים כץ: יחד עם זה, גם ב-40,000 על השקעה של 20 שנה, היא תכפיל את הכסף.

אוסאמה סעדי: אבל מה עושים עם קבוצת הגיל הזאת שהגיעה כבר לגיל 62?

חיים כץ: מאחר ואתה בא עכשיו בעניינים של בת הדודה שלך וזה לא השלמת הכנסה - -

אוסאמה סעדי: למען גילוי נאות, אני חייב להגיד שהיא קרובת משפחה.

חיים כץ: בסדר, אמרת את זה בהתחלה.

חיים כץ: אתי, ביקשת לדבר.

חוה אתי עטייה: אני רוצה להתייחס לשלושה דברים: 1.

חוה אתי עטייה: אני מברכת על הדיון.

חוה אתי עטייה: רציתי להסב את תשומת לבכם כי הגשתי הצעת חוק להעלות את קצבת הזקנה של האזרחים הוותיקים, המקבלים הבטחת הכנסה ונמצאים מתחת לקו העוני, להצמיד את שכרם לשכר הממוצע במשק.

חוה אתי עטייה: אני מקווה, בעזרת השם ובעזרת כל חברי הוועדה, שהצעת החוק תובא לדיון בוועדה בהקדם כדי לאפשר לאזרחים הוותיקים מינימום מחייה בכבוד, ולהזדקן בכבוד.

חיים כץ: אני רוצה להעיר לך הערה, אפשר?

חיים כץ: השכר הממוצע במשק הוא 10,000 שקל - -

חוה אתי עטייה: נכון, זה החציון - -

חיים כץ: - - וזה גבוה מדי - - - ואנחנו לא נשיג תוצאה כזאת אבל אנחנו נתקן את הצעת החוק.

אוסאמה סעדי: אתי, לשכר המינימום.

מאיר שפיגלר: ההצמדה.

מאיר שפיגלר: היא התכוונה להצמדה.

חיים כץ: להצמדה?

חיים כץ: אז זה בסדר.

חוה אתי עטייה: אמרתי הצמדה.

חיים כץ: ההצמדה זה בערך 10% לשנה.

חוה אתי עטייה: חברתי, טלי פלוסקוב, שוחחתי אתה והיא הגישה את אותה הצעת חוק אבל הציעה להצמיד אותה לשכר החציוני במשק.

חוה אתי עטייה: דבר שני - לאוסאמה ולהתייחסות שלך – ביטול מעמד עקרות בית זכאיות רק בגיל המוחלט - הגשתי הצעת חוק, ואני מקווה שבעזרת השם נקדם אותה בהקדם בוועדה.

חוה אתי עטייה: ולך, מאיר - פניתי אליך בעניין הארכת הזכאות לדמי אבטלה לצעירים - -

מאיר שפיגלר: ראיתי את זה אתמול.

חוה אתי עטייה: - - זו הצעה לסדר, ולא קיבלתי עדיין תשובה.

חוה אתי עטייה: אתמול זה הסתיים להם ופיניתי לשר הרווחה ואליך ולשר האוצר לפני כמה שבועות ולא קיבלתי התייחסות.

חיים כץ: אבל זה לא המקום.

חוה אתי עטייה: זו הצעה לסדר.

חיים כץ: טלי, בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

טלי פלוסקוב: קודם כול, אני מברכת על התפקיד.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שאין אדם ראוי ממך לעמוד בראש הוועדה הזאת - -

חיים כץ: יש, יש.

טלי פלוסקוב: אם הניסיון שיש לך ועם הידע שיש לך – לא הרבה.

טלי פלוסקוב: אין מאושרת ממני שהדיון הראשון שלך הוא בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: זה נושא כל כך חשוב, זה נושא שהרבה ח"כים פה התרוצצו במסדרונות כדי לקדם אותו, ואולי היית חסר לנו כדי להגיע לתוצאות משמעותיות.

חיים כץ: הייתי שם ולא הצלחתי.

טלי פלוסקוב: אתה היית בממשלה - -

חיים כץ: ולא הצלחתי.

טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת שזאת משימה לא קלה כי היא יקרה אבל היא הכרחית בנקודת הזמן הזאת.

טלי פלוסקוב: מה שעוד חשוב – שהציבור וגם כול הפוליטיקאים וגם ראש הממשלה, כולם כבר מבינים את חשיבותו של הנושא הזה.

טלי פלוסקוב: אולי לא דיברו על זה מספיק, ואתה יודע שאני עמדתי בראש ועדה לבניית תכנית-אב לאומית בתחום הזקנה, ומנהלת הוועדה, ענת והצוות, ליוו את התהליכים.

טלי פלוסקוב: הנושא הזה הוא אחד הנושאים שישפיע על כל התחומים בתחום הזקנה.

טלי פלוסקוב: נתת פה דוגמה של סיעוד, נתת דוגמה של דברים אחרים.

טלי פלוסקוב: אני מאוד שמחה שעכשיו יצא אור ויקבלו הסבר למה אנחנו, בכנסת ה-20, הצבענו נגד הצעת החוק להגדלת קצבאות הזקנה.

טלי פלוסקוב: אני חוזרת, קצבאות הזקנה - -

חיים כץ: - - -

טלי פלוסקוב: בוודאי, מעבר לזה שעלה כל-כך הרבה כסף.

טלי פלוסקוב: אני שואלת עוד שאלה: למה אנחנו צריכים להגדיל על חשבון המדינה, על חשבון משלמי המסים, קצבאות זקנה למי שכן הצליח להרוויח פנסיה של 50,000 במדינת ישראל – שיהיה לו לבריאות אבל בואו נעזור לאלה שאין להם.

טלי פלוסקוב: לכן, הגישה שלך כל-כך נכונה, שאני מתחברת לגמרי.

טלי פלוסקוב: יש משהו שאנחנו חייבים לקחת בחשבון בדיון הזה, וזה הנושא של "דור המדבר", ובטח אתה יודע על מה אני מדברת.

טלי פלוסקוב: יש אנשים במדינת ישראל שעבדו ולא זכו להרוויח פנסיה.

טלי פלוסקוב: אנשים שמקבלים השלמת הכנסה, והם מקבלים היום את אותו סכום שמקבל אדם שלא עבד יום אחד במדינה.

טלי פלוסקוב: זו טעות שאנחנו צריכים לתקן שלא יהיה מצב כזה.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים להוציא את תוספת הוותק מחוץ להשלמת הכנסה שאנשים מקבלים.

טלי פלוסקוב: כמו שאנחנו נותנים לאנשים לקבל פנסיה והם מקבלים השלמת הכנסה מסוימת, כמובן עד גבול של 1,100 שקל אם אני לא טועה.

טלי פלוסקוב: כמו שאנחנו נותנים לאנשים אפשרות לעבוד עבודה נוספת והשלמת ההכנסה לא תפגע – גם את זה צריך להוציא מחוץ ל - - - ואז, יושב-ראש הוועדה, נעביר קו מאוד ברור בין אנשים שעבדו במדינה הזאת, השקיעו מבריאותם, השקיעו משנות חייהם לטובת המדינה ושילמו מסים וביטוח לאומי, ואלה שלא עבדו במדינה, שמגיע להם את מה שאת המציע.

טלי פלוסקוב: אז אני מבקשת לקחת את זה בחשבון, ואיפה שהוא להכניס את זה גם לתכנית העבודה של הוועדה שלנו.

טלי פלוסקוב: אני מתכוונת ללחוץ בנושא הזה גם בקדנציה הזאת כי אני חושבת שזו הצעת חוק שכמובן הגשתי, והיא עושה צדק ומחלקת את האנשים בצורה צודקת.

טלי פלוסקוב: מנכ"ל הביטוח הלאומי, מאיר שפיגלר, לא פעם היה בדיון שלנו והוא מכיר את הנושא מצוין.

טלי פלוסקוב: נכון, מאיר?

טלי פלוסקוב: בדיון היו אנשי מקצוע, וזה מה שחשוב.

טלי פלוסקוב: לא פוליטיקאים אלא אנשי מקצוע, והם הבינו ש"דור המדבר" הזה, זה דור ענק שלא דאגנו להם.

טלי פלוסקוב: הפנסיה נכנסה מ-2008, אנשים שלא הצליחו לצבור נשארו בוואקום.

טלי פלוסקוב: לפי דעתי, אנחנו חייבים לטפל היום גם בקבוצה הזאת.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב-ראש.

טלי פלוסקוב: שיהיה לנו בהצלחה.

חיים כץ: חברת הכנסת אורלי פרומן.

אורלי פרומן: תודה.

אורלי פרומן: קודם כול, אני רוצה להודות שבדיון הראשון שאנחנו עושים בוועדה - אנחנו נוגעים באחת הנקודות הכי רגישות של החברה הישראלית.

אורלי פרומן: אני מאמינה גדולה שמדינת ישראל ב-2020 לא יכולה להרשות לעצמה ולו אדם אחד שיחיה מתחת לקו העוני.

אורלי פרומן: אנחנו לא באמת רוצים לראות את עצמנו שם, זה הבסיס.

אורלי פרומן: הרווחה הנפשית של האזרחים זה הבסיס של חברה נורמטיבית, והחוסן של החברה שלנו, כמו כל חברה, נמדד בדיוק בחוליות החלשות האלה, וכמה החלק החזק של החברה מטפל באותן חוליות חלשות, מרים אותן ויוצר מצב נורמטיבי.

אורלי פרומן: אנחנו מדברים על שכר מינימום ואני מצטרפת לקריאה שלך אבל תשים לב מה אנחנו אומרים: לפחות שהם יקבלו את שכר המינימום - -

חיים כץ: לא אמרתי את זה.

חיים כץ: אמרתי קצבת השלמת הכנסה יהיה שכר המינימום.

חיים כץ: מעבר לזה תהיה להם קצבה, ואז הם יהיו הרבה מעבר לשכר המינימום.

אורלי פרומן: אוקי, בסדר.

אורלי פרומן: חידוד במקומו.

אורלי פרומן: תודה.

חיים כץ: אני צריך לרדת לניואנסים ולדעת מה אנחנו רוצים.

אורלי פרומן: אני בהחלט מצטרפת לקריאה הזאת.

אורלי פרומן: אני חושבת שאנחנו חייבים להסתכל על הגיל השלישי, שמספרו הולך וגדל.

אורלי פרומן: תוחלת החיים התארכה.

אורלי פרומן: אנשים היום חיים 25,30 שנים אחרי גיל הפרישה לפנסיה הפורמאלי, ומגיע להם אחרי שעבדו כל החיים, לחיות חיים טובים.

אורלי פרומן: ליהנות מעמל כפיהם במשך 40 או 50 שנים קודם, ולחיות חיים טובים אבל בשביל זה צריך כסף.

אורלי פרומן: יש הרבה היצע לאנשים מבוגרים - יש היצע תרבותי ענק, היצע של תרבות הפנאי, טיולים.

אורלי פרומן: צריך לחיות טוב, ובשביל זה צריך כסף ולא לחיות על הקצה של מינימום שיהיה לי מה לאכול.

אורלי פרומן: אני חושבת שזו חובתנו, המבוגרים במדינה ודור הצעירים, להסתכל על דור הזקנים או המבוגרים יותר והקשישים.

אורלי פרומן: מאיר, אני רוצה לומר לך למה קפצנו לדוגמה של ה-500 שקל: כי כל חלוקת מענקים שרוצה להיטיב עם אוכלוסייה, חייבת להיות דיפרנציאלית.

אורלי פרומן: אני לא צריכה את ה-500 שקל, הילדים שלי לא צריכים את ה-500 שקל.

אורלי פרומן: הם תרמו אותם לכאלה שצריכים, וטוב שכך עשו.

אורלי פרומן: המדינה כבר עשתה מעשה טוב, רצתה לתת מענק לאזרחים בתקופה הכל-כך קשה הזאת, תנו 1,000 ו-1,500 לאלה שצריכים ואל תתנו – אי אפשר לעשות חלוקה שווה, זה יוצר אי-שוויון מאוד גדול, החלוקה השווה הזאת.

אורלי פרומן: ואני אומרת את זה בעיקרון על הרבה מאוד נושאים, אז צריך להיות מאוד ערניים לנושא הזה.

אורלי פרומן: נקודה אחרונה זה כל הנושא של אותם אנשים ונשים שעובדים ועובדות מעבר לגיל הפנסיה, ונכנס הקיזוז של קצבת הביטוח הלאומי – אנחנו צריכים להחליט.

אורלי פרומן: אנחנו רוצים שאנשים יהיו עסוקים, אנחנו רוצים שאנשים יעבדו, זה חלק מבריאות, זה חלק מאיתנות, במיוחד בגילאים המבוגרים וצריך לברך על זה שאנשים רוצים לעבוד ומצאו מקומות עבודה.

אורלי פרומן: ואז, על מה שהם משלמים כול החיים מקזזים להם.

אורלי פרומן: אני חושבת שזה נושא שהוא בוודאי עלה בוועדה הזאת בעבר, עלה במשרד וצריך להיות נדון מחדש.

אורלי פרומן: אנחנו נותנים פה מסרים סותרים בין הכוונה לבין הביצוע בפועל.

אורלי פרומן: תודה.

חיים כץ: מאיר, אני אענה.

חיים כץ: אני צריך להגן עליך בתור אורח.

חיים כץ: עד כמה שאני מבין, הביטוח הלאומי לא קיבל את ההחלטה על ה-500 שקלים.

אורלי פרומן: אני יודעת - - -

חיים כץ: אותו אחד שבא לכיתה וכל התלמידים לא הגיעו – על מי המורה תצעק?

אורלי פרומן: על מי שנמצא.

חיים כץ: מאחר ואנחנו לא רואים את הגורמים המחליטים ואתה נפגש איתם חדשות לבקרים, אז תגיד להם: סוף מעשה במחשבה תחילה.

חיים כץ: תהיה שליח מצווה שלנו - -

אורלי פרומן: לא באתי אליו בטענות אלא רק על הדוגמה שהוא נתן.

חיים כץ: - - ותעביר את המסר.

חיים כץ: גם בקטע של קיזוז הקצבאות או - -

מאיר שפיגלר: אנחנו יצאנו נגד זה, זה מה שבאתי להגיד - -

חיים כץ: זה לא קיזוז קצבאות, מאיר.

חיים כץ: אתה מערבב מין שאינו במינו.

חיים כץ: זה אי תשלום קצבת זקנה עד גיל 70 למי שעובד מגיל פנסיה עד גיל 70 ומרוויח מעל 5,200 שקל.

חיים כץ: ברגע שהוא מרוויח 5,200 שקל הוא לא זכאי לקצבת זקנה מעל גיל 70.

חיים כץ: לא רק זה, כי הוא מפסיד עוד.

חיים כץ: אם הוא מקבל קצבת זקנה – זה בשבילך עכשיו למרות שאתה יודע - הוא משלם מס בריאות על קצבת הזקנה ולא על מס בריאות על ההכנסה, ואז הוא משלם סדר גודל של 100,150 שקל מס בריאות והוא פטור מביטוח לאומי.

חיים כץ: אם הוא עובד עד גיל 70 הוא לא פטור מכלום והוא משלם.

חיים כץ: אז מצד אחד, אנחנו רוצים שהוא לא יקבל השלמת הכנסה ושולחים אותו לעבוד, ואז אנחנו קוטמים אותו ב-5,200 ולפעמים צריך לקטום אותו לפני בשביל שיוכל לקבל את מה שמגיע לו אבל עוד פעם, זה לא אתה, זה אנחנו.

חיים כץ: באמת, זה לא הוא, זה אנחנו.

חיים כץ: אנחנו, חברי הכנסת, אנחנו נצטרך להביא את התוצאה.

חיים כץ: אנחנו נצטרך לעשות את זה.

חיים כץ: יש לנו כל כך הרבה דברים לעשות, אז אני מקווה שנצליח קצת - הישיבה הזאת ישיבה ראשונה, ואחרי שאנשים עבדו עד ארבע בבוקר – גם צריך לעשות סוף לעניין הזה.

חיים כץ: אין בזה שכל, להישאר עד ארבע בבוקר להצבעות לא חשובות או כן חשובות, שאפשר לפרוס אותן במהלך השבוע וללכת בעשר.

חיים כץ: אני הלכתי, תהיו רגועים.

מאיר שפיגלר: כבוד היושב-ראש, אפשר לומר משהו?

מאיר שפיגלר: אתה הזכרת את אותה כתבה, עם אותן אמירות קשות מאוד של הגברת שהולכת לישון בשעה שבע כדי לא להיות רעבה בשעה תשע – אז הגדרנו את הנושא כקיזוז מכל מי שיש לו קצבה אחת, את הקצבה השנייה.

מאיר שפיגלר: ביטוח לאומי הוביל את זה הרבה לפני שהדבר הזה קיבל תהודה תקשורתית כל-כך נוקבת, בין היתר באותה כתבה של ציון נאנוס.

מאיר שפיגלר: אנחנו בהחלט מברכים על ההחלטה שהתקבלה בממשלה שאמורה לעבור חקיקה בכנסת, שתמנע את הצורך - -

חיים כץ: מתי?

מאיר שפיגלר: השבוע אמרו.

מאיר שפיגלר: אני מקווה מאוד שזה מה שיהיה, אני מקווה שהשבוע.

חיים כץ: לא ראיתי שאתמול בלילה ישבו על זה.

חיים כץ: אתמול בלילה ישבו על דברים אחרים.

מאיר שפיגלר: הבטיחו שיעשו את זה השבוע.

חיים כץ: אה, הבטיחו זה בסדר.

טלי פלוסקוב: אתמול דיברנו על 14 מיליארד שקל.

טלי פלוסקוב: הוספנו 14 מיליארד שקל לכל מיני דברים אתמול.

טלי פלוסקוב: זה גם היה חשוב.

טלי פלוסקוב: רק מילה אחת - חברת הכנסת פרומן, זה בדיוק אותה אוכלוסייה שאת ציינת, שעובדת למרות שהיא כבר מעל גיל הפרישה, ומקזזים לה מקצבת הזקנה את מה שהיא מרוויחה כתוצאה מזה שהיא עובדת.

טלי פלוסקוב: אגב, אם היא עבדה – בגלל שאם היא עבדה והפכה להיות מובטלת, אז אבטלה מוגדרת כקצבה, אז על פי החוק היא לא רשאית לקבל.

טלי פלוסקוב: היא מקבלת את הגבוה מבין השניים.

טלי פלוסקוב: זה אבסורד, זעקנו את זה ואני מקווה מאוד שהכנסת תחוקק את הנדרש כדי למנוע את המצב הזה.

חיים כץ: אורלי, כחברת אופוזיציה, בדרך כלל חברי אופוזיציה, אין להם יותר מדי הצלחות אבל את תראי שכחברת ועדה יהיו לך הצלחות.

חיים כץ: את תראי פתאום שיש הצלחות כי חברי האופוזיציה - זה מאוד קשה כי הרוב הוא דורסני.

חיים כץ: אתה צודק, לא צודק, מי בעד, מי נגד?

חיים כץ: תודה רבה, הולכים הלאה.

אורלי פרומן: אבל דיברנו על זה שהנושאים שיעלו פה - זה לא אופוזיציה או קואליציה.

חיים כץ: אלכס, בבקשה.

אלכס קושניר: כבוד היושב-ראש, אני מברך על הדיון.

אלכס קושניר: עצם העובדה שמדובר בדיון ראשון בוועדה הזאת ומדברים על העלאת קצבאות הזקנה – זה לפי דעתי רק מראה - -

חיים כץ: אנחנו נדבר על הפנסיה של הרוסים, שדאגנו להם ל-100 שקל.

אורלי פרומן: 100 שקל?

אורלי פרומן: מתי דאגתם להם ל-100 שקל?

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת - -

קריאות: - - -

חיים כץ: טלי, את לא היית בדיון אתמול.

חיים כץ: גם אם הוא לא צודק, הוא יגיד את מה שהוא רוצה.

טלי פלוסקוב: לא, אני דווקא רציתי לתת לך הערה כי אתה השתמשת במילה שאני לא מוכנה שתשתמש בה.

טלי פלוסקוב: אין פה רוסים, כולם ישראלים.

חיים כץ: מאה אחוז, את צודקת.

חיים כץ: מתנצל אני.

טלי פלוסקוב: יופי.

טלי פלוסקוב: זה מה שרציתי.

אלכס קושניר: אז המטרה מבורכת, היעד מדהים.

אלכס קושניר: אנחנו במשך כל המסע ומתן הקואליציוני הבלתי נגמר הזה, שהיה במשך שלוש מערכות בחירות, דרשנו 70% משכר המינימום.

אלכס קושניר: אתה רוצה להעלות את זה - -

חיים כץ: 70% זה היום.

חיים כץ: אתה לא צריך לדרוש, זה היום.

אלכס קושניר: תן לי, אני מבקש שנייה: היום, השלמת הכנסה ליחיד שכוללת קצבת זקנה ותוספת ותק מסתכמת בסביבות 3,300 שקלים ליחיד ככה שזה מאוד רחוק משכר המינימום.

חיים כץ: היום זה - תרשום לך, 3,593.

אלכס קושניר: אז זה עלה אבל זה רחוק משכר המינימום, כמו שאתה מבין.

חיים כץ: בסדר, זה 70%.

אלכס קושניר: לא, זה לא.

אלכס קושניר: תאמין לי שעשינו את המתמטיקה.

אלכס קושניר: יש עוד כמה נושאים שחשוב לי שתשים לב אליהם כשאתה מקדם את הדברים האלה: 1.

אלכס קושניר: כל הסיפור של ההכנסה המוכרת – אותו מושג ידוע שנקרא "דיס ריגארד" שהיום הוא במידה ומדובר מעבודה, מדובר ב-21.5% מהשכר הממוצע ליחיד ו-25% לזוג.

אלכס קושניר: אני חושב שיש פה עניין להעלות את זה כי אנחנו מבינים שלפחות 58% מהעולים החדשים שפרשו לפנסיה ממשיכים לעבוד, ולכן זה יכול לתת להם תוספת יפה.

אלכס קושניר: ועוד דבר – אם אתה כבר מתקן את השלמת ההכנסה, אז יש פה נושא של קריטריונים לקבלת הבטחת הכנסה או השלמת הכנסה: 1.

אלכס קושניר: זה שווי הרכב, שהיום זה פשוט מגוחך – 41,000 שקלים.

אלכס קושניר: אם יש לך רכב ששווה יותר מ-41,000 שקלים, אתה לא יכול להיות זכאי להשלמת הכנסה.

אלכס קושניר: דבר נוסף זה סכום הפיקדון, שליחיד מסתכם ב-35,000 שקלים ולזוג זה 52,000 שקלים – גם את זה אני חושב שצריך להעלות כי זה באמת סכומים מצחיקים.

אלכס קושניר: עוד דבר לגבי קרן הפנסיה, ואתה מבין בזה מאוד: אנשים שמגיעים לגיל הפרישה והצליחו לצבור קרן פנסיה קטנה של עד 150,000 שקלים, אתה מבין שאם אתה מתרגם את זה לקצבה חודשים זה יוצא סכום זעום.

אלכס קושניר: יחד עם זאת - -

חיים כץ: תעשה 150,000 לחלק ל-220.

חיים כץ: זה יוצא 200 שקל.

אלכס קושניר: 200 שקל אבל צריך לזכור שהרבה מהאנשים האלה עוד לא סיימו לשלם משכנתה, והוצאת הדיור שלהם הרבה יותר גבוהה.

אלכס קושניר: אז אנחנו ניסינו לקדם שעד 150,000 שקל, האנשים האלה יוכלו למשוך את הכסף ללא מס, וכך יש להם את השלמת ההכנסה ואתה מאפס את הוצאות הדיור שלהם לאפס.

אלכס קושניר: אני חושב שכדאי לשקול את הדבר הזה.

אלכס קושניר: ושוב, רק לגבי המספרים – אותה הצעה שאנחנו העלנו לגבי 70% משכר המינימום – ישבנו גם עם משרד האוצר וגם עם ביטוח לאומי והגענו לסכום של כמעט שני מיליארד שקל.

אלכס קושניר: אתה מדבר פה להעלות ל-5,300 ואתה רוצה להגיע ל-1.8 מיליארד - -

חיים כץ: אני לא אמרתי כזה דבר.

אורלי פרומן: לא, 2.5 מיליארד - - -

חיים כץ: אמרתי שאני רוצה להעלות ל-5,300.

חיים כץ: יחד עם זאת, אמרתי שקו העוני לזוג לשנת 2020 – אני אחזור לך על המספר - -

אלכס קושניר: 1.8 מיליארד, זה מה שאמרת.

חיים כץ: בלי להתייחס ל-5,300.

חיים כץ: קו העוני של 2020 לזוג הוא 1.8 מיליארד.

חיים כץ: 5,300 ייתן לנו מרווח מחיה.

חיים כץ: תראה, זה שאתה מעל קו העוני, אז אתה מעל קו העוני אבל זה לא אומר שאתה לא עני.

אלכס קושניר: אני מסכים אתך, אין לנו פה ויכוח.

חיים כץ: אז אני נכנס פה לעומק העוני, וב-5,300 אני יכול לתת לך דופן רחבה - -

אלכס קושניר: תשמע, אני אומר לך שאנחנו בעד.

אלכס קושניר: ככל שאתה מעלה ממה שאנחנו רצינו, תראה בנו פרטנרים, אנחנו נתמוך בכל הפעילות שלך כאן על מנת להביא את הדבר הזה, ואתה התחלת ואני אחזור על זה – בנושא של העלאת קצבאות זקנה, ציינת שאין קואליציה ואין אופוזיציה, אני חושב שכולנו צריכים לשתף פעולה כדי שהדבר הזה יקרה.

חיים כץ: אני חושב שכול הדיונים שיהיו פה, בוועדה הזאת – אין אופוזיציה ואין קואליציה כל הדיונים.

חיים כץ: ואם יש, אז במבנה הקואליציוני שיצרתם – יש לנו רוב.

אלכס קושניר: אנחנו יצרנו...

חיים כץ: בסדר, רק בשביל להרגיע.

חיים כץ: מישהו רצה בזום?

חיים כץ: אני שולט?

חיים כץ: כול מי שרצה לדבר.

חיים כץ: מרית, רצית להגיד משהו?

מרית לביא: אני מעמותת "כן לזקן".

מרית לביא: אני שמחה שהוועדה חזרה ושהיו"ר חזר ואנחנו מקווים להתקדם.

מרית לביא: דיברתם על איזה רף של העלאה אבל יש לי כמה נקודות של אנשים שהיום לא מקבלים השלמת הכנסה בגלל שההכנסות שלהן לקצבה עוברות בכמה שקלים את הרף.

מרית לביא: מדובר על אנשים שמקבלים קצבת זקנה וחצי שארים, ואז הם לא יכולים לקבל, הם נשארו לבד - -

חיים כץ: מה מקבלים?

חיים כץ: קצבת זקנה ו...?

מרית לביא: וחצי שארים, שהיא גבוהה מה-3,117 שמזכה בהשלמת הכנסה.

מרית לביא: יש אנשים שבגלל התיקון בחקיקה, שנתן לכולם את תוספת הוותק מהשנה הראשונה, אז עכשיו, כשהם נכנסו בשנים האחרונות, בשנתיים האחרונות, הם לא יכולים לקבל הבטחת הכנסה כי אם שני בני הזוג עבדו עוד שלוש שנים, זה שוב עובר את הזוגי.

מרית לביא: אז אם אפשר לפחות עד אז לדאוג לתיקון של אותם אנשים שמופלים.

מרית לביא: באים אלי אנשים, לקבלת הקהל בביטוח הלאומי, שאני מתנדבת שם, ואומרים לי: תוותרי לנו על קצבת שארים, אנחנו לא רוצים את קצבת השארים.

מרית לביא: אנחנו רוצים להישאר עם קצבת הזקנה כי ברגע שמתבטלת השלמת הכנסה, אין להם הנחה בטלפון, אין להם הנחה בחשמל, אין להם את הפטור עד 100 מטר מארנונה.

מרית לביא: אין להם את כל ההטבות, את קופת חולים, והם מפסידים הרבה יותר מההפרש הזה שבין השלמת הכנסה לקצבה, שהוא די זעום בסופו של דבר.

מרית לביא: יש לי עוד תהיה – למה ההבדל בין קצבת השלמת הכנסה לזוג ולבודד – יש הבדל כזה גדול?

מרית לביא: אני לא חושבת שאדם שנפטר ומשאיר את בן הזוג שלו לבד היה שווה 2,000 שקל.

מרית לביא: שכר הדירה נשאר, חשמל, דלק, הכול נשאר.

מרית לביא: אולי האוכל פחת אז תורידו את הערך של המזון אבל למה - -

חיים כץ: מי זה תורידו?

חיים כץ: אנחנו?

חיים כץ: בסדר, אנחנו נוריד.

מרית לביא: מי שמחליט.

מרית לביא: אנחנו רק מציעים, אתם המחליטים.

מרית לביא: זה גם מה שאני תמיד אומרת לאנשים כשהם שואלים אותי: איך את חושבת שאנחנו יכולים לחיות מ-3,200 שקל?

מרית לביא: אני אומרת להם שזו לא החלטה שלי, אני רק אומרת לכם מה המידע, אני לא יכולה לתקן את זה.

מרית לביא: אני יכולה לבוא הנה ולצעוק, וזה מה שאני עושה.

מרית לביא: אני יכולה לספר לכם על שלוש נשים אחרונות שדיברתי איתן במוקד של הביטוח הלאומי – אחת בת 73, עובדת כסייעת בגן.

מרית לביא: פיטרו אותה ולא יחזירו אותה כבר.

מרית לביא: זאת אומרת, שאם קודם היה לה את ה-2,300 ועוד 4,000 מהגן, היו לה 7,000 שקל, שזה סכום די מכובד.

מרית לביא: היום היא חזרה ל-3,000 ומזה היא צריכה לחיות.

מרית לביא: זאת אומרת, היא יורדת ביותר ממחצית מההכנסה שלה.

מרית לביא: הייתה אישה בת 79, שהיא מטפלת בשביל ה-1,000 ומשהו שקל, בשביל לקבל גם את השלמת ההכנסה וגם את הקצבה.

מרית לביא: והאחרונה הכי שברה לי את הלב – אישה בת 83 שקמה כל בוקר לבשל בגן של חב"ד בשביל 900 שקל.

מרית לביא: עכשיו אין לה את ה-900 שקל האלה, אין לה איך לשלם שכר דירה ומפנים אותה מהבית.

מרית לביא: זאת אומרת, הסכומים כל-כך זעומים, וכל אלה שיש להם שכר דירה לא יכולים לעמוד בזה עם 3,000 שקל.

מרית לביא: אי אפשר.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: אנחנו סיימנו את הישיבה, אני תכף אתן לאוצר.

חיים כץ: אתה גם רוצה?

חיים כץ: בבקשה.

אוסאמה סעדי: אני שאלתי בהתחלה וקיבלתי את התשובות.

אוסאמה סעדי: אני, כמו חלק גדול מחבריי כאן, כבר הנחנו הצעות חוק בנושאים השונים, בין אם זה העניין של הגדלת קצבת הזקנה והעלתה לשכר מינימום והצמדתה לשכר הממוצע במשק או לכל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: אז בקרוב, אנחנו נביא את זה למליאה ולכן אנחנו פה, כחברי אופוזיציה, צריכים אתכם, חבריי בקואליציה.

אוסאמה סעדי: אנחנו גם בקשר עם השר החדש, ואפילו העתקנו חלק מההצעות שלו כשהיה בצד השני, אז עכשיו הוא במבחן גדול, השר שמולי.

טלי פלוסקוב: יהיה לו קשה.

אוסאמה סעדי: קשה לו.

אוסאמה סעדי: אני יודע שכשאתה היית שר הרווחה - -

חיים כץ: - - - אל תגיד שהצגת.

אוסאמה סעדי: אסור?

חיים כץ: לא.

אוסאמה סעדי: למה?

חיים כץ: כי להעתיק, לקחת משהו של מישהו אחר, אתה יודע...

אוסאמה סעדי: אבל בסוף כותבים שהצעת חוק דומה, זהה, הוגשה בכנסת הזאת על ידי כך וכך - -

חיים כץ: אה, אז זה בסדר.

אוסאמה סעדי: בטח שכותבים ואומרים - לא, אל תדאג.

אוסאמה סעדי: לכן, אני רואה שיש ממש קשת רחבה של דברים שטעונים תיקונים בדברים האלה, בין אם זה העניין של הרכב, מה שאמר אלכס, ובין אם זה העניין של עקרת הבית ובאמת, אני לא רואה שום היגיון, אדוני היושב-ראש – אישה שלא עובדת, היא צריכה לחכות בגלל שאין לה פרנסה כלשהי ואין לה מקורות פרנסה כלשהם, אומרים לה: בגלל שאין לך תקופת ההכשרה - -

חיים כץ: או שבעלה לא מרשה לה לצאת לעבוד.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: ואז, עד כיל 70 אומרים לה: תשמעי, מגיל 62 עד גיל 70 את לא - איך היא תחיה?

אוסאמה סעדי: זה "אבו אבוהא" של העוני.

אוסאמה סעדי: אני לא מדבר על עומק העוני, זה עוני עוני.

אוסאמה סעדי: ולכן, כמובן שאנחנו מברכים על הדיון היום, ונקווה לשלב ידיים על מנת לקדם חלק מהצעות החוק האלה, שאני חושב שהן לא שנויות במחלוקת, ואני שומע כאן שאתה לא מבדיל מי בקואליציה ומי באופוזיציה.

אוסאמה סעדי: תודה לך.

חיים כץ: אלכס, רצית להוסיף עוד משהו?

אלכס קושניר: כן, רציתי להוסיף לגבי הוויכוח שלנו על הסכום של קצבת הזקנה בתוספת השלמת הכנסה - -

חיים כץ: זה לא ויכוח, אתה צודק.

אלכס קושניר: אז אני נכנסתי לאתר של הביטוח הלאומי נכון ל-1.1.2020 – אלמן בלי ילדים – 3,237 שקלים שמלאו לו 70.

חיים כץ: ואם הוא בן 80?

אלכס קושניר: 3,301.

אלכס קושניר: זאת אומרת, אנחנו מדברים על פער של כ-400,500 שקלים לאותו רף שרצינו להגיע אבל עוד פעם, אם אתה רוצה להגיע ליותר מזה – אנחנו רק נשמח.

אלכס קושניר: ובלי קשר לזה, אם תיכנס לחוק של הבטחת הכנסה, אתה תראה שהסכומים מוגדרים שם כאיזה אחוז בסיסי, שעד שאתה מוצא אותו יוצאת לך הנשמה.

אלכס קושניר: אני חושב שאפשר גם לפשט את זה ומעבר לזה, צריך לבטל את כל הבדלי הגילאים האלה וצריך לקבוע סכום אחד לכולם, שיהיה פשוט וברור.

חיים כץ: לפני שאתן לאוצר להגיד את מה שיש לו להגיד - הישיבה היום הייתה ישיבה לא טיפוסית.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: כי אנחנו באנו לדבר על נושא אחד ודיברנו על ים נושאים.

חיים כץ: העלנו פה את כל מה שכואב לנו, על ניידות ופנסיות והכל והכל והכל.

חיים כץ: אנחנו צריכים להבין שאין לנו עוד חקיקה.

חיים כץ: כשתהיה חקיקה, אנחנו נהיה הרבה יותר ממוקדים ונהיה חדורי מטרה ולא נתפזר כל כך.

חיים כץ: אז גם היום, ניתן לאוצר הנחה.

חיים כץ: האוצר, זה אתה?

עלי בינג: כן.

חיים כץ: שמעת את כל מה שנאמר פה.

חיים כץ: היום יהיו לך חיים קלים, כי חיים קלים לא יהיו לך בוועדה הזאת אבל היום יהיו לך חיים קלים.

חיים כץ: תן "בריף" תשובתי על השאלות ששאלו, במה שאתה בקי, ותתייחס להשלמת הכנסה של אזרחים ותיקים כי אנחנו לא נעזוב בעניין הזה, וזה הנושא המרכזי שעלה פה היום.

חיים כץ: אתה תהיה פה מחר עם הנכים?

עלי בינג: כן.

עלי בינג: כנראה שלא פיסית כי הבנתי שיהיה בזום אבל כן.

חיים כץ: אבל שיהיה פה מישהו פיסית, ומישהו בכיר.

עלי בינג: אם אישרתם, אני אגיע.

חיים כץ: חשוב שמישהו יבוא כי נצפה פה לתשובות.

חיים כץ: הנכים יצפו יותר לתשובות מאשר אנחנו.

טלי פלוסקוב: אגב, יש לנו גם בנושא של אזרחים ותיקים על נכים, אתה זוכר?

טלי פלוסקוב: אזרחים שלא קיבלו תוספת.

טלי פלוסקוב: זה חוב שלנו מהקדנציה הקודמת.

חיים כץ: אוקי.

חיים כץ: מי אתה?

עלי בינג: אני רכז רווחה וביטוח לאומי באגף תקציבים.

חיים כץ: חדש?

עלי בינג: בתפקיד הזה אני כחודשיים וחצי.

עלי בינג: לפני זה הייתי רכז ביטחון, החלפתי את יעל שהכרת.

עלי בינג: בכול תקופת הקורונה כבר הייתי בתפקידי בשיחות ארוכות עם מאיר.

עלי בינג: ראשית, תודה על הדיון בוועדה.

עלי בינג: אני חושב שגם בשבילי זה דיון חשוב ומלמד.

עלי בינג: בכל הנוגע להשלמת הכנסה, ואחרי זה אם תרצה, כבוד היושב-ראש, אתייחס לסוגיות נוספות אבל מדובר בנושא, כפי שציינת, בעל משמעויות תקציביות מאוד מאוד כבדות.

עלי בינג: אני חושב שהממשלה, בעת גיבוש התקציב, תצטרך לתעדף את מסגרת הנושאים שלה ולהחליט האם זה אחד הנושאים שמקבלים מענה בעת גיבוש תקציב המדינה - -

חיים כץ: זה לא נושא חשוב, עניים במדינת ישראל?

חיים כץ: מה זה לתעדף?

חיים כץ: בסדר העדיפות, תעצום את העיניים.

חיים כץ: בסדר העדיפות במדינת ישראל – אתה יודע מה זה המדינה, זה האזרחים שלה.

חיים כץ: זה הבסיס של המדינה, אזרחים.

חיים כץ: איך אתה רואה את – אני הולכת לישון בשבע בשביל לא להיות רעבה בתשע.

חיים כץ: איפה אתה ממקם את זה בסדר העדיפות?

חיים כץ: איפה?

חיים כץ: לפני סמינר של האוצר או אחרי סמינר של האוצר?

חיים כץ: לפני השתלמות ב-MIT או אחרי השתלמות ב-MIT?

חיים כץ: איפה אתה ממקם את זה?

עלי בינג: לצורך העניין, לפני הסמינר אבל אני חושב שזה לא הדיון - -

חיים כץ: לא, זה הדיון.

חיים כץ: כשאתה אומר לי שסדר העדיפות על אנשים עניים, על מיליון איש כאלה עם ילדים – אז זה סדר העדיפות.

חיים כץ: בוועדה הזאת, זה הדבר הראשוני, בשביל זה פתחנו את זה.

חיים כץ: אנחנו רוצים שאנשים, יהיה להם את הזכות לעבוד בכבוד, להתפרנס בכבוד, לחיות בכבוד וגם למות בכבוד.

חיים כץ: זה מה שאנחנו רוצים פה, זה סדר העדיפות שלנו, שלי.

טלי פלוסקוב: שלנו.

חיים כץ: מקובל מה שאתה אומר, וככל שסדרי העדיפויות של הממשלה יהיו זהות לסדר היום של הוועדה, יצטרכו למצוא לכך – כמו שציינת, מדובר במקור תקציבי די כבד ולכן צריך לתעדף כי בסוף, ברגע שאתה מכניס משהו - -

חיים כץ: כמה עלה 500 שקל לכל ילד?

עלי בינג: 2.3 מיליארד.

חיים כץ: הנה, סגרת.

מאיר שפיגלר: לא, 1.4.

חיים כץ: אתה לא יכול לתקן את האוצר.

אוסאמה סעדי: הוא שילם, זה מהקופה שלו.

טלי פלוסקוב: רגע, זה לכולם או רק לקשישים?

עלי בינג: אני אמרתי 2.3.

עלי בינג: דיברת על כל מענקי ה-500, כבוד היושב-ראש.

חיים כץ: אתה יודע איך זה היה פותר את העניין הזה?

חיים כץ: 224,000 איש היו יכולים ללכת לישון בתשע ולא צריכים ללכת לישון בשבע.

חיים כץ: כשאתם עושים סדר עדיפות, כשאתם חושבים - -

טלי פלוסקוב: היית צריך להכניס לבסיס התקציב מן הסתם.

עלי בינג: כן, זה קצת שונה תשלום חד-פעמי לעומת תשלום שהוא בבסיס.

חיים כץ: יש הרבה כסף שהאוצר לוקח - - -

טלי פלוסקוב: כן, אני אתך לגמרי אדוני.

חיים כץ: אוקי.

חיים כץ: סלח לי שהפרעתי לך.

טלי פלוסקוב: תתכונן, תתכונן.

עלי בינג: זהו.

עלי בינג: אם יש עוד שאלות ספציפיות - -

חיים כץ: שמעת פה על ניידות, על קצבאות לעקרות בית.

חיים כץ: תענה.

חיים כץ: אם אנחנו פה, ביום פתוח, אז...

עלי בינג: עקרות בית, כפי שכבר ציינת בעבר, זו הייתה הצעה של משרד האוצר.

עלי בינג: מדובר בנושא מורכב.

חיים כץ: ההצעה של משרד האוצר קיימת עוד?

עלי בינג: כרגע לא הנחנו הצעה כזאת אבל - -

חיים כץ: אתם פתוחים למחשבה על זה?

עלי בניג: אנחנו תמיד פתוחים לדבר על כל נושא - -

חיים כץ: לא לדבר, לעשות.

עלי בינג: נצטרך לבחון.

עלי בינג: עוד פעם, אני רוצה להגיד בלי ציניות, בסדר?

עלי בינג: אני חושב שבטווח הקצר זה חשוב להגיד שזה עולה כסף לעקרות הבית.

עלי בינג: בטווח הארוך, כפי שציינת, כבוד היושב-ראש, זה מאוד מאוד משתלם להן ויש פה איזה שהוא עיוות בהיבט של הזכויות שהן זכאיות.

עלי בינג: אני חושב שזה נושא שאנחנו, כממשלה, כמשרדי הממשלה וכוועדה, צריכים לתת עליו את הדעת.

חיים כץ: יש עוד מישהו שרוצה להגיד פה משהו?

חיים כץ: בבקשה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: שלום.

משה אבוטבול: קודם כול, אתמול לא הספקתי, כי רצנו מוועדה לוועדה.

משה אבוטבול: אני רוצה לאחל לך המון הצלחה, אתה איש ראוי שיכול לקדם את הנושאים האלה.

משה אבוטבול: תפור עליך, כמו שאומרים.

משה אבוטבול: אני באמת רוצה לומר - אני חדש גם כחבר כנסת וגם כחבר ועדה, פה.

משה אבוטבול: הייתי בוועדת הקורונה, ממשיך להיות שם.

משה אבוטבול: הנושאים האלה, שמדברים עליהם, זה ליבם של התושבים, של אזרחים שפנו אלי ב-30 שנה האחרונות.

משה אבוטבול: נתקלתי בכל מיני בעיות כאלה ואחרות ואמרתי: אתה יודע מה?

משה אבוטבול: יום יבוא וננסה לשנות את זה בקונסטלציה שתיווצר, אם כחבר ועדה, אם בתפקיד אחר.

משה אבוטבול: אני חושב שאמרת, היושב-ראש, שאנחנו רוצים שאנשים יחיו בכבוד ואחרי 120 יפטרו בכבוד.

משה אבוטבול: אלה דברים שהם אמתיים אבל בעיקר, כמו שציינת וטלי אהבה את זה – בעיקר לחיות בכבוד.

משה אבוטבול: את הנושא של הפטירה – נעדיף שלא לחשוב על זה אבל שיהיו תנאים טובים גם להיפטר מין העולם.

משה אבוטבול: אז חשוב לי מאוד מאוד, שהיות ואנחנו בבסיס, ותולים הרבה תקוות בנו, אז שיהיה בנושא הזה גם לחברי הכנסת וגם לאנשי האוצר או כל משרד אחר שיגיע, את מקסימום הפתיחות להבין כי כשאנחנו מקבלים תלונות, אנשים גם צולבים אותנו.

משה אבוטבול: אם אתה לא מגיע עם תשובה טובה או מספק לך את הסחורה – הם עולים לשידור וגם יורים בך.

משה אבוטבול: לכן, חשוב מאוד שכל הדברים יפתרו פה, כל הדברים שמגישים לפה.

משה אבוטבול: אני אבקש, אדוני היושב-ראש, להעביר אליך מכתבים שנשלחים אלי כפניות.

משה אבוטבול: דברים שקשורים לוועדה - -

חיים כץ: אל תעביר אלי.

חיים כץ: יש לי מספיק משלי.

משה אבוטבול: אז דברים שיהיו קשורים לוועדה – אני אביא אותם לפה וארצה בעזרת השם לשאול ולהתייעץ כי כאדם חדש, יש לי את הפריבילגיה לטעות קצת אבל לדעת – זו ההזדמנות הכי טובה לראות את אותם אנשים, שהם מקבלי ההחלטות.

משה אבוטבול: בוועדת הקורונה פתרנו המון בעיות על-ידי זה שעדכנו את אנשי המקצוע בשאלות הכי קטנות וברוך השם, נפתרו הרבה דברים.

משה אבוטבול: אני גם מאוד מאוד מקווה שתהיה לנו פה את הזכות, בעזרת השם, לעזור לאותם אנשים שתולים בנו תקוות, ומכם מבקשים שתמשיכו להצליח.

משה אבוטבול: תודה רבה.

חיים כץ: עוד מישהו רוצה להגיד משהו?

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.