ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 1, 2020-06-01 11:00

איתן גינזבורג: בוקר טוב לחברי הוועדה.

איתן גינזבורג: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

איתן גינזבורג: סדר-היום: בחירת יושב-ראש קבוע לוועדה.

איתן גינזבורג: בהתאם להוראות 106(א)(1) לתקנון הכנסת, הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה, לפי המלצת ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: הוועדה המסדרת החליטה להמליץ לוועדה לבחור בחבר הכנסת חיים כץ כיושב-ראש הוועדה.

איתן גינזבורג: עכשיו, זו לא בחירה תמוהה; זו בחירה כמעט טבעית לאור העובדה שחיים חי את הנושא הזה כבר הרבה מאוד שנים הן כיושב-ראש ועדה לשעבר, הן כשר העבודה והרווחה והן כמי שעסק כל חייו בנושאים החברתיים גם בהסתדרות וגם במקומות אחרים.

איתן גינזבורג: לכן נראה לי שזו בחירה שהיה עליה קונסנסוס במובן מסוים.

איתן גינזבורג: והחזרה שלך לתפקיד יושב-ראש הוועדה ברור לי שתהיה מאוד מאוד משמעותית גם בעבור האזרחים שהם תמיד בראש מעייניך וגם בעבור העבודה התקינה של הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מעלה להצבעה את בחירתו של חבר הכנסת חיים כץ ליושב-ראש הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: ירים את ידו.

איתן גינזבורג: אושר.

איתן גינזבורג: 8.

איתן גינזבורג: פה-אחד, לדעתי.

איתן גינזבורג: אני מברך אותך, אדוני, על היבחרך.

חיים כץ: תודה.

איתן גינזבורג: זה עובר אליך.

איתן גינזבורג: אתה תופס את כיסא היושב-ראש.

חיים כץ: טוב.

איתן גינזבורג: בבקשה.

חיים כץ: רציתי לשאול אותך: איך המתכונת?

אוסאמה סעדי: כאילו שאתה לא יודע.

אוסאמה סעדי: פעם הראשונה.

אוסאמה סעדי: היית חייב.

איתן גינזבורג: נבחרת כיושב-ראש, ומאותו רגע אתה בעל הבית.

חיים כץ: אוקיי.

יריב לוין: בוקר טוב לכולם.

יריב לוין: בוקר טוב ליושב-ראש החדש, הנרגש, חסר הניסיון, שנכנס ככה בשערי האולם הזה, חיים כץ.

יריב לוין: יש לי הרגשה שתיהנה מהתפקיד.

יריב לוין: אומרים שקודמך פה – היה פה מישהו שכיהן פה לא מעט שנים ועשה פה עבודה מעמיקה ויסודית ומשפיעה וגם ניהנה מהתפקיד הזה.

יריב לוין: אני מניח שמה שחל עליו יחול עליך.

יריב לוין: אבל בנימה קצת יותר רצינית, אני חושב שוועדת העבודה, הרווחה והבריאות זכתה היום - -

חיים כץ: זו הפנסיה הוותיקה.

יריב לוין: זו הפנסיה, נכון.

חיים כץ: מאה אחוז.

יריב לוין: - - זכתה היום ביושב-ראש עוצמתי שהוביל את הוועדה הזאת לאורך שנים להישגים חסרי תקדים לא רק בנפח העבודה העצום שהיה כאן בהעברה של, נדמה לי - -

חיים כץ: 180 חוקים בקריאה שנייה ושלישית.

יריב לוין: - - כמעט 200 חוקים בתקופת הכהונה שלך פה.

יריב לוין: אבל זה לא רק ההיקף, אלא גם התוכן.

יריב לוין: הנגיעה בנושאים ברמה הכי פרטנית, הכי מעמיקה בדברים שנוגעים לכל אזרח מאזרחי מדינת ישראל, במקומות הכי כאובים והכי רגישים.

יריב לוין: ואני חושב שהפעם אתה מגיע לכאן גם עם הניסיון שצברת כשר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים; כלומר, גם עם הכרות מלאה, מעמיקה של כיצד הדברים נראים מזווית הראייה של הממשלה ושל העבודה בתחומים האלה כשר.

יריב לוין: ולכן אני חושב שהצירוף הזה של הניסיון העצום, המחויבות העמוקה באמת – הנושא הזה הרי באמת בוער בעצמותיך – והפרספקטיבה הנוספת הזאת שאתה מביא כשר – אני לא חושב שיש איזשהו תקדים ליושב-ראש ועדה שמגיע עם מטען כזה לתפקיד שלו.

יריב לוין: אני בטוח שהקדנציה הזאת, למרות שהרף שכבר ישנו כאן הוא רף מאוד גבוה, תהיה קדנציה של שיאים חדשים של דאגה לאנשים בתקופה הנוכחית, המורכבת, הלא פשוטה, שרבים מאזרחי ישראל חווים.

יריב לוין: אז, חיים, אני באמת רוצה לאחל לך הצלחה גדולה.

חיים כץ: תודה.

יריב לוין: ונתברך בעשייתך, ובכלל בכל העשייה של כל מי ששותף כאן לעבודת הוועדה.

חיים כץ: איך המתכונת עכשיו – אני מדבר או הם מדברים?

איתן גינזבורג: עכשיו אתה היושב-ראש, ואתה תדבר.

יריב לוין: יש סיכוי שאתה תדבר, כי אנחנו פשוט מוכרחים להמשיך.

איתן גינזבורג: אנחנו צריכים להמשיך לעוד ועדות.

חיים כץ: טוב, אם אני אדבר, אז אני אדבר.

חיים כץ: כשהחלטתי שאני לא הולך להיות יותר שר בכנסת העשרים-ושלוש היה ברור לי שאם אני רוצה לעשות משהו בכנסת ולתרום לאוכלוסיות המוחלשות במדינת ישראל, אני חייב לחזור לשולחן ועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: פניתי ליריב.

ספרי לי על זה.

חיים כץ: והוועדה הזאת היא לכל התקופה.

חיים כץ: היא לא מפוצלת ולא לקחו ממנה כלום.

חיים כץ: ואני שמח לחזור.

חיים כץ: אני שמח לחזור לפה ולמצוא פה את רוב הצוות שהיה.

חיים כץ: יש מנהלת ועדה חדשה, ענת, במקום וילמה המיתולוגית.

ירדנה מלר-הורוביץ: כבר לא חדשה.

חיים כץ: היא חדשה.

איתן גינזבורג: בשבילו היא חדשה.

חיים כץ: בשבילי היא חדשה.

חיים כץ: ואני גם אשם לא קטן שהיא בתפקידה.

חיים כץ: כי היא ראויה.

חיים כץ: כי היא ראויה.

חיים כץ: פה אנחנו עושים דברים ראויים.

חיים כץ: אין פה שום דבר שבא בקטע מפלגתי: אני בדעה כזאת.

חיים כץ: פה בוועדה אין דברים כאלה.

חיים כץ: ושמחתי לראות את נעה בן שבת.

חיים כץ: היא יועצת משפטית לעילא ולעילא.

חיים כץ: ואת הצוות.

חיים כץ: ואת מעיין.

חיים כץ: את אתי לא ראיתי היום בבוקר.

חיים כץ: יש כאלה שאני לא מכיר.

חיים כץ: בוועדה הזאת, בשביל החדשים, אנחנו חוקקנו 180 חוקים בכנסת בקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: אנחנו נגענו בכל המגוון האפשרי של האוכלוסיות במדינת ישראל.

חיים כץ: אם נשות צה"ל יכולות להתחתן ולקבל גמלה – חוק שחיכה 62 שנה פה בוועדה.

חיים כץ: אם יתומים משני הורים מפעולות איבה מקבלים קצבאות – פה בוועדה.

חיים כץ: אם לגמלאים של צה"ל שינוי את שיטת ההצמדה – פה בוועדה.

חיים כץ: אם אי-אפשר לנצל עובדי קבלן – פה בוועדה.

חיים כץ: הלכנו למספר חוקים דרקוניים.

חיים כץ: היה חשוב לנו לנסות ולשפר את איכות החיים של האזרחים.

חיים כץ: הפקידים הממשלתיים לא אהבו לבוא לפה בדרך כלל.

חיים כץ: זאת האמת.

חיים כץ: כי אנחנו בזמן שאול של ארבע שנים.

חיים כץ: ובזמן השאול הזה, אם אנחנו לא מגיעים למטרות, אז לא עשינו כלום.

חיים כץ: זה שחור-לבן.

חיים כץ: כי אם העברתי חוק בקריאה ראשונה, ואחר כך צריך להיות עליו רציפות; או אם כתבו תקנות ואנחנו לא סובלים את זה – אז לא עשינו כלום.

חיים כץ: אני כשר העבודה והרווחה הכנסתי יד לבוץ: אחרי 70 שנים למגר את תאונות העבודה.

חיים כץ: וכתבנו תקנות, והלכנו למהלכים, ואני בטוח שהשנה הזאת תאונות העבודה ונפילות מהבניין ירדו דרמטית.

חיים כץ: כולם בטלוויזיה הלוא מצפים, אנחנו גם אנשים פוליטיים ורצים קצת לתקשורת – שאם אנחנו כותבים משהו, אז עשינו משהו מחר בבוקר.

חיים כץ: תרבות לא משנים בשעה.

חיים כץ: ופה, בוועדה הזאת, אני רוצה להגיד במה אני מתכונן לגעת.

חיים כץ: הגדרתי לעצמי מספר מטרות: להעלות את ציבור הגמלאים מקבלי הבטחת הכנסה.

חיים כץ: יש במדינת ישראל 194,000 גמלאים, אזרחים ותיקים, גמלאים וגמלאיות, שמקבלים הבטחת הכנסה ונמצאים מתחת לקו העוני.

חיים כץ: ב-1.5 מיליארד שקלים לא יהיה אף גמלאי אחד מתחת לקו העוני.

חיים כץ: אני לא מדבר על עומק העוני.

חיים כץ: אבל לפי דוחות ה-OECD, אם אנחנו מעלים אותם מעל קו העוני, 194,000 איש, ואנחנו יודעים שאף אזרח ותיק לא יכול להיכנס ולרדת מתחת לקו העוני – מטרה.

חיים כץ: גמלאי מבטחים – ב-2003 המדינה הלאימה את קרנות הפנסיה.

חיים כץ: היום יש כ-400,000 גמלאים שכל הזמן מאוימים, כל ארבעה חודשים, שיפגעו להם בפנסיה.

חיים כץ: אני מקווה שעד סוף השנה הזאת, עד סוף 2020, אנחנו נסיר מהם את האיום הזה.

חיים כץ: אני יודע שמה שאני – אני לא נכנס לפרטים עכשיו – אבל אני יודע שאת מה שאני הולך לעשות לא יאהבו את זה.

חיים כץ: אבל אני לא באתי לפה לעבוד בשביל שיאהבו את זה.

חיים כץ: אבל מה שאנחנו נעשה יהיה צודק.

חיים כץ: אנחנו נצטרך לדחוף שיעשו תקנות על מנת למנוע ולצמצם את תאונות העבודה והנפילות.

חיים כץ: כשנכנסתי לתפקיד השר קראתי למנהלים ואמרתי להם: למה אין תקנות?

חיים כץ: אמרו לי: תראה, אנחנו כותבים.

חיים כץ: אמרתי: כמה תקנות אתם רוצים לכתוב?

חיים כץ: אמרו לי: 100.

חיים כץ: אמרתי: נראה לכם שזה סביר?

חיים כץ: אתם תכתבו מעל ל-100 תקנות, אנחנו נדון על זה שנה וחצי – נאשר אחד.

חיים כץ: כל חודש תגישו שלוש – כל חודש נאשר שתיים.

חיים כץ: תתחילו במה שחשוב, ונקבע לנו מסגרת.

חיים כץ: 40, 41, 42 אנשים שנופלים למותם כל שנה זה הרבה יותר מדי.

חיים כץ: ביטוח הלאומי על תאונות העבודה, בנפילות בתאונות עבודה, משלם כ-300 מיליון שקלים – הרבה יותר מדי.

חיים כץ: אני רוצה לגמור את זה.

חיים כץ: אני רוצה שהוועדה תיגע בתופעה של האלימות במשפחה, נשים וילדים.

חיים כץ: הקצנו לזה כסף.

חיים כץ: אני שומע עכשיו בתקשורת: הקצו 250.

חיים כץ: אני הייתי שר.

חיים כץ: אני נאבקתי.

חיים כץ: זה שאתה מביא כסף, זה שאתה מסכם על כסף, זה כמו יריב שעשה את ההסכם הקואליציוני.

חיים כץ: להגיע להסכמות לוקח שעה.

חיים כץ: להפוך הסכמה להסכם – זאת תורה.

חיים כץ: זה שהגעת להסכמות – הגעת להסכמות.

חיים כץ: זה שאתה לא מקבל את הכסף – אתה לא מקבל את הכסף.

חיים כץ: כי כל כסף שאתה לא מקבל חוזר לאוצר.

חיים כץ: והמטרה של האוצר היא לא לתת לך את הכסף.

חיים כץ: וכל חודש שהיא הרוויחה – אז הרוויחה, והיא לא נותנת להסיט כספים מסעיף זה לסעיף אחר.

חיים כץ: ואנחנו נצטרך לטפל בניין הזה.

חיים כץ: אני רוצה להיכנס לגירעון בקופות החולים.

חיים כץ: האוכלוסייה שלנו גדלה בסדר גודל של 2.5%-2.6% לשנה.

חיים כץ: בקפיטציה בקופות החולים אנחנו מקבלים 1.9.

חיים כץ: יש לנו 0.7 גירעון תחילתי.

חיים כץ: על 40 מיליארד שקלים זה 280 מיליון שקלים.

חיים כץ: כשאני מתחיל בגירעון של 280 מיליון שקלים – ואני לא נכנס לקטע של אזרחים ותיקים, כמה העלויות שלהם, כמה אשפוזים, ואני לא נכנס לקורונה; אנחנו לא נכנס לפה בקורונה.

חיים כץ: יש ועדת קורונה.

חיים כץ: היא תתעסק בקורונה.

חיים כץ: אנחנו לא נפלוש לשום נושא של ועדה אחרת.

חיים כץ: יחד עם זה, אנחנו לא ניתן, אדוני יושב-ראש הכנסת, לאף ועדה, לאף ועדה, לקחת נושאים שלנו.

חיים כץ: זאת אומרת, מפעלים במשבר – זה עבודה, זה לא ועדת הכנסת.

חיים כץ: אל על במשבר – זה לא ועדת הכספים.

חיים כץ: חברות בסגירה – זה לא ועדת הכספים.

חיים כץ: זה ועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: וסדר צריך להיעשות.

חיים כץ: ואני מקווה שלא נצטרך לבוא אליך הרבה ולהתווכח שם ולריב שם.

חיים כץ: כי אנחנו בוועדה הזאת – אני מסתכל על האנשים, אני רואה את היכולות, אני מכיר את הצוות, אני מכיר את הצוות המקצועי – אנחנו יכולים לטפל.

חיים כץ: וגם כשאתם דנים בקטע של חוק ההסדרים – יריב, אליך – כשאתם דנים בקטע של חוק ההסדרים, אני מאוד רוצה לקוות שהוא יהיה מצומצם.

חיים כץ: יחד עם זה, כל מה שנוגע לוועדה הזאת – יעבור לפה.

חיים כץ: ומה שאני מדבר עליו עכשיו זה הביטוח הלאומי.

יריב לוין: אני חושש שהתקציב יהיה מצומצם וחוק ההסדרים יהיה גדול.

יריב לוין: זה יהיה לנו אתגר מרכזי.

חיים כץ: תקשיב, אני לא רוצה להיות חבר קואליציה שמצביע נגדו.

חיים כץ: לא רוצה.

חיים כץ: הביטוח הלאומי, הגירעון בביטוח הלאומי, ההתנהלות של הביטוח הלאומי, כל נושא הביטוח הלאומי הוא חלק אינטגרלי של ועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: ואני לא רואה ואני לא חושב ששום וועדה – כמה שזה יהיה מעניין, סקסי בלשון החבר'ה, והם ירצו להתעסק – אנחנו לא ניתן שייתנו.

חיים כץ: דבר אחד אני יכול להבטיח לך: שאנחנו נהיה מוכנים לעבוד, נשקיע שעות, ביושר ובהגינות.

חיים כץ: ואם נצטרך, נשתמש ביועצים ובמומחים, וביחידת המחקר של הכנסת.

חיים כץ: ואנחנו לא נמשוך דברים.

חיים כץ: אנחנו נגע בנושא – נקדם אותו.

חיים כץ: נגע בנושא – נסיים אותו.

חיים כץ: לא נמשוך דברים.

חיים כץ: אז אני מודה לכם על האמון שנתתם לי.

ירדנה מלר-הורוביץ: בהצלחה רבה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

חיים כץ: אני מקווה שאני לא אאכזב אתכם.

חיים כץ: הוועדה הזאת הייתה ועדה מגובשת לא רק בעבודה שלה, בנושאים של הוועדה.

חיים כץ: היא הגיעה לגיבוש כזה שזה התבטא בבחירות לנשיא כשהצבענו לרובי ריבלין כל חברי הוועדה מכל מפלגות הבית.

חיים כץ: גם אם המפלגות שלהם, גם אם המפלגות שלהם החליטו כהחלטה מפלגתית לא לתמוך ברובי ריבלין, כולם חתמו לו: אילן גילאון, ושלי יחימוביץ', וליצמן, ואני, וכל אלה שישבו פה – ובכוונה אמרתי שמות – וכולם חתמו, כי העבודה המשותפת והביחד יוצרים אמון בין החברים שזה מתבטא אחר כך הרבה-הרבה מעבר לדיון שמתבצע כאן.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, אני ממש מרגיש חלק מהקואליציה עכשיו.

חיים כץ: בנושאים האלה אתה תהיה חלק מהקואליציה.

אורלי פרומן: בנושאים האלו.

משה אבוטבול: חיים, אני רוצה לאחל לך הצלחה.

משה אבוטבול: יש לי ועדת קורונה, מחכים שם.

חיים כץ: עוד שנייה אחת.

חיים כץ: עוד שנייה אחת.

חיים כץ: דבר אחד.

חיים כץ: כל אחד יוכל להביע את דעתו.

חיים כץ: אני לא יודע, אתם עבדתם בוועדות אחרות.

חיים כץ: אף אחד לא יתפרץ לדברים של השני.

חיים כץ: כל אחד יכול להגיד פה מה שהוא רוצה.

חיים כץ: לא תהיה פה סתימת פיות.

חיים כץ: כל אחד יגיד מה שהוא רוצה, גם אם אף אחד בחדר לא רוצה לשמוע.

חיים כץ: כולם ישמעו.

חיים כץ: יביע את דעתו.

חיים כץ: ילחם על דעותיו ויעשה כפי שהוא חושב שצריך להיות.

חיים כץ: ככה זה יהיה.

חיים כץ: אני אשמור על כל אחת ואחד, לא מעניין מאיזו מפלגה הוא.

משה אבוטבול: אז הינה, אני רוצה לאחל לך הצלחה ושתצליח בתפקיד.

חיים כץ: מי אדוני?

משה אבוטבול: "מי אדוני?".

חיים כץ: תציג את עצמך לפרוטוקול, משה.

משה אבוטבול: "מי אדוני?

משה אבוטבול: " כששלחת לי כסף ממשרד הרווחה לא שאלת מי זה.

חיים כץ: משה, משה.

משה אבוטבול: כן, כן.

משה אבוטבול: משה אבוטבול.

משה אבוטבול: חבר הכנסת מטעם ש"ס.

חיים כץ: אני רוצה להסביר לך.

חיים כץ: פה יושב בן אדם, רושם פרוטוקול.

משה אבוטבול: הוא רושם.

חיים כץ: הוא לא יודע.

חיים כץ: הוא לא יודע איך אתה מציג את עצמך.

משה אבוטבול: טוב.

משה אבוטבול: אז הינה, תרשום: משה אבוטבול.

משה אבוטבול: אמסגנלהו (אמהרית: אני מודה לך).

חיים, אפשר מילה אחת?

חיים כץ: משה, הבנת?

חיים כץ: כל פעם יש רושם פרוטוקול, שידע.

חיים כץ: שיהיה מסודר.

משה אבוטבול: כן, כן.

משה אבוטבול: פעם, פעמיים הוא ידע.

חיים כץ: לא, הם מתחלפים.

משה אבוטבול: אה, מתחליפים.

משה אבוטבול: שיהיה בהצלחה, מותק.

משה אבוטבול: אמסגנלהו.

ברשות היושב-ראש, יש לנו הצבעה.

חיים, יש לי הצבעה כיושב-ראש ועדת החוקה ב-11:15 בדיוק.

חיים כץ: דבר לפרוטוקול: שם, תפקיד.

אז אם ירשו לי חבריי - - -

אוסאמה סעדי: אתה, ואני אחריך.

אתה אחריי, כי אתה צריך לבוא להצביע נגדי, כמובן.

אוסאמה סעדי: כן, בגלל זה.

אני לא יודע, למי שלא שם לב, אתה לקחת את דברי הברכה שכל אחד אומר בהתרגשות וכו' והפכת את זה לישיבת עבודה עם היושב-ראש.

העברת לו כבר את כל המסרים.

תאמין לי, אף אחד לא יגע לך בשום דבר שהוא שלך.

המסר עבר.

אבל אני רוצה לומר דבר אחד.

בתור אחד שלא היה חבר פעיל כאן – פעיל כן, אבל לא חבר.

חיים, זה כמו שנאמר על משה רבינו: וירא בסבלותם...

נתן עיניו וליבו בצרתם של ישראל.

חיים גם כשהוא תמיד אומר שמצבו האישי הוא ברוך השם, ואני מאחל לך גם הלאה שיהיה - -

חיים כץ: יהיה.

- - אף פעם לא זנח את האנשים הקטנים, את האנשים הסובלים.

בטבע, ב-DNA שלו הוא לא מוכן, זה לא משהו שהוא חשב והחליט שזה מה שהוא הולך לעשות; הוא עושה את זה באופן טבעי.

אתה חזרת לאקווריום הזה שעשית בו כל כך הרבה דברים טובים.

אחד מ-180 חוקים שהעברת כאן היה גם חוק שלי לגבי חופשת לידה לאימהות לפגים.

כשעשינו את זה הייתי חבר אופוזיציה.

לא האמנתי שאני מצליח להעביר את החוק הזה.

והיושב-ראש היה מקסים.

אני מאחל לך הרבה סיעתא דשמיא.

אני מאחל לך שתמשיך לעשות רק טוב לעם ישראל.

ואני בטוח שאנשים פה – אני לא יודע אם המילה "ייהנו" זה בדיוק המקום המתאים – אבל יצאו עם הרבה סיפוק בסוף יום עבודה.

תודה רבה לך.

בהצלחה גדולה.

חיים כץ: תודה, תודה.

אוסאמה סעדי: אפשר?

חיים כץ: אוסאמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני לא הייתי בקדנציה שלך כיושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כי אני נכנסתי לכנסת בכנסת העשרים.

אוסאמה סעדי: אבל אתה כיהנת בתפקיד של שר העבודה והרווחה.

אוסאמה סעדי: ואני יכול להעיד, ואני באתי היום להגיד לך, וגם הצבענו פה-אחד כולנו בשבילך, שאתה היית שר ששמע ודאג לכל הקבוצות.

אוסאמה סעדי: ואני יכול להעיד על החברה הערבית, שבאמת אתה עשית מעל ומעבר בכל מה שקשור לתקציבים, למעונות יום, לקצבאות.

חיים כץ: פתיחת סניפים של הביטוח הלאומי.

אוסאמה סעדי: סניפי הביטוח הלאומי, הנגשת השירותים באמת, וגם העלינו את הקצבאות של הנכים.

אוסאמה סעדי: אתה זוכר שאז ההסכם היה – אני מקווה שאת הפעימה האחרונה אנחנו כבר - - -

חיים כץ: בשבוע הבא, ביום רביעי יש דיון.

אוסאמה סעדי: יש דיון כבר?

אוסאמה סעדי: אז אתה מתחיל לעבוד.

אוסאמה סעדי: אז זה גם חשוב, כי מגיעה הפעימה האחרונה לבעלי הצרכים המיוחדים.

אוסאמה סעדי: אנחנו כבר לא קוראים להם קצבאות נכים, אלא קצבאות של בעלי מוגבלות.

אוסאמה סעדי: אתה נגעת בדברים שלך באמת בכל הקשת של נושאים.

אוסאמה סעדי: גם העניין של תאונות עבודה – לא יכול להיות שאנחנו בשנת 2019 כמעט הגענו ל-100 הרוגים בתאונות עבודה, מחציתם בענף הבניין.

אוסאמה סעדי: יש את ההסכם בין ההסתדרות לבין – שאתה היית גם אחד מהשושבינים שלו – אבל זה בשטח לא מיושם.

אוסאמה סעדי: אנחנו כל יום שומעים – אתמול, שלשום – על עוד הרוגים ועל עוד הרוגים בתאונות עבודה.

אוסאמה סעדי: כל העניין הזה של קצבאות הביטוח הלאומי, אם זה קצבת זקנה, ואם זה קצבת נכות מעבודה – זה בושה וחרפה שאנחנו מדברים על קצבאות בסכומים כאלה.

אוסאמה סעדי: אלה סכומי עוני.

אוסאמה סעדי: ואני מקווה שאנחנו באמת בעזרתך – אתה דיברת על 180 חוקים בקדנציה אחת.

אוסאמה סעדי: הלוואי שנגיע - - -

חיים כץ: שתיים.

אוסאמה סעדי: שתי קדנציות?

חיים כץ: שתי קדנציות.

חיים כץ: שתי קדנציות רצפות.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו רוצים להגיע ל-100 חוקים חברתיים בתחומי עבודה, בתחומי בריאות, בתחומי רווחה.

אוסאמה סעדי: גם אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת להודות ליושב-ראש הוועדה הקודם שעשה עבודה.

אוסאמה סעדי: ואני לא הייתי חבר בוועדת העבודה והרווחה בקדנציה הקודמת.

חיים כץ: אחת מהוועדות החשובות.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שהפעם אני אהיה כן חבר בוועדת העבודה והרווחה.

אוסאמה סעדי: אבל מגיעים כל הכבוד וכל המחמאות ליושב-ראש הקודם, חבר הכנסת לשעבר אלי אלאלוף, שעשה עבודה מצוינת.

אוסאמה סעדי: גם לצוות הוועדה המדהים.

אוסאמה סעדי: ואנחנו נקווה לשיתוף פעולה.

אוסאמה סעדי: בהצלחה.

חיים כץ: תודה.

אוסאמה סעדי: אני הולך להצביע.

חיים כץ: אורלי.

אורלי פרומן: תודה.

אורלי פרומן: אני אורלי פרומן, חברת כנסת מהכנסת העשרים-ואחת.

אורלי פרומן: זאת אומרת, זו הפעם הראשונה שבעצם אני נכנסת לוועדה.

אורלי פרומן: הייתי חברה בוועדות בתקופות הביניים, מה שנקרא.

אורלי פרומן: אבל אני מכירה היטב את השירות הציבורי, והייתה לי הזכות לשבת פה כמנכ"לית יותר מפעם אחת בחדרי הוועדות.

אורלי פרומן: קודם כול, אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב-ראש, ומאחלת לך שבאותו מרץ שעשית את כל פועלך עד היום, תשקיע ונשקיע ביחד בוועדה הזו, כי הוועדה הזאת, בעיניי – שאני ביקשתי להיות חברה בה; אני ביקשתי; היה לי חשוב – נוגעת בתחומים מאוד משמעותיים לא רק לאוכלוסיות המוחלשות, אלא גם לכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל.

אורלי פרומן: וזו השפעה דרמטית על חיי היום-יום.

אורלי פרומן: בסוף האזרח חי את היום-יום שלו.

אורלי פרומן: טוב לו.

אורלי פרומן: יש לו שירות, הוא מקבל שירות מהמדינה.

אורלי פרומן: הוא עובד.

אורלי פרומן: הוא משתכר.

אורלי פרומן: הוא ניהנה ממה שיש לו.

אורלי פרומן: ובסופו של דבר אנחנו יכולים – בהחלטות גם משמעותיות וגם בתיקונים כאלו ואחרים שנחליט ביחד – להשפיע לטובה על כלל האזרחים במדינת ישראל בתחומי עבודה והרווחה.

אורלי פרומן: ואני רוצה לשים דגש על נושא הבריאות.

אורלי פרומן: יש לנו את מערכת הבריאות תחתנו.

אורלי פרומן: מצד אחד באמת שאפו גדול ומחאנו כפיים לצוותים הרפואיים בתקופה האחרונה.

חיים כץ: פה בוועדה העלו את גיל תרומת ביציות עד גיל 54.

אורלי פרומן: אבל אנחנו יודעים שבתוך המערכת עצמה - - -

חיים כץ: ובנק דם טבורי פרטי וזה.

חיים כץ: הו-הו, מה עשינו פה.

חיים כץ: קנביס רפואי.

אורלי פרומן: מעולה.

אורלי פרומן: אז משם אנחנו נמשיך הלאה, כי אנחנו יודעים שיש הרבה מה לעשות גם במערכת הבריאות.

אורלי פרומן: כי בסופו של דבר היא נותנת שירות לכלל האזרחים.

אורלי פרומן: אני אשמח שגם ביחד כוועדה נעשה ביקורים בשטח, במקומות שנחשוב שראוי לראות גם בעיניים ולא רק לשמוע את האנשים פה.

אורלי פרומן: אני אשמח מאוד לקחת חלק פעיל בדיונים ובהכנות לדיונים.

אורלי פרומן: הנושאים האלה מאוד מאוד חשובים.

אורלי פרומן: אני באה מהשירות הציבורי, אמנם בעיקר מתחום החינוך, אבל חינוך נושק לרווחה ולבריאות ולעבודה, נושק להרבה מאוד תחומים.

אורלי פרומן: והדבר האחרון – מכוון שכולנו הרי חברים ביותר מוועדה אחת, ואני חושבת שחברות בוועדה זו מחויבות, זו מחויבות.

אורלי פרומן: אני אומרת לך כמי שהייתה פה כמנכ"לית יושבת, וחברי הכנסת היו באים, נכנסים, יוצאים, נכנסים, יוצאים.

אורלי פרומן: אני חושבת שעבודה רצינית היא נוכחות סדירה בוועדה תוך מעקב אחר נושאים שאנחנו נדון בהם.

אורלי פרומן: אז אם – הלכו איתן ויריב, אבל אני משערת שאפשר, על פי חיתוך של חברויות שלנו בוועדות השונות, ליצור מצב שנוכל להיות כל אחד בשתי הוועדות שלו, לפחות שתיים, בדרך כלל יש כאלה גם יותר.

חיים כץ: אין דבר כזה.

אורלי פרומן: אין דבר כזה, אבל - - -

חיים כץ: אין דבר כזה, כי הכנסת עובדת באותו יום באותה שעה.

אורלי פרומן: אני יודעת.

אורלי פרומן: אני יודעת.

חיים כץ: אורלי, עכשיו לא פורמלי כזה.

חיים כץ: אני 21 שנה בכנסת.

חיים כץ: להוציא שהייתי בוועדת הכספים במקביל לוועדת העבודה והרווחה, כי הייתי יושב-ראש תת-ועדה בנושא הפנסיה בוועדת הכספים; ואם לא הייתי חבר, אז לא הייתי יכול להיות יושב-ראש תת-ועדה – תמיד הייתי בוועדה אחת.

חיים כץ: כי לא רציתי שיבואו ויגידו לי: תקשיב, אתה נרשמת לוועדה לשלום הילד או לוועדת הכלכלה, ולא נוכחת אף פעם.

חיים כץ: אף פעם.

חיים כץ: אז אני אבוא ואתחיל להסביר למה לא נוכחתי.

חיים כץ: אבא שלי אמר לי: יש שני סוגי אנשים – אימא שלי אמרה – יש מצליחים ויש מסבירים.

חיים כץ: למה אני צריך להסביר למה לא הייתי.

חיים כץ: פה אני הייתי ואני נוכח ואני בסדר.

אורלי פרומן: בסדר.

אורלי פרומן: אבל אתה יודע שהמציאות של חלוקת חברויות בוועדה גם - - -

חיים כץ: עובד כאן מרכז הקואליציה-ועדת הכספים.

חיים כץ: הוא לא יהיה פה.

חוה אתי עטייה: זו בעיה אבל.

חיים כץ: הוא לא יהיה.

חיים כץ: הוא לא יכול להיות.

חיים כץ: כי הוא עובד שם והוא מרכז, והוא לא יהיה בוועדה.

אורלי פרומן: לא, אבל אנחנו נצטרך – בסדר.

חיים כץ: אנחנו ועדה קטנה, אז ביקשתי 11.

חיים כץ: לצערי, הוא בנה ל-15.

חוה אתי עטייה: חיים, לסכם לכם את הנושא.

חוה אתי עטייה: יש שלושה ימים בשבוע - - -

אורלי פרומן: נצטרך לתמרן.

אורלי פרומן: אני חושבת שאנחנו פה בוועדה ובדיונים, והרציפות היא מאוד מאוד משמעותית וחשובה, בעיניי, כחברה.

אורלי פרומן: אעשה את המקסימום.

אורלי פרומן: אני מאחלת לכולנו הרבה הצלחה.

אורלי פרומן: ואני באמת בכל דבר ועניין אשמח להיות שותפה לדיונים.

אורלי פרומן: בהצלחה.

חיים כץ: סופר, בבקשה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, זו גם אווירה חגיגית.

חיים כץ: לפרוטוקול, תגיד לו את השם.

אופיר סופר: אני אופיר סופר.

אופיר סופר: אני אומר: מכוון שזו אווירה חגיגית, אז מותר גם להגיד דברים טובים.

אופיר סופר: אז אני באמת שמח להיות בוועדה הזאת.

אופיר סופר: אני שמח להיות בוועדה הזאת בראשותך.

אופיר סופר: אני חושב שאתה איש של אנשים, וזה בא לידי ביטוי הן בתוכן של הדברים והן באנרגיות שאתה מכניס, ואיך שאתה מניע.

אופיר סופר: להסתכל עליך, אני אומר: בוא'נה, אחד מהוותיקים פה, במשכן הזה.

אופיר סופר: הלוואי שלכל הצעירים היו כאלו אנרגיות, כזו חדות וכזו נחישות.

אופיר סופר: אני באתי לפה גם כדי ללמוד, גם כדי להתברך בעבודה המבורכת שלך, וגם כדי להיות שותף.

אופיר סופר: זו בהחלט, הייתי אומר, הוועדה המרכזית עד כדי היחידה שלי.

אופיר סופר: ואני פה בשביל לעבוד קשה.

אופיר סופר: ובעזרת השם לחדד את המטרות החשובות שדיברת עליהן ולהביא גם קצת מעולמי.

אופיר סופר: זהו.

אופיר סופר: ברכה והצלחה.

חיים כץ: אתי, מה רצית רק להגיד על הוועדות?

חוה אתי עטייה: אני רוצה שני דברים.

חוה אתי עטייה: אחד – ברכה - - -

אורלי פרומן: אתי, סליחה, אני בדיוק רצה לבחור יושב-ראש ועדה גם.

אורלי פרומן: להתראות.

חוה אתי עטייה: אני רוצה לאחל לך ברכה והצלחה בתפקידך החדש.

חיים כץ: חדש-ישן.

חוה אתי עטייה: נכון, חדש-ישן.

חוה אתי עטייה: אני מלווה את חיים כברת דרך ארוכה בתפקידיי בתעשייה האווירית, בארגון העובדים וכראש מטה ויועצת לענייני ביטוח לאומי במשרד העבודה והרווחה.

חוה אתי עטייה: אני סמוכה ובטוחה שחיים יעשה רבות למען האוכלוסיות המוחלשות.

חוה אתי עטייה: חיים בגובה העיניים.

חוה אתי עטייה: לעבוד עם חיים זה אתגר מאוד מאוד גדול, זו חוויה מאוד.

חוה אתי עטייה: אני מאחלת לכולנו שתהיה לנו עבודה פורייה, שיהיה שיתוף פעולה מלא.

חוה אתי עטייה: רציתי להגיד – יש לנו שלושה ימים בשבוע: שני, שלישי, רביעי.

חוה אתי עטייה: למה לא ניתן לעשות – נניח, אני נרשמתי לשלוש ועדות וכל הוועדות מכהנות באותה שעה – למה לא ניתן לעשות – יום שני יש מ-09:00 עד המליאה, שני עד המליאה – למה אי-אפשר איזה סנכרון וללכת לעשות שכן נוכל למצות מוועדה לוועדה?

חיים כץ: אני אסביר לך.

חוה אתי עטייה: בבקשה.

חיים כץ: אנחנו עכשיו בשלב חדש ואין הרבה נושאים.

חיים כץ: בימים שיש נושאים יתחילו פה בוועדה – הוועדה הזאת תהיה מפונקת.

חיים כץ: היא לא תתחיל ב-08:00, והיא גם לא תתחיל ב-09:00.

חיים כץ: תתחיל אחרי זה, אבל היא תעבוד עד המליאה.

חוה אתי עטייה: נכון.

חיים כץ: אז היא תעבוד עד המליאה.

חיים כץ: ו-ועדת הכספים תעבוד עד המליאה.

חיים כץ: וכל הוועדות יעבדו את מלוא השעות שנותנים להן, כי אחרי ההתחלה צצים נושאים והרבה נושאים והרבה בעיות, ויושבים ודנים, ואין, אי-אפשר להתפצל לשני חלקים.

חיים כץ: זאת אומרת, הלהיטות של חברי הכנסת להיות גם פה וגם פה וגם פה לא עובדת.

חוה אתי עטייה: לא.

חוה אתי עטייה: אבל יש גם ימי ראשון וחמישי פנויים.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: יום חמישי זה יום לשוק.

חיים כץ: יום שוק.

חוה אתי עטייה: אני לא יודעת.

חוה אתי עטייה: בסדר, גם יום ראשון יהיה.

חיים כץ: יום קניות.

חוה אתי עטייה: טוב.

חוה אתי עטייה: אנחנו מקווים – לי יש הרבה-הרבה חוקים, רובם מתמקדים בנושא רווחה וחברה, ביטוח לאומי.

חיים כץ: אין לך אף חוק.

חיים כץ: אתי, אין לך אף חוק.

חוה אתי עטייה: כרגע לא.

חיים כץ: אבל שיהיה לך, נדבר.

חוה אתי עטייה: אבל בזכותך ובעזרתך – אתה תעזור לקדם אותם.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: סופר, אני יכול אותך דקה.

אופיר סופר: בטח.

>> קריאה: אז תנעל את הישיבה.

חיים כץ: אה, תודה רבה.

חיים כץ: היום הראשון ביוני, שני בשבוע.

חיים כץ: ישיבה ראשונה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ננעלת.

חיים כץ: תודה רבה על ההשתתפות.

חיים כץ: תודה רבה על הבחירה.