הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בהארכת תוקף חוק האזרחות והכניסה לישראל, כנסת 23, פרוטוקול מספר 1, 2020-06-01 08:30

צבי האוזר: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הוועדה המשותפת, ועדת החוץ והביטחון וועדת הפנים והגנת הסביבה – נכון?

צבי האוזר: זה השם המלא – בדיון בהתאם לסעיף 5 לחוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), תשס"ג–2003.

צבי האוזר: נדון היום בהארכת תוקף החוק בצו באישור של הכנסת עד ה-16 ביוני 2021, וזאת על פי בקשת הממשלה, על פי החלטת הממשלה מיום 6 במאי השנה.

צבי האוזר: אני רק רוצה להזכיר לחברים ולמי שצופה בנו שהחוק מגביל את הוראת השעה, המגבילה את שיקול הדעת של שר הפנים ליתן אזרחות ורישיונות ישיבה בישראל במקרים של איחוד משפחות עם תושבי - - -

אוסאמה סעדי: מה הוא עושה?

אוסאמה סעדי: מגביל?

צבי האוזר: מגביל את שיקול הדעת.

אוסאמה סעדי: זאת מילה עדינה מאוד.

אוסאמה סעדי: אוסר.

אוסאמה סעדי: מה זה מגביל?

צבי האוזר: מגביל את שיקול הדעת.

אוסאמה סעדי: בוא נדבר תכלס.

אוסאמה סעדי: כשאתה מציג את זה - - -

צבי האוזר: אשמח לתת לך זכות דיבור על פי סדר הדברים, ואשמח לוודא שלא יפריעו.

צבי האוזר: ואני אשמח שתוודא שגם אתה לא תפריע לאחרים.

אוסאמה סעדי: כמובן.

צבי האוזר: החוק מגביל את שיקול דעת שר הפנים לתת אזרחות ורישיונות ישיבה בישראל במקרים של איחוד משפחות עם תושבי אזור יהודה ושומרון, חבל עזה, איראן, לבנון, סוריה ועיראק, לאנשים, כפי שהוגדרו גם בדיונים משפטיים, בעתירות לבג"ץ, ללא זיקה למדינה או שהייתי מוסיף, לעיתים עם זיקה עוינת למדינת ישראל.

צבי האוזר: על פי החלטת הממשלה כאמור מה-6 ביוני יש צורך להאריך את תוקף החוק, וזאת על בסיס חוות דעת עדכנית של גורמי הביטחון כפי שהוצגה לממשלה.

צבי האוזר: יש לחוק חריגים וסייגים.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב, נקבל מספרים כמה התחתנו עם מעיראק ומאיראן?

צבי האוזר: נראה.

צבי האוזר: יש לחוק חריגים וסייגים לגבי בני זוג תושבי אזור יהודה ושומרון מגיל 35 ומעלה או תושבת שמלאו לה 25 ומעלה; וכן היתרים לגבי ילדים עד גיל 14; והסדרים נוספים לילדים או לצעירים מגיל 14 עד 18; וכן במקרים הומניטריים מיוחדים.

צבי האוזר: ככלל, אנחנו דנים בהתנגשות בין שני עקרונות יסוד.

צבי האוזר: עיקרון המעוגן במסגרת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, את הזכות להקים משפחה, מול עיקרון יסוד של הזכות לחיים ולביטחון של אזרחים החשופים לטרור בשל אפשרויות – שבשנים האחרונות ראינו שהן אפשרויות מוכחות שחוזרות ונשנות – של הסתייעות באותם בני משפחה שמנצלים חופש תנועה לביצוע פיגועי טרור.

צבי האוזר: לחוק, להוראת השעה תכלית ביטחונית, ועל הוועדה להשתכנע שהנסיבות הביטחוניות מצדיקות את המשך הארכת תוקפו, או כפי שנדמה לי ציטט או קבע זאת השופט מלצר בדיון בבג"ץ: מוטב להישמר מאשר להצטער.

צבי האוזר: אציין שבין השנים 2015 ל-2019 על פי הנתונים שהוצגו בפנינו - -

סמי אבו שחאדה: אחרי המשפט הזה גם לא צריך דיון.

צבי האוזר: - - היו 88 אנשים שמעורבים בטרור, שהם שוהים בארץ בשל איחוד משפחות או שהם דור שני, ילדים של מאוחדי משפחות.

צבי האוזר: אציין דבר נוסף, למיטב ידיעתי אין תופעה שכיחה של איחוד משפחות כאשר מימוש זכות המשפחה מתממשת בצד השני של הגבול.

צבי האוזר: התופעה כאמור דנה בשיקול של הקמת משפחה, אבל ככל הנראה יש נטייה מאוד ברורה לקיים את אותו עיקרון של איחוד משפחה דווקא מישראל על פי היקף הבקשות, ויתכן שיש בדברים שיקולים נוספים.

צבי האוזר: בית המשפט נתן דעתו שהזכות החוקתית לחיי משפחה איננה משתרעת כדי מימוש הזכות בישראל דווקא, וזה פחות או יותר גדר הדיון העומד בפנינו.

צבי האוזר: אבקש ראשית מאנשי משרד הפנים – חגית צור, בזום?

אוסאמה סעדי: לפני זה, אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר.

צבי האוזר: אסיים את סבב הדוברים ואשמע אותך, בסדר?

צבי האוזר: דקה.

אוסאמה סעדי: לא, לפני הדוברים.

צבי האוזר: אני לא נותן זכות דיבור, אני רק מספר או מגדיר את גדר הדיון.

צבי האוזר: נשמע קודם ממשרד הפנים את חגית צור ונעמה פלאי; לאחר מכן את נציגי משרד ראש הממשלה – עורך דין ש' מהיועץ המשפטי לממשלה, ויערה קדם ממחלקת המחקר; לאחר מכן אבקש התייחסות ממשרד המשפטים – אביטל שטרנברג ראש תחום ייעוץ, והדר אפטרמן; וממשרד הביטחון – רב סרן ענבל ממן ראש מדור תיאום אזרחי במתפ"ש; לאחר מכן אבקש השתתפות של המוזמנים: עאליה זועבי ממרכז מוסאוא; עורכת דין סאוסן זהר ממרכז עדאלה; ומהמוקד להגנת הפרט עורך דין דניאל שנהר; ולאחר מכן תהיה התייחסות של חברי הכנסת.

צבי האוזר: בבקשה, רצית להתייחס, קודם הערה לסדר.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, ההקדמה שלך למעשה כמעט הייתי אומר שמייתרת את הדיון, אתה כבר קבעת שמדובר בתכלית ביטחונית ונתת מספרים.

אוסאמה סעדי: למעשה לפי מה שאתה אומר לא צריך לקיים שום דיון.

סמי אבו שחאדה: נכון, הדיון מיותר לגמרי.

אוסאמה סעדי: בוא נצביע ונלך הביתה.

סמי אבו שחאדה: עדיף - - -

אוסאמה סעדי: אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש, ואת היועץ המשפטי של הוועדה, קיבלנו כאן את בקשת הממשלה, ובבקשה כתוב "החלטה מס' 5053 מיום 6 במאי 2020", ו"בהתאם לסעיף 3ד לחוק, ועל בסיס חוות דעת עדכנית של גורמי הביטחון המוסמכים".

אוסאמה סעדי: אז אני חושב שמאחר שאמרת שהתכלית של כל החוק הזה היא תכלית ביטחונית, אנחנו זכאים, ואנחנו מבקשים ועומדים על זה, לקבל את חוות הדעת הזאת של גורמי הביטחון על מנת שנוכל גם לחקור אותם, ואני מבקש לחקור אותם.

אוסאמה סעדי: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אתה יו"ר חדש, עוד מעט תיבחר כיו"ר חדש לוועדת החוץ והביטחון, אבל יושב כאן היושב-ראש הקודם של הוועדה חבר הכנסת אבי דיכטר, שבזמנו בכנסת העשרים קיימנו דיון על ההארכה, והגיעו נציגי השב"כ לפה לוועדה ושמענו אותם ושאלנו אותם שאלות.

אוסאמה סעדי: אחרת, אם כל העניין הזה הוא רק למראית עין כאילו לקיים דיון אז חבל על הזמן.

אוסאמה סעדי: אני שואל אותך, חוות הדעת העדכנית נמצאת בפנינו?

אוסאמה סעדי: תוצג בפנינו?

צבי האוזר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, נשמע את נציגי משרד ראש הממשלה.

קריאה: חילקנו אותה.

צבי האוזר: חילקנו גם את מצע הנתונים, הוא מוצג בפני חברי הוועדה.

אוסאמה סעדי: לא קיבלנו כלום, לכן אני שואל.

מירי פרנקל-שור: תכף נראה מה קורה.

אוסאמה סעדי: קראנו את כל החומר, כדרכנו.

צבי האוזר: מי אחראי על חלוקת החומר?

צבי האוזר: מנהל הוועדה?

צבי האוזר: נציג את הדברים בהתאם לצורך.

צבי האוזר: משרד ראש הממשלה.

סמי אבו שחאדה: לא קיבלנו את החומר, איך נדון בו?

אוסאמה סעדי: אבל, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים להתכונן, ללמוד את הנתונים, לשאול אותם.

אוסאמה סעדי: אני לא יכול לשמוע ולשאול את נציגת משרד הפנים או את נציגי משרד ראש הממשלה כאשר אין בידינו את הנתונים.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: זה לא דיון.

אפרת מורלי: הנתונים נשלחו כבר אתמול.

אוסאמה סעדי: לא קיבלנו שום דבר.

סמי אבו שחאדה: לאן הם נשלחו?

אוסאמה סעדי: לאן?

אוסאמה סעדי: אנחנו חברי ועדה לא קיבלנו כלום, מישהו קיבל?

אוסאמה סעדי: מרב, קיבלת?

מרב מיכאלי: אני לא, אבל אני לא חברת ועדה.

אוסאמה סעדי: אני חבר ועדה, לא קיבלתי כלום.

אוסאמה סעדי: קיבלתי רק מסמך ואת החומר שהצגתי.

עידו בן יצחק: הנתונים לא נשלחו, אבל הם מחולקים.

צבי האוזר: מחולקים ברגע זה.

אוסאמה סעדי: נו, באמת.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, הרי בשביל שיהיה באמת דיון יש ציפייה מינימלית.

סמי אבו שחאדה: קודם כול בוקר טוב, אני רוצה להצטרף לדבריו של חברי אוסאמה לגבי העניין של הנתונים כדי שבאמת יהיה דיון.

סמי אבו שחאדה: אם יש פה החלטה, פשוט זה לא מכובד שהיא תהיה למראית עין.

סמי אבו שחאדה: אני בעד לקרוא לילד בשמו, החוק הזה הוא חוק גזעני.

סמי אבו שחאדה: וההתייחסות היא - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: אני מבקש להסביר את עצמי.

צבי האוזר: בבקשה, אתן לך להסביר את עצמך.

צבי האוזר: אני מבקש קודם לשמוע את גורמי המקצוע ולאחר מכן לפתוח את זה לדיון.

צבי האוזר: אדוני, יש לך הערה לסדר?

צבי האוזר: שמעתי את ההערה לסדר של חבר הכנסת סעדי באשר לנתונים.

צבי האוזר: זאת הערה מקדימה לדיון.

צבי האוזר: הדיון הוא חשוב, פתוח, הוא איננו דיון שמסקנתו ברורה.

צבי האוזר: הוועדה צריכה לקבל החלטה.

צבי האוזר: הצגתי את הדברים ואת מסגרת הדיון.

סמי אבו שחאדה: אני מניח שהוא גם מבוסס על נתונים שלא קיבלנו.

צבי האוזר: אבקש, חבר הכנסת אבו שחאדה, לשמור את דבריך, אשמע אותם.

סמי אבו שחאדה: אדוני, אבל יש פה מינימום מצופה גם ממך כיו"ר ועדה, גם - - -

צבי האוזר: אני מבקש מעורכת דין נעמה פלאי מהלשכה המשפטית להציג קודם את הדברים, את הצו ואת הבקשה.

נעמה פלאי: בוקר טוב, אני חושבת שהדברים הוצגו בהרחבה על ידי כבוד יו"ר הוועדה.

נעמה פלאי: אציג מאוד בקצרה את הדברים.

נעמה פלאי: בעצם באמת מדובר בחוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), שנחקק בשנת 2003.

נעמה פלאי: במהלך השנים הוכנסו בחוק תיקונים, חריגים, הרחבות לחריגים.

נעמה פלאי: חלק מהחריגים, יו"ר הוועדה עמד עליהם, הוכנסו בחוק עצמו, הנושא של גיל 35-25, הנושא של הקטינים, הוועדה ההומניטרית שהוקמה שמייעצת לשר הפנים.

נעמה פלאי: וחלק מהחריגים הוכנסו גם במסגרת החלטות מחוץ לחוק, החלטות שקיבל שר הפנים והחלטות נוספות, כמו למשל מתן היתרי שהייה והארכת רישיונות ישיבה פעם בשנתיים.

נעמה פלאי: ובשנת 2016 נעשה שדרוג לקרוב ל-1,600 תושבי האזור שמעמדם השתנה מהיתר שהייה לרישיון ישיבת ארעי בישראל, שמשמעותו מתן זכויות סוציאליות על רקע העובדה שבקשתם הוגשה עוד לפני סוף שנת 2003, ובכך בעצם נקבעו עוד הקלות בחוק.

נעמה פלאי: זאת אומרת שהחוק הזה, שבסיסו הוא בסיס ביטחוני כפי שציין יו"ר הוועדה, נבחן משנה לשנה כל שנה מחדש.

נעמה פלאי: וההיבטים הביטחוניים שלו וההקלות שמתקבלות מתקבלות אגב העובדה שמדובר באוכלוסיות שהן בעלות סיכון ביטחוני מופחת, או הקלות שניתנות על רקע זה שאין סיכון ביטחוני והן מתבצעות אחת לשנה בבדיקה עתית.

נעמה פלאי: ומעת לעת ניתנות הקלות נוספות הן בתוך החוק, הן מחוץ לחוק.

נעמה פלאי: הקלה נוספת שנקבעה, שגם היא בבסיסה מתייחסת לנושא הביטחוני, זאת העובדה שהותקנו תקנות ביטוח בריאות ממלכתי, שקובעות שמי שמעמדו לא משודרג בעקבות הוראת השעה, והוא לא מקבל רישיון לישיבת ארעי, יכול לקבל ביטוח בריאות ממלכתי בתנאים מסוימים על רקע זה שבסיס החוק הוא ביטחוני.

נעמה פלאי: ולכן בהיבטים הבריאותיים ניתנים מענים נוספים לאוכלוסייה בהיבטים הבריאותיים.

נעמה פלאי: החוק הזה, כפי שיו"ר הוועדה ציין, נידון פעמיים בבית המשפט העליון בעתירות חוקתיות ב-2006 וב-2012.

נעמה פלאי: העמדה החוקתית התקבלה, וגם אפשר לומר שיחסית לאחרונה, באוקטובר 2017, ניתנו החלטות בעתירות נוספות שהתייחסו להחלטה של שר הפנים לשדרג מעמד, ובעצם קבעו שבבסיס הביטחוני של החוק לא חל שינוי משמעותי, ואין מקום לבחון שוב את הנושא החוקתי.

נעמה פלאי: זה אגב עתירות שדנו בנושא של שדרוג אוכלוסיות שהגישו בקשתן בעבר.

נעמה פלאי: חוות הדעת הביטחונית הועברה לשר, השר בחן אותה, על בסיסה החליטה הממשלה להאריך את הוראת השעה ולהביא אותה לאישור הכנסת.

נעמה פלאי: ולכן בעצם אנחנו נמצאים היום בפני הוועדה כדי להציג את הוראת השעה ולקבל את אישור הוועדה לכך.

מרב מיכאלי: שינויים בחוק לא נעשו מאז 2007.

מרב מיכאלי: מה שאת מדברת עליו אלו החלטות מינהליות - - -

צבי האוזר: רגע, חברת הכנסת.

מרב מיכאלי: אבל נאמר פה על ידי גברתי שכל שנה החוק נשקל ונבחן מחדש בטרם הוא מובא להארכה, שהוא מעודכן ונעשים בו שינויים, אבל בפועל המציאות היא שמאז 2007 לא נעשה שינוי בחוק עצמו והוא לא תוקן.

מרב מיכאלי: את מדברת על כל מיני היתרים שניתנו או על ביקורת שיפוטית שיכולה להתקיים, על החלטות או הקלות במסגרת החוק, אבל החוק בלשונו לא תוקן ולא שונה מאז 2007.

צבי האוזר: חברת הכנסת רצתה רק לוודא שאותה בחינה שנעשית מדי שנה היא איננה בחזקת תיקונים או שינויים של החוק, שכן החוק לא שונה משנת 2007.

מרב מיכאלי: חברת הכנסת רצתה לשאול מה משמעות הבחינה מחדש אם לא נעשו שום שינויים בחוק מאז 2007.

צבי האוזר: מה משמעות הבחינה מחדש כאשר לא נעשו שינויים בחוק מאז 2007?

נעמה פלאי: משמעות הבחינה היא בחינת הבסיס הביטחוני שעמד בבסיס החוק.

נעמה פלאי: החוק נחקק, עבר בשלוש קריאות בכנסת בהליך חקיקה רגיל, הוא נבחן ותוקן ב-2005 וב-2007.

נעמה פלאי: הבחינה העתית שנעשית כל שנה היא בחינה של הבסיס הביטחוני שעומד בבסיס החוק הזה, האם נכון להמשיך ולקיים את החוק הזה.

נעמה פלאי: הבחינה העתית היא על הצורך הביטחוני שעמד בבסיס חקיקת החוק.

אוסאמה סעדי: נעמה, כמה בקשות לאיחוד משפחות היום מטופלות ותלויות ועומדות אצלכם ברשות האוכלוסין?

נעמה פלאי: תלויות ועומדות או מוגשות מדי שנה?

סמי אבו שחאדה: גם וגם.

אוסאמה סעדי: עד עכשיו גם וגם.

נעמה פלאי: רוצה להשיב, חגית?

נעמה פלאי: בקשות שמוגשות זה סדר גודל של 800 בקשות מדי שנה עבור תושבי האזור.

נעמה פלאי: לגבי הבקשות שתלויות ועומדות אפשר יהיה לקבל תשובה מחגית וייס מנהלת הלשכה במזרח ירושלים.

נעמה פלאי: אני אכבה את המיקרופון והיא תצטרף.

צבי האוזר: אגב, לפי הנתונים שנמסרו לי, אבל אשמח שתגידו נתון באופן רשמי, כתוב לי כ-1,000.

צבי האוזר: בשנתיים-שלוש שנים האחרונות יש קפיצה ממוצע של 800 לממוצע של 1,000.

נעמה פלאי: אין לנו כל כך הסבר לשינוי הזה.

נעמה פלאי: במהלך קרוב לעשר שנים זה היה סדר גודל של 800 בקשות לשנה.

נעמה פלאי: בשנתיים-שלוש האחרונות זה עלה ל-1,000, אבל זה סדר הגודל – 1,000-800 בקשות בשנה שמוגשות עבור תושבי האזור.

צבי האוזר: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו מדברים על יותר מ-10,000 בקשות שמטופלות בעשר השנים האחרונות?

נעמה פלאי: מטופלות – סדר הגודל היום של אנשים שמחזיקים ברישיונות והם תושבי האזור זה כבר יותר מ-10,000.

נעמה פלאי: מי שמטופל ומחזיק ברישיונות זה סדר גודל של 9,200 אנשים שמחזיקים רישיונות שהייה, היתרי מת"ק, וסדר גודל של 3,600 שמחזיקים רישיונות ישיבת ארעי.

נעמה פלאי: זאת אומרת שזה יותר, זה כבר 12,000.

אוסאמה סעדי: כמה?

אוסאמה סעדי: 3,600 היתרים ארעיים?

נעמה פלאי: מחזיקים ברישיונות לישיבת ארעי.

אוסאמה סעדי: וכמה הנתון הקודם?

סמי אבו שחאדה: 9,200.

נעמה פלאי: 9,200 מחזיקים בהיתרי שהייה.

סמי אבו שחאדה: מה גודל הקבוצה?

סמי אבו שחאדה: כמה כל האנשים?

סמי אבו שחאדה: בני אדם?

סמי אבו שחאדה: כמה ילדים?

סמי אבו שחאדה: כמה נשים?

סמי אבו שחאדה: שנדע בכמה אנשים פוגע החוק הזה בסך הכול.

סמי אבו שחאדה: מה סדר גודל האוכלוסייה?

סמי אבו שחאדה: שנבין על מה מדובר.

קריאה: שגם נדע לכמה אנשים זה עוזר.

סמי אבו שחאדה: כדי שנבין בכלל על מה מדובר, כי מאחורי - - -

נעמה פלאי: המספרים שנתתי אלו בתי אב, אז אפשר לקחת בחשבון מהבחינה הזאת שבבית אב יש הורים ויש את ילדיהם.

נעמה פלאי: אז זה סדר הגודל שאתה יכול לקחת בחשבון.

סמי אבו שחאדה: אם אלו משפחות חרדיות זה יצא לי מס' אחד, ואם אלו יהיו ממוצע של משפחה חילונית יהודית יצא לי מס' אחר.

נעמה פלאי: אלו המשפחות שמחזיקות בהיתרים וברישיונות ישיבה בישראל.

סמי אבו שחאדה: זה גם לא מכובד להגיב ככה.

נעמה פלאי: הילדים שלהם מקבלים רישיונות לישיבת ארעי ורישיונות לישיבת קבע.

צבי האוזר: אני מצטער, היא ענתה לך שמדובר בבתי אב.

סמי אבו שחאדה: אדוני, כמה אתה מנחש שיש מאחורי בתי האב האלה?

סמי אבו שחאדה: או שזה לא חשוב לדעת, צריך לנחש.

צבי האוזר: יש לי שאלה אחרת, כמה בקשות של איחוד משפחות מימשו את זה בעצם באזור עצמו ולא במדינת ישראל?

צבי האוזר: האם יש תופעה הפוכה של משפחות או של זוג שמתחתן ומכיר ומעדיף לגור בקלקיליה, בשכם, בתוך אזורים של הרשות הפלסטינית?

נעמה פלאי: אנחנו נותנים היתרים ורישיונות ישיבה רק למי שנמצא כאן.

צבי האוזר: כן, אבל יש לכם מושג?

צבי האוזר: הערכה?

נעמה פלאי: כמה עברו לגור שם?

צבי האוזר: כן.

נעמה פלאי: אני חושבת שאצלנו אין נתונים כאלה.

נעמה פלאי: יכול להיות שלגורמי הצבא יהיו נתונים כאלה.

נעמה פלאי: אנחנו לא יכולים להגיד.

צבי האוזר: הבנתי.

אוסאמה סעדי: נעמה, מתוך 12,800 בקשות – 3,600 אישור שהייה ארעי, ו-9,200 היתרי שהייה, זה בערך 13,000 בתי אב.

אוסאמה סעדי: כמה בקשות אושרו למשפחות?

אוסאמה סעדי: לאיחוד משפחות?

אוסאמה סעדי: אני רואה למשל שבשנת 2020 - - -

נעמה פלאי: אלו הבקשות שאושרו.

אוסאמה סעדי: כמה אישרתם?

אוסאמה סעדי: כמה נתתם איחוד משפחות?

נעמה פלאי: אלו בקשות שאושרו.

צבי האוזר: אלו הבקשות שעל פי החוק, על פי ההסדרים בחוק אושרו.

אוסאמה סעדי: אבל אני רואה שב-2020 אפס, 2019 אפס, 2018 אפס – מה האפסים האלו?

נעמה פלאי: מה זה אפס?

חגית וייס צור: למה אפס?

אוסאמה סעדי: זה מה שכתוב לי בנתונים.

עידו בן יצחק: אלו נתונים של מעורבות בטרור.

צבי האוזר: מה שקיבלת זה מעורבות בטרור, זה לא קשור לבקשות.

אוסאמה סעדי: בטור הראשון.

צבי האוזר: כן.

אוסאמה סעדי: לא מעורבות.

צבי האוזר: זה מעורבות, אבל לזה נתייחס לאחר מכן.

צבי האוזר: משרד ראש הממשלה יתייחס לדבר הזה.

צבי האוזר: עורכת דין נעמה פלאי, יש לך עניין להוסיף לנו?

צבי האוזר: דבר?

נעמה פלאי: לא כרגע.

צבי האוזר: האם חגית צור איתנו?

חגית וייס צור: כן.

צבי האוזר: חגית, יש לך עניין להוסיף על דברי עורכת דין נעמה פלאי?

חגית וייס צור: לא, אין לי מה להוסיף.

חגית וייס צור: תודה.

צבי האוזר: תודה בשלב הזה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חגית ונעמה, אנחנו זוכרים שאז דיברתן על הקלה שהייתה ב-2016 בעניין 1,600 בקשות שלמעשה הוגשו לפני החוק, לפני 2003.

אוסאמה סעדי: הייתי בישיבות האלה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הוועדה, הבקשות האלה הוגשו לפני חקיקת החוק, והכוונה הייתה לתת למשפחות האלה אישור קבוע.

אוסאמה סעדי: משום מה אחרי זה באנו ונתתם להם אישור של הארכה כל שנתיים.

אוסאמה סעדי: השאלה שלי, הקבוצה הזאת של ה-1,600 משפחות שהגישו בקשות והתחתנו וכל הבקשות שלהן הוגשו לפני חקיקת החוק, מדוע הקבוצה הזאת לא תקבל אישור קבוע במקום שכל פעם יהיה צורך להאריך להם?

אוסאמה סעדי: נכון שזאת הקלה, אדוני היושב-ראש, של שנתיים, אבל הקבוצה הזאת היא לפני החוק.

אוסאמה סעדי: מדוע שהקבוצה הספציפית הזאת לא תקבל אישור קבוע?

צבי האוזר: אני מניח שזה עניין של מדיניות שר הפנים.

צבי האוזר: יש לכם עניין?

צבי האוזר: השאלה הזאת לא עומדת עכשיו בפנינו, אבל הייתי רוצה להבין קצת יותר.

צבי האוזר: כשאת מדברת על סדר גודל של כ-12,000, כמעט 13,000 היתרים שניתנו, בין אם היתר ישיבה ארעי, בין אם היתרי שהייה – כמה סך הכול בקשות יש?

צבי האוזר: האם יש בקשות שלא קיבלו את אותם היתרים כפי שהצגת?

נעמה פלאי: מבחינת הנתונים שנמצאים אצלנו זה סדר גודל של 22,000 בקשות, כשכל שאר הבקשות בעצם אלו סירובים על רקע פלילי, ביטחוני, אי קיום מרכז חיים, ביגמיה.

צבי האוזר: זאת אומרת שמסדר גודל של כ-22,000 בקשות ניתנו היתרים לכ-13,000.

נעמה פלאי: כן.

צבי האוזר: אני צודק.

נעמה פלאי: כן.

צבי האוזר: זאת אומרת שלמעלה מ-50% מהבקשות נענות במסגרת אותן הגבלות של החוק.

צבי האוזר: ועל כן, כפי שאמרתי בפתיחת דבריי, הצו או הוראת השעה מטילה הגבלות אך איננה חוסמת באופן מלא.

סמי אבו שחאדה: אולי בגלל, אדוני, שהבקשות הן משהו אחר, ואתם נותנים להם קומבינות.

סמי אבו שחאדה: לא נכון, אדוני.

צבי האוזר: לא, אדוני.

סמי אבו שחאדה: קצת לדייק.

סמי אבו שחאדה: זה לא מקובל כשמדובר פה - - -

צבי האוזר: דייקתי במדויק, מ-22,000 - - -

סמי אבו שחאדה: האנשים מבקשים איחוד משפחות כדי לעבוד ולהתאזרח ולקבל את זכויותיהם כאזרחים.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, אכן, אנחנו מדברים על - - -

סמי אבו שחאדה: - - - לא בשביל שיתנו להם אישורי שהייה קבועים, לא בשביל זה.

צבי האוזר: אנחנו מדייקים.

צבי האוזר: אנחנו דנים ככלל בעיקרון של מימוש משפחה, לא מימוש אזרחות.

צבי האוזר: הזכות למימוש משפחה זאת הזכות שעומדת מצד אחד אל מול העיקרון הבסיסי של זכות לחיים ומעורבות בטרור של אותה אוכלוסייה, שכמו שאמרתי, מגיעה מרקע עוין, ועל זה אנחנו דנים.

סמי אבו שחאדה: סליחה, אדוני , לא סיימתי.

סמי אבו שחאדה: זה הכי נוח, - - - אבל זה לא נכון.

צבי האוזר: אגב הדיון הזה, אני רוצה לחדד שמהנתונים שהוצגו בפנינו – מתוך כ-22,000 בקשות ניתנו היתרים לכלמעלה ממחצית.

צבי האוזר: זאת אומרת, במסגרת של רישיון ארעי או היתרי שהייה בקונטקסט של מימוש הזכות הבסיסית שאנחנו דנים בה ללמעלה מ-50% נמצא פתרון.

צבי האוזר: אני מבקש לעבור למשרד ראש הממשלה כדי שנתמקד בשאלת המסוכנות או בשאלה הביטחונית, שהיא בבסיס חוות הדעת כפי שהוגשה לממשלה, ובגינה הממשלה מבקשת להאריך את הצו.

צבי האוזר: בבקשה, נציג משרד ראש הממשלה.

סמי אבו שחאדה: - - - אם היה מדובר באזרחים יהודים היינו מקבלים את אותה שפה, אני באמת לא יודע.

צבי האוזר: לא, לא היינו - - -

סמי אבו שחאדה: אני מניח שלא, אדוני.

סמי אבו שחאדה: עדיף לא להסתבך עם זה, זה יבייש גם אתכם.

צבי האוזר: גם לזה יש לי דברים ועוד תשמע אותם בהמשך, אבל אני מבקש להמשיך את הדיון.

סמי אבו שחאדה: נכון.

צבי האוזר: רק טענתי וקראתי בעיון את העתירות לבג"ץ.

סמי אבו שחאדה: כי ליהודים שמעורבים בטרור - - -

צבי האוזר: קראתי בעיון את הרקע לאותו הסדר, את אותו שיקול דעת שגם הכנסת וגם הממשלה וגם בית המשפט העליון שם זה מול זה - -

אוסאמה סעדי: קראת, אדוני, את העתירות?

צבי האוזר: - - את הזכות לחיים מול זכות המשפחה, קיבלנו פה מענה.

צבי האוזר: כמובן, לפי המספרים, הלוא המענה איננו מענה מלא, אך בניגוד לאותה סברה שכאילו המערכת לא מתייחסת אומרים שללמעלה מ-50% ניתן מענה סביר, שהדחיות הן על רקע פלילי, ביטחוני, ביגמיה.

סמי אבו שחאדה: אדוני, הנתונים שקיבלנו עכשיו בהפתעה מפריכים את מה שאתה אומר.

צבי האוזר: ועוד אותם דברים שהם בבסיס שיקול הדעת של השר.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, הנתונים שקיבלנו בהפתעה מפריכים את מה שאתה אומר.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: אני מודה לחבר הכנסת אבו שחאדה.

צבי האוזר: בבקשה, נציגי משרד ראש הממשלה, המיקרופון שלכם.

ש': בוקר טוב, אתם שומעים אותי?

צבי האוזר: נסתפק בשמיעה, נדמיין את דמותך.

סמי אבו שחאדה: לצורכי ביטחון נסתפק.

צבי האוזר: אכן, ישראל מאותגרת בצורכי ביטחון, אתה יודע, זו שכונה קשה כאן.

סמי אבו שחאדה: היא לא סתם מאותגרת בצורכי ביטחון.

אוסאמה סעדי: זה שב"כ.

צבי האוזר: גם שב"כ הוא צורך, דיברנו על הזכות לחיים.

צבי האוזר: אתה יודע, ברוך השם, כוחות שירותי הביטחון בישראל עושים תפקידם נאמנה ובהסדר ראוי.

צבי האוזר: בבקשה.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, מאחורי פרגוד אפשר לשמוע, רק לשמוע אותו.

וליד טאהא: על זכות לחיים מצד אחד אתה מדבר.

צבי האוזר: לא, זכות לחיים של כולם ללא הבדל.

צבי האוזר: ללא הבדל.

צבי האוזר: אתה יודע, כשרקטה מתעופפת מעזה ונוחתת היא איננה בוחרת את זהותו האתנית של הנפגע.

צבי האוזר: כשאדם מתפוצץ עם חגורת נפץ או דוקר בסכין לרוב הוא איננו בוחר את זהותו.

סמי אבו שחאדה: מה הקשר?

וליד טאהא: מה הקשר?

צבי האוזר: זאת הייתה הערה.

צבי האוזר: אני מודה.

וליד טאהא: ההערה הייתה שהזכות לחיים היא של כל האנשים ולא רק של אנשים - - - , זה נכון או לא נכון?

צבי האוזר: אמת לאמיתה, מסכים איתך מלא, הזכות לחיים היא של כולם, ללא הבדל.

וליד טאהא: יופי.

צבי האוזר: אין בינינו שום ויכוח על הנושא.

צבי האוזר: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: רק שהכוונה שלו ללא הבדל בין יהודים לערבים לא רק בין ספרדים לאשכנזים.

צבי האוזר: ללא הבדל, מה שנקרא דת, גזע ומין, חד-משמעי.

וליד טאהא: מה שקרה למשל עם איאד אל-חלאק - - -

צבי האוזר: בבקשה, בוא נשאיר את הדיון לאחר מכן.

וליד טאהא: - - - שאתה לא דובר אמת.

וליד טאהא: הוא הוצא להורג בהיותו ערבי, לא קיבל את הזכות לחיים.

צבי האוזר: חבר הכנסת ווליד, שמענו אותך.

צבי האוזר: אני מבקש לשמור על סדר הדיון, בבקשה.

ש': אציג בקצרה את חוות הדעת שנמסרה.

ש': החל משנת 2003 מדי שנה אנחנו מעריכים ומגבשים את חוות הדעת המקצועית שלנו לגבי הסיכון שאנחנו מזהים שטמון באוכלוסיית האחמ"שים, גם באזורי יהודה ושומרון, גם ברצועת עזה, וגם במס' מדינות באזור, במדינות שאנחנו מזהים שיש לנו עמם סכסוך מתמשך.

ש': כמו שאנחנו מבינים, האחמ"ש שאנחנו מזהים מהאזורים האלה מהווים סיכון.

סמי אבו שחאדה: מה זה אחמ"ש?

אוסאמה סעדי: איחוד משפחות.

ש': להבנתנו, האחמ"שים מהאזורים האלה מהווים אוכלוסיות סיכון שאנחנו משווים אותם גם לדורשי אחמ"ש אחרים, כשעיקר הטיעון שלנו זאת הזיקה שאנחנו מזהים, גם הערכית וגם זהותית שלהם.

סמי אבו שחאדה: אדוני, אני אשמח לשמוע כמה אחמ"שים התבקשו מאיראן ומעיראק, כי ראינו שגם איראן ועיראק מופיעות פה.

סמי אבו שחאדה: כמה התחתנו עם אנשים מאיראן ומעיראק וביקשו איחוד משפחות וכמה עם אנשים מסוריה ומלבנון?

סמי אבו שחאדה: שנבין על מה מדובר.

ש': לי אין את הנתון הזה, אולי יש למשרד הפנים.

מירי פרנקל-שור: למשרד הפנים, בדיוק.

ש': אחזור לחוות הדעת.

ש': כפי שאמרתי, אנחנו מזהים זיקה, גם ערכית וגם זהותית, במקומות שמהם הם מגיעים.

ש': כתוצאה מזה אנחנו מזהים כמה דברים, שהם גם מהווים אתר נוח וזמין לארגוני הטרור, כפי שאנחנו מנתחים מהעובדות שהיו בשנים האחרונות.

ש': אנחנו מזהים פוטנציאל מוגבר שלהם לשמש כמפגעים בודדים, וגם הנגישות המלאה שלהם בתוך ישראל, לרבות אתרים רגישים, מהווה מבחינתנו סיכון שזיהינו גם לאחרונה.

ש': סף מוגבר שאנחנו רואים הוא לגבי הצאצאים שלהם, גם דור ב' לאחמ"ש.

ש': מי שאנחנו מזהים – גם במקומות אחרים, דרך אגב, לאו דווקא בישראל – כמו דור שני למהגרים באירופה, אנחנו גם כאן רואים ייצוג יתר של דור ב' לאחמ"ש במעורבות בטרור, בפעילות קיצונית, מפגעים בודדים, יציאה לזירות לחימה.

צבי האוזר: לאחרונה המספרים עלו?

ש': כן.

ש': תכף אדבר אם תרצו גם במעט על המספרים נכון לעכשיו.

סמי אבו שחאדה: נשמע גם חלוקה של משת"פים ולא משת"פים?

סמי אבו שחאדה: שנבין על מה בדיוק מדובר.

צבי האוזר: רק ניתן לו לסיים.

סמי אבו שחאדה: אדוני, הם נותנים לנו נתונים, אני מבקש להבין.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר דברים דרמטיים, חשוב להקשיב להם.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, תאפשר לסיים את הדברים ואז תוכל לשאול שאלה, אולי הוא יענה לך.

סמי אבו שחאדה: אולי הוא יענה לי, אתה אומר.

סמי אבו שחאדה: אולי יהיו לו נתונים.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: אני רואה שיש לך ספקות, אז, בבקשה.

ש': קונקרטית, בגלל שאוכלוסיית האחמ"ש ודור ב' רגישים מאוד לסדר-היום הלאומי הפלסטיני וגם לטריגרים שאנחנו מזהים – שמתקיימים בשנים האחרונות בזירה הפלסטינית – הם מגיבים כתוצאה מכך.

ש': אפשר לראות שלאורך זמן בשנים האחרונות אנחנו רואים את הזירה גם האיו"שית וגם הרצועתית נפיצות מאוד מבחינה ביטחונית.

ש': ואם מסתכלים פני הבאות גם לתקופה הקרובה, אז אפשר לראות או להעריך שגם בתקופה הקרובה הנפיצות הזאת לא תיעלם מהעין, ושהאזור הזה לא ימשיך להיות שקט מסיבות שונות.

ש': ובשורה התחתונה, אנחנו ממשיכים לראות באוכלוסיית האחמ"ש פוטנציאל מוגבר לאיום הביטחוני.

ש': אנחנו ממליצים להמשיך במדיניות הנוהגת עד כה ולהאריך את הוראת השעה.

מרב מיכאלי: רק, סליחה, אדוני, שאלת הבהרה.

מרב מיכאלי: הנתונים של מי שאתם מכנים דור ב', מתוך הנתונים שהעברתם לנו שנקראים דור ב', כמה מהם הם אזרחי ישראל?

צבי האוזר: נשאלת השאלה, מתוך הנתונים, כפי שהונחו בפני חברי הוועדה, בכל הקשור למה שאתם מכנים דור ב', כמה מהם אזרחי מדינת ישראל?

ש': הם אזרחי מדינת ישראל.

מרב מיכאלי: כולם?

מרב מיכאלי: כל מי שנקרא אצלכם דור ב' הם אזרחי מדינת ישראל?

צבי האוזר: כולם.

מרב מיכאלי: כלומר, אף אחד לא נכנס לכאן מתוקף החוק בכלל.

צבי האוזר: האם כולם?

צבי האוזר: אף אחד מהם לא נכנסו בתוקף החוק?

צבי האוזר: הם כולם אזרחי ישראל?

ש': הם קיבלו את האזרחות במסגרת דור ב' לאחמ"ש.

צבי האוזר: הבנתי, הם קיבלו את האזרחות במסגרת דור ב' לאחמ"ש.

צבי האוזר: יכול להיות שזאת גם שאלה למשרד הפנים.

מרב מיכאלי: זאת אומרת שהם נולדו לאזרח ישראלי בעצם, הם לא קיבלו אזרחות.

מרב מיכאלי: אני רוצה להבהיר.

צבי האוזר: איחוד המשפחות הוא בין אזרח ישראלי - -

מרב מיכאלי: ברור.

מרב מיכאלי: וגם לא ילדים.

מרב מיכאלי: מאה אחוז.

צבי האוזר: - - לבין תושב אזור, כאשר הילד מן הסתם מקבל אזרחות על פי ההורה הישראלי.

מרב מיכאלי: הכול בסדר.

מרב מיכאלי: העניין הוא שעל אזרח ישראלי החוק לא חל, זה בדיוק העניין.

צבי האוזר: המסוכנות מדברת בהסתכלות כוללת בהינתן - - -

מרב מיכאלי: צביקה, אל תסביר לי את הדבר הזה, עם כל הכבוד, תודה רבה.

מרב מיכאלי: פשוט הייתי פה בדיונים הקודמים והיה לנו אותו ויכוח.

מרב מיכאלי: על אזרח ישראלי אי-אפשר להטיל את אותן מגבלות שהחוק הזה מטיל.

מרב מיכאלי: הוא מטיל אותן על מי שאינם אזרחי ישראל.

מרב מיכאלי: ולכן, כל פעם שעושים - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכאלי, הבנתי אותך.

צבי האוזר: החוק מטיל מגבלה על מימוש קשר נישואין במדינת ישראל.

צבי האוזר: הוא מאפשר לזוג המעוניין להתחתן לממש את הנישואין גם באזור, במקום ישיבתו או תושבותו, מולדתו של אחד מבני הזוג, לא זה שהוא אזרח ישראל, בהינתן שיש היתר כניסה לישראל.

צבי האוזר: מה שמציג כאן נציג משרד ראש הממשלה, שהמעורבים בפיגועי טרור, טרור של ילדיהם של אותו זוג שאחד מההורים הוא תושב האזור, מה שמכונה עם סנטימנט עוין, הסנטימנט העוין במסגרת המשפחתית רלוונטי גם לדור ב'.

צבי האוזר: והראיה המוכחת מבחינת מעורבות בפיגועי טרור, שבגינם נהרגים או נפצעים אזרחי ישראל, היא משמעותית בדור ב' של אותן משפחות.

צבי האוזר: להבדיל ממשפחות אחרות, שם נדמה לי שהקונפליקט או הסכסוך הישראלי פלסטיני איננו ניצב בצורה כל כך משמעותית שמביאה אנשים או יחידים לפעולה.

צבי האוזר: אלו פחות או יותר הדברים.

סמי אבו שחאדה: לא הבנתי את הגנטיקה שמאחורי העניין.

סמי אבו שחאדה: מה עובר מדור א' לדור ב'?

סמי אבו שחאדה: צביקה, אני רוצה להבין.

צבי האוזר: הסטטיסטיקה היא מעורבות - - -

סמי אבו שחאדה: מה הגורם המסביר, אדוני?

סמי אבו שחאדה: השאלה היא מה הגורם המסביר.

סמי אבו שחאדה: זה שחסידות עוברות במקום מסוים לא מסביר את העלייה בילודה במקום אחר.

צבי האוזר: הוא מסביר שרמת העוינות - - -

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להבין את הקשר.

סמי אבו שחאדה: דור א', דור ב', מה עובר בגנים?

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להבין.

צבי האוזר: לא, חלילה, לא עובר שום דבר בגנים.

סמי אבו שחאדה: לך תדע.

צבי האוזר: בוא נדבר על מושכלות יסוד, חבר הכנסת אבו שחאדה, אנחנו בעיצומו של סכסוך אתני.

צבי האוזר: הקונפליקט שבו אנחנו דנים הוא כמו שאמרתי מימוש זכות למשפחה דווקא בישראל במקרה שבו אחד מבני הזוג מגיע מאזור עם רקע של עוינות בגין אותו סכסוך אתני, ומבקש דווקא לשהות במדינת ישראל.

צבי האוזר: בקרב אותן משפחות נוצרת תופעה, שאובחנה על ידי גורמי הביטחון, שרמת המעורבות בטרור של אותם אנשים שמחליטים להגר מהאזור לתוך מדינת ישראל ופה לגדל ילדים, רמת העוינות היא רמה גבוהה משמעותית מהממוצע, ויש מעורבות חריגה באופן משמעותי בטרור.

צבי האוזר: ואשר על כן התופעה הזאת מהווה סכנה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מבינים על מה הסכסוך.

צבי האוזר: התופעה הזאת נדונה בשתי - -

סמי אבו שחאדה: אדוני, אנחנו מבינים על מה הסכסוך, אבל אין קורלציה, זה הכול.

צבי האוזר: - - עתירות לבית המשפט העליון, לבג"ץ, 11 שופטים בכל פעם דנו, וראו שאת אותה קורלציה, אותו שיקול דעת ביטחוני הוא שיקול דעת מכריע בהתנגשות בין אותם עקרונות.

סמי אבו שחאדה: אז אני אומר, אם כן, תביא נתונים - - - לשמוע.

אוסאמה סעדי: אתה לא מדייק מבחינת הצידוק המשפטי.

צבי האוזר: אנחנו מבקשים עכשיו לברר את הסיטואציה הביטחונית.

צבי האוזר: שמענו עכשיו סקירה, אני מודה.

צבי האוזר: יש ממשרד ראש הממשלה אדם נוסף שרוצה להוסיף את הדברים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו רואים מספרים, זה לא אומר לנו כלום.

צבי האוזר: בסדר, אז אתה - - -

סמי אבו שחאדה: אין להם נתונים, מישהו אחר מעביר אותי לקחת נתונים מהמישהו האחר, ואני לא שומע כלום.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לשאול אותו על נתונים, אדוני.

סמי אבו שחאדה: אתה אומר שיש קורלציה, מישהו הסביר לך פה שיש קורלציה?

אבי דיכטר: צביקה, היושב-ראש, אם אפשר רגע הערה בשביל לעשות סדר, גם תשובה לשאלה של מרב.

צבי האוזר: כן.

אבי דיכטר: כשמדובר על דור ב', מדובר על מקרים שבהם מישהו מדור ב' היה מעורב בטרור, וברור לחלוטין שהמערכת טעתה בכך שהיא נתנה היתר תושבות ואזרחות שהצמיחה מחבל כחול לבן, אזרח ישראלי.

אבי דיכטר: אבל זו טעות בלתי הפיכה, לא ניתן לשלול ממנו את האזרחות, אלא בפרוצדורה מאוד מאוד מסובכת משפטית שהיא נדירה.

מרב מיכאלי: ברור.

אבי דיכטר: אבל ישנם מקרים אחרים, אני מניח שהשב"כ עוד מעט יפרט.

אבי דיכטר: אבל מאחר שהיום זה ה-1 ביוני, יום הפיגוע בדולפינריום ב-2001, אז אני יכול לתת לכם דוגמה.

אבי דיכטר: המחבל שהסיע את המתאבד קיבל תושבות קבע בישראל.

אבי דיכטר: הרי החוק הזה ב-2003 לא נולד יש מאין, הוא נולד כדי לבלום גל של טרור.

אבי דיכטר: הגל הזה לשמחתנו ירד, לצערנו התחדש ב-2015 עד 2017, 2018, פחות או יותר.

אבי דיכטר: התפתח גל נוסף שבו היו מעורבים לא מעט אנשים שקיבלו היתרים עד אזרחות ישראלית.

אבי דיכטר: לכן אני אומר לעצמנו כשעוסקים בדיון הזה, קודם כול כדאי להבין שמדובר באיום, ללא קשר אם זה מאיראן או מעזה או מרמאללה או מחברון, מדובר באיום שביכולתנו כמחוקקים לבלום.

אבי דיכטר: חוקקנו את החוק ב-2003, למי שהיה אז בכנסת, בהוראת שעה, לצערנו לא חוק אלא הוראת שעה שכל שנה צריך להידרש לה פעם נוספת.

אבי דיכטר: לכן אני חושב שכדאי שהדיון יהיה באמת לראות האם האיום הזה נמשך, מה עוצמתו, ולהחליט האם נכון לקבל את ההחלטה להאריך בשנה נוספת או לא נכון.

אוסאמה סעדי: בהמשך לדבריו של חברי חבר הכנסת אבי דיכטר, אז בדיוק על זה אנחנו שואלים ומנסים לקבל תשובות מנציג משרד ראש הממשלה או מנציג הביטחון.

אוסאמה סעדי: ועל זה, אדוני היושב-ראש, אני עומד שנקבל את חוות הדעת העדכנית של השב"כ, על המספרים, על הנתונים.

אוסאמה סעדי: כי אני שומע פה את חבר הכנסת אבי דיכטר אומר שמ-2015 עד 2017 הייתה עלייה, אבל מ-2017 עד 2020 – ואנחנו היום דנים לא ב-2015, לא ב-2003.

סמי אבו שחאדה: גם לא ב - - -

אוסאמה סעדי: בדיוק, אנחנו מדברים על 2020.

אוסאמה סעדי: ב-2020 אני רואה שהנתונים הם כמעט אפסיים.

אוסאמה סעדי: אני רוצה אישור מנציג ראש הממשלה שב-2019 וב-2020 יש ירידה משמעותית במעורבות באיום כלשהו.

אוסאמה סעדי: זה הבסיס.

אבי דיכטר: חבר הכנסת סעד, תצטרך לעשות הבחנה בין איומים לבין פיגועים.

אבי דיכטר: האיומים הם דבר קבוע עד שלא ישתנה, עד שלא יקרה משהו דרמטי ביהודה, בשומרון ובעזה.

אבי דיכטר: לצערנו, המציאות - - -

אוסאמה סעדי: אז לפי מה שאתה אומר לא צריך לבחון את זה כל שנה.

מרב מיכאלי: בדיוק.

אבי דיכטר: אמר כאן נציג השב"כ - - -

סמי אבו שחאדה: בשביל מה הדיון הזה?

אוסאמה סעדי: אנחנו מתדיינים דיוני פלסתר כי האיום הוא קבוע אולי עוד 100 שנה.

אבי דיכטר: לא קטעתי אותך, בבקשה.

אבי דיכטר: אומר נציג השב"כ - - -

אוסאמה סעדי: אז בוא נעשה את זה ל-100 שנה.

אוסאמה סעדי: מה זה הדבר הזה?

אבי דיכטר: חבר הכנסת סעדי, אומר נציג השב"כ בצורה הכי מפורשת שהצפי של משרד הביטחון – שזה שב"כ זה צה"ל, משטרה – הצפי הוא להתחממות, כולנו מבינים גם בגין מה.

אבי דיכטר: זאת אומרת שהאיום צפוי לגדול.

אבי דיכטר: האם יצליחו לסכל את הפיגועים או לא, זו כבר סדרה אחרת.

אבי דיכטר: אחת הטכניקות לסכל פיגועים זה בדיוק החוק הזה שאנחנו דנים בו עכשיו.

מרב מיכאלי: - - -

אבי דיכטר: זה מסכל פיגועים אולי מהיותר אפקטיביים.

סמי אבו שחאדה: - - -

אבי דיכטר: חבר הכנסת שחאדה, אני אומר לך כאחד שמכיר את זה היטב - -

סמי אבו שחאדה: - - - אפשר להפסיק את הכיבוש.

סמי אבו שחאדה: אם המטרה - - -

אבי דיכטר: - - אחד ממסכלי הפיגועים האפקטיביים ביותר הוא החוק הזה שאתה נדרש לתמוך בו.

סמי אבו שחאדה: אם המטרה שלך היא בשביל אפקטיביות, בשביל פתרון - -

אבי דיכטר: אבל מאחר שהזהות שלך היא יותר סימפטיה עם המפגעים מאשר עם הנפגעים, אז אנחנו מדברים אל הקיר.

סמי אבו שחאדה: - - אז תעשה - - - ותפסיקו את הכיבוש.

צבי האוזר: חבר הכנסת דיכטר, תודה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה.

סמי אבו שחאדה: זה הפתרון.

סמי אבו שחאדה: הפתרון - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, סליחה.

מרב מיכאלי: סליחה, יש את הסוגיה שהעליתי.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכאלי, סליחה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, אני אשמח לשמוע מהשב"כ כמה סייענים היו מעורבים במקרים שעליהם הוא מדבר, והאם יש קשר בין סייענים לבין מה שאתם אומרים איום.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לשמוע, דור א', דור ב', סייענים.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכאלי, אני לא נותן לך עכשיו את רשות הדיבור, סליחה.

מרב מיכאלי: אני חייבת להגיב משום שחבר הכנסת דיכטר התייחס.

צבי האוזר: אני לא נותן לך עכשיו את רשות הדיבור.

צבי האוזר: אני מבקש להמשיך בדיון, ואבקש לתת לך רשות דיבור לאחר מכן.

מרב מיכאלי: מאה אחוז.

מרב מיכאלי: אני רק מבקשת להגיד לפרוטוקול שמה שאמר חבר הכנסת דיכטר דורש תשובה.

צבי האוזר: האם יש מישהו ממשרד ראש הממשלה שרוצה להוסיף על הדברים?

ש': לא, אין לנו מה להוסיף.

צבי האוזר: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: איפה הנתונים?

צבי האוזר: אני מבקש התייחסות של משרד המשפטים.

מרב מיכאלי: אדוני, בסוגיית דור ב', אפשר רק להשלים את הנקודה לפני שאנחנו עוברות הלאה?

צבי האוזר: לא.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכאלי, תרשמי את שאלתך ותשאלי אותה בהמשך.

צבי האוזר: האם יש התייחסות ממשרד המשפטים?

צבי האוזר: אביטל שטרנברג, ראש תחום ייעוץ.

אביטל שטרנברג: בוקר טוב לכם, אין לי מה להוסיף על הדברים שנאמרו, אלא אם כן ישנן שאלות ספציפיות.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: הדר אפטרמן, רשום או רשומה לדיון.

סמי אבו שחאדה: חברים, לא צריך לבקש להוסיף, לא נאמר לנו כלום.

סמי אבו שחאדה: כל מה שתגידו יחדש.

צבי האוזר: בסדר.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אבקש מרב סרן ענבל ממן, ראש מדור תיאום אזרחי במתפ"ש, את ההתייחסות.

ענבל ממן: בוקר טוב, רק אעדכן לגבי הנתונים.

ענבל ממן: כרגע נכון להיום יש 8,146 היתרים בתוקף לאיחוד משפחות בישראל.

ענבל ממן: אנחנו עובדים בצמוד לרשות האוכלוסין, אין לנו מה להוסיף מעבר לזה.

ענבל ממן: פשוט מתפ"ש הוא המוציא לפועל של המדיניות, אבל אין לנו עמדה בנושא.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אני רוצה לעבור ברשות

צבי האוזר: כם לאורחים או לנציגי הארגונים, בבקשה, עאליה זועבי – אני מקווה שביטאתי נכון את השם, לפחות את השם הפרטי – ממרכז מוסאוא, את איתנו?

צבי האוזר: בבקשה, ארבע דקות לתחום את הדברים.

עאליה זועבי: שלום לכולם, אני נציגת מרכז מוסאוא הפועל למען מעמדה של החברה הערבית בישראל.

עאליה זועבי: אנו רואים בחוק הזה חוק גזעני שנוגד את חוקי-היסוד, וכל זה רק על בסיס הנחה שישנן סיבות ביטחוניות.

וליד טאהא: הבעיה שהם יודעים את זה, וזה בסדר.

צבי האוזר: אני מבקש לא להפריע לה.

צבי האוזר: זה על חשבון הזמן שלה.

צבי האוזר: אחרי זה אתן לך זמן.

עאליה זועבי: אין הוכחות קונקרטיות לסיכון הזה, אין נתונים בידיכם, עם כל הכבוד.

עאליה זועבי: השב"כ לא נתן מספיק נתונים.

עאליה זועבי: 30,000 משפחות - - -

צבי האוזר: איזה נתונים חסרים לך?

עאליה זועבי: כל הנתונים שדיברו עליהם עכשיו.

צבי האוזר: מה?

צבי האוזר: שמות?

וליד טאהא: איזה נתונים שמעת?

אוסאמה סעדי: לא קיבלנו בכלל.

אוסאמה סעדי: קיבלת נתון?

אוסאמה סעדי: קיבלת נתון אחד?

עאליה זועבי: איך אתם יודעים שישנו סיכון ביטחוני?

עאליה זועבי: איך אתם קובעים?

מיכאל מלכיאלי: אומרים כאן גורמי מקצוע שזה פוגע בארגוני המחבלים - - -

אוסאמה סעדי: איזה?

אוסאמה סעדי: מה?

מרב מיכאלי: אבל, חבר הכנסת מלכיאלי - - -

קריאות: - - -

צבי האוזר: חברים, חבר הכנסת מלכיאלי, ביקשתי לאפשר לגב' עאליה זועבי לסיים את דבריה, אתם מפריעים לה.

עאליה זועבי: איך אתם קובעים שבן אדם הינו סיכון ביטחוני?

עאליה זועבי: איפה הנתונים האלה?

עאליה זועבי: 30,000 משפחות ערביות סובלות, מוגבלות בתנועתן, לא יכולים להתקבל לעבודה, רמת העוני בחברה הערבית הולכת ועולה, אימהות לא ראו את הילדים שלהם שנים בגלל החוק הזה.

עאליה זועבי: אפילו תהליך קבלת האזרחות של הילדים, שאתם טוענים שזה נמצא, זה הליך ארוך שעולה הרבה כסף, שאין אותו למשפחות האלה.

עאליה זועבי: אין סכנה ביטחונית מעולים חדשים, אין אפילו סיכוי של 1% שהאנשים האלה יהיו גם סיכון ביטחוני.

עאליה זועבי: אנו מבקשים מכם להצביע נגד הארכת החוק הזה, ובכך לסייע למשפחות האלה לעבוד, לחיות ולהתפרנס.

עאליה זועבי: החוק הזה פוגע בזכויות האדם, פוגע בחוקי-יסוד שאנחנו כאזרחים צריכים לכבד רק על בסיס הנחה, אין פה משהו קונקרטי, אין פה נתונים קונקרטיים.

עאליה זועבי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה לך.

צבי האוזר: עורכת דין סאוסן זהר ממרכז עדאלה, בבקשה.

סאוסן זהר: בוקר טוב לכולם, ליו"ר הוועדה, לחברי הוועדה.

צבי האוזר: בוקר טוב, ארבע דקות, בבקשה.

סאוסן זהר: לצערי לא הצלחתי לשמוע כמה מהדברים שנאמרו בגלל בעיות טכניות, אבל אנחנו כאן מדברים על אחד החוקים הגזעניים ביותר שקיימים בספר החוקים הישראלי.

סאוסן זהר: אין כיום מדינה אחרת דמוקרטית שיש בה חוק כזה שרואה בקבוצה שלמה אויב ואיום ביטחוני מבלי לאפשר ביצוע בדיקה פרטנית עבור כל בקשה ובקשה, כפי שהמצב היה לפני 2003 כשהחוק אושר.

סאוסן זהר: אני רוצה רק להזכיר, יו"ר הוועדה, ציינת שעיינת טוב מאוד גם בעתירות וגם בפסקי דין, ששניהם נקבעו בהרכב מורחב, התוצאות בשני פסקי דין אלה בהרכב מורחב אומנם דחו את העתירות, אבל זמניותו של החוק הזה בהיותו הוראת שעה הייתה בלב הקביעה גם של דעת הרוב.

סאוסן זהר: ואני רוצה להזכיר שמי שהוביל את דעת הרוב בפסק הדין הראשון בעניין עדאלה נגד שר הפנים שניתן ב-2006 היה אז המשנה לנשיא מיכאל חשין, שאומנם דחה את העתירות וקבע את מה שקבע, אבל היו לו הערות מאוד נוקבות לגבי הזמניות של החוק.

סאוסן זהר: כך גם השופטים ריבלין ולוי שהצטרפו לעמדת הרוב.

סאוסן זהר: אתמול שלחתי באי-מייל, ומקווה שכל חברי הוועדה קיבלו, את נייר העמדה שלנו, שבו אנחנו מביאים את הדברים של השופטים גם מהרוב וגם מהמיעוט, והקביעות שלהם מראות שהעתירות נדחו בגלל שהחוק היה זמני ולא בגלל הפרינציפ או העיקרון שעמד, ושביקשו לאשר אותו בתור קבוע.

סאוסן זהר: לא יכול להיות שחוק דרקוני וגורף וגזעני כזה יישאר בספר החוקים בתור חוק זמני במהלך 17 שנים ברציפות.

סאוסן זהר: וההערות שניתנו על ידי עורכת דין נעמה מלשכת מרשם האוכלוסין מחזקות את זה שאפשר וצריך וניתן לעשות בדיקות פרטניות, ושאין כל צורך בבדיקה או באיסור גורף.

סאוסן זהר: גם הנתונים שאני שומעת היום שב-2019 וב-2020 הנתונים אפסיים מבחינה ביטחונית זה גם מחזק את זה שצריך לא להאריך את החוק הזה, או לפחות להביא אותו בתור חוק קבוע בשלוש קריאות כדי לאפשר באמת דיון מעמיק ולאפשר ביקורת ציבורית, לא רק דיון מטעם חברי הכנסת.

סאוסן זהר: אני גם רוצה להזכיר שלמרות דחיית העתירות, בפסק דין ב-2006 נקבע תקדים, והתקדים היה ששמונה שופטים אל מול שלושה קבעו שאכן החוק הזה פוגע בזכות לשוויון ולחיי משפחה, שהם זכויות חוקתיות של אזרחי ישראל, והם כמובן משפיעים במרביתם המכריע על האזרחים הערבים בתוך ישראל.

סאוסן זהר: החוק הזה צריך להיבחן לא בתור מדיניות של הגירה, לא בתור אפשרות להכניס זרים, במירכאות, אל מדינת ישראל, אלא הוא צריך להיבחן בראייה ובמשקפיים של הפגיעה החוקתית באזרחים הערבים בישראל, שמבקשים לממש את הזכות החוקתית שלהם לשוויון ולאיחוד משפחות.

סאוסן זהר: למה שוויון?

סאוסן זהר: כי אל מול האזרחים היהודים שיכולים להינשא למי שהם רוצים, כי יש להם את חוק השבות, האזרחים הערבים לא יכולים לעשות זאת כאשר ישנו קשר חברתי, תרבותי, משפחתי, כלכלי עם התושבים בגדה.

צבי האוזר: תודה רבה.

סאוסן זהר: שוב פעם, אני רוצה להדגיש נתון מאוד מאוד חשוב.

סאוסן זהר: הנתונים שהועברו היום על ידי לשכת מרשם האוכלוסין רק מחזקים שחייבים לעבור לבדיקה פרטנית, ושהחוק הזה חייב להתבטל.

סאוסן זהר: ואנחנו מבקשים מחברי הוועדה להצביע כנגד אישור הצו שהועבר על ידי הממשלה.

סאוסן זהר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה לך.

צבי האוזר: בבקשה, עורך דין דניאל שנהר מהמוקד להגנת הפרט.

דניאל שנהר: שלום לכל חברי הוועדה ולמוזמנים.

דניאל שנהר: אין לי אלא לחזור על הדברים של עורכת הדין זהר שדיברה לפניי לגבי הפסלות שאנחנו רואים בהוראת השעה.

דניאל שנהר: אנחנו במוקד להגנת הפרט סבורים שדינה לחלוף מהעולם, ורוצים להדגיש עוד שלוש נקודות ספציפיות.

דניאל שנהר: הפגיעה של החוק הזה בתושבי ירושלים המזרחית היא פגיעה קשה במיוחד מכיוון שלתושבי ירושלים המזרחית יש קשרים תרבותיים, כלכליים, חברתיים, יותר ענפים אפילו מלאזרחי ישראל הפלסטינים ביתר האזורים, והסמיכות הגיאוגרפית גם כן מהווה פה שיקול.

דניאל שנהר: גב' וייס מהלשכה בוואדי ג'וז בירושלים יכולה להעיד על כך, על כמה בעיות זה יוצר פה בעיר.

דניאל שנהר: בנוסף, אני תוהה האם לוועדה הנכבדה יש איזשהם סמכויות לשקול או להמליץ על הכנסת תיקונים או שינויים בצו שמובא לפניה.

דניאל שנהר: האם לאור הנתונים – שלא בדיוק הוצגו לנו קודם, אבל אפשר אולי להבין שהנתונים מאוד נמוכים – האם אפשר להכניס חריגים לחוק הוראת השעה?

דניאל שנהר: האם אפשר להוציא קטינים מגדר החוק?

דניאל שנהר: אנחנו כרגע מנהלים הליך בבית משפט, אז אני לא אדבר על זה, על הוצאה מגדר החוק של מבוגרים, כפי שעולה מפסקי דין שניתנו ב-2017.

דניאל שנהר: חלוף הזמן צריך להוות שיקול.

דניאל שנהר: האם יש פה איזשהו סייג שמדבר על חלוף מס' מסוים של שנים, חמש, עשר שנים, כדי שאפשר יהיה לצאת מגדר החוק הזה, לנרמל את הליך איחוד המשפחות של האנשים שלוקחים בו חלק.

דניאל שנהר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכאלי, ביקשת מקודם את רשות הדיבור.

מרב מיכאלי: אכן.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: קודם כול בהמשך למה שאמר דניאל מהמוקד להגנת הפרט, הרי הקמנו את הוועדה הזאת בתחילת הכנסת העשרים וזה דיון, לדעתי, רביעי או חמישי, נכון?

מרב מיכאלי: תתקן אותי.

עידו בן יצחק: היו גם דיוני ביניים בנושא הזה.

מרב מיכאלי: זה כמו פרפטו מובילה, חוזרות וחוזרים על אותן שאלות, על אותם דברים, ושום דבר לא משתנה.

מרב מיכאלי: ולכן צריך להגיד שיש כאן ממש סוג של מצג שווא כשאומרות שהחוק הזה הוא ארעי או זמני.

מרב מיכאלי: הוא מתחדש בעצם באופן אוטומטי.

מרב מיכאלי: המטרה של הקמת הוועדה הזאת הייתה בשביל, למרות שמדובר בצו, שנוכל - - -

מיכאל מלכיאלי: למה אוטומטי?

מיכאל מלכיאלי: יש פה דיון, אנשים מגיעים.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת מלכיאלי, אני מדברת.

מיכאל מלכיאלי: לא, זה לא יפה.

מרב מיכאלי: מה שלא יפה זה שאדוני מפריע לי באמצע.

מיכאל מלכיאלי: יש פה אנשים שמגיעים.

צבי האוזר: חבר הכנסת מלכיאלי, תרשום לך.

מיכאל מלכיאלי: קמתי מוקדם היום לדיון, יכולתי להמשיך לישון אם זה אוטומטי.

מרב מיכאלי: אז מתקיים הדיון.

מרב מיכאלי: מטרת הקמת הוועדה שיזמתי ומטרת הדיון הייתה לבחון את הדברים לגופם ולראות אם הקריטריונים רלוונטיים והאם אפשר לשנות אותם.

מרב מיכאלי: גם מי שסבור שאין מנוס מבחינה ביטחונית וחייבים את המגבלות האלה – ולשמחתי חבר הכנסת דוד ביטן היה אז יושב-ראש ועדת הכנסת ובאמת הבין את הצורך בוועדה – המטרה הייתה לבחון את הדברים לגופם ולראות האם גם אם יש הנחת יסוד שהמגבלות נדרשות, בגלל שכמו שאמרה עורכת דין נעמה פלאי – אולי נברר סוף סוף איך אומרים את שמה בדיוק – הרקע הביטחוני לא השתנה, הסכסוך לא הסתיים.

מרב מיכאלי: לצערי, ממשלות ישראל בשנים שהחוק הזה קיים לא עשו מאמצים לסיים את הסכסוך, אז הסכסוך קיים.

מרב מיכאלי: גם אם אנחנו יוצאות ויוצאים מתוך נקודת הנחה שהרקע הביטחוני הזה לא השתנה, האם הקריטריונים הספציפיים המאוד מחמירים, המאוד גורפים, והמאוד מאוד פוגעניים שיש בחוק הזה, האם אין מקום לפחות לשנות אותם?

מרב מיכאלי: עכשיו מה שקורה זה שכל שנה אנחנו מקבלים נתונים מאוד חלקיים, מאוד מגמתיים, ועל זה אני רוצה להגיד, מה שענה לי חבר הכנסת אבי דיכטר שמתוקף תפקידו – אחד מ-, מהקריירה הקודמת שלו בשב"כ – הוא מסביר לי על דור ב' שמה שהחוק הזה בא לעשות זה למנוע זיווגים שייוולדו מהם אנשים שיהיו מעורבים בפגיעה ביטחונית.

מרב מיכאלי: אז בוא נתחיל למנוע זיווגים שייוולדו מהם אנשים שיהיו מעורבים בפשע אלים, שירצחו את הנשים שלהם, שילכו לפגוע באנשים אחרים.

צבי האוזר: אבל זה לא עניין הזיווג.

מרב מיכאלי: זה מה שאמר חבר הכנסת דיכטר.

צבי האוזר: זה עניין של אוכלוסייה עוינת שבתוקף נישואין באה ונכנסת ומקבלת זכויות.

מרב מיכאלי: לא הבנתי.

מרב מיכאלי: רגע, אדוני.

מרב מיכאלי: לאדוני מותר להפריע באמצע דיבור של חבר כנסת?

צבי האוזר: לא.

צבי האוזר: היה לי חשוב לציין את זה, אבל בבקשה תמשיכי.

צבי האוזר: שתי דקות.

וליד טאהא: הוא מסנגר על חבר הכנסת דיכטר.

מרב מיכאלי: פתחתי ואמרתי, אין חולקת, יש סכסוך, למרבה הצער, סכסוך כואב, יכול היה מזמן כבר להיות מאחורינו, לפחות באופן חלקי.

מרב מיכאלי: לצערי אנחנו לא פועלות ופועלים בכיוון הזה.

מרב מיכאלי: אבל גם בתוך גדרי הסכסוך הזה יש פה בני ובנות אדם, אזרחיות ואזרחים שיש להם זכויות.

מרב מיכאלי: ומה שהוועדה הזאת עושה, ומה שהכנסת הזאת עושה, היא כתוכי צייתן, פשוט מאשרת כל שנה מחדש צו בלי לדון בתועלת הקונקרטית שלו למה שהוא אמור לפי - - -

צבי האוזר: לא, לא.

צבי האוזר: אמור להגן על זכויות של בני אדם, כמו שאמרת, על זכות החיים, שהיא זכות הבסיס של בני אדם.

צבי האוזר: אותם אלה שנפגעים מפעולות טרור בגין כניסה של אוכלוסייה עוינת.

מרב מיכאלי: לא, לא , אדוני לא יציג אותי כמי שחס וחלילה לא מעניינת אותה הזכות לחיים.

צבי האוזר: אבל ראיתי שדיברת על זכויות שקיימות וצריך לכבד אותן – של חלק מהנידונים כאן.

מרב מיכאלי: לא יציג אותי כמי שלא אכפת לה מזכות החיים של אזרחיות ואזרחי ישראל.

צבי האוזר: אבל יש פה זכויות גם של אזרחים שלווים לזכות חיים בסיסית, וזה הקונפליקט.

צבי האוזר: אי-אפשר פה להציג את הקונפליקט בצורה אחרת.

סמי אבו שחאדה: אדוני, אם הדברים היו כל כך קלים היית לפחות מתבייש ומציג לנו את הנתונים שמוכיחים את מה שאתה אומר.

סמי אבו שחאדה: זה שאומרים את המילה איום, ביטחוני, וכו' זה לא מצדיק.

מרב מיכאלי: אבל, אדוני היושב-ראש, הדברים שאמרתי, חבר הכנסת האוזר - - -

צבי האוזר: הצגתי את הדברים, הדברים לפנינו, כמו שאמרנו.

מרב מיכאלי: אבל, אדוני היושב-ראש, ברשותך, באמת, סליחה.

צבי האוזר: בבקשה, תסיימי.

מרב מיכאלי: אני מצטערת, אני לא רוצה לסיים.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: אני לא מוכנה שתציג את דבריי בצורה מעוותת.

צבי האוזר: אני מתנצל, תמשיכי.

מרב מיכאלי: אמרתי שגם אם יש, ואין ויכוח על כך, מי שסבורה או סבור שיש הכרח ביטחוני במגבלות, לא יכול להיות שאין מקום לדון בשינוי של הקריטריונים הקונקרטיים של החוק הזה במשך 17 שנה, עם שינוי מוחלט במצב הביטחון של מדינת ישראל ביחס לגדה המערבית ולעזה, שהלך והשתנה וחזר ושוב השתנה במשך השנים האלה.

צבי האוזר: תודה רבה.

מרב מיכאלי: זה לא מתקבל על הדעת.

מרב מיכאלי: והאמת היא שאני לא רואה איך אפשר היום להגן על זה.

מרב מיכאלי: איך הממשלה תוכל להגן על זה היום אם תהיה עתירה נוספת בבית המשפט.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: רק במילה אחת, הכרח ביטחוני.

מרב מיכאלי: את אותן שאלות אגיד.

מרב מיכאלי: מה שהתחלתי להגיד, רק דבר אחרון, מה שאמר דניאל מהמוקד להגנת הפרט אלו דברים ששוב, דנו בהם, ולא ניתנו עליהם תשובות.

מרב מיכאלי: למה אנשים מעל גיל 50, מעל גיל 60, לא יכולים כבר להיות מוצאים מגדרי החוק?

מרב מיכאלי: למה קטינים במזרח ירושלים לא יכולים להיות מוצאים מגדרי החוק?

מרב מיכאלי: אלה דברים שלא קיבלנו עליהם תשובות למרות שהם חזרו ועלו בדיונים האלה.

מיכאל מלכיאלי: כי יש קטינים שהיו מעורבים בפיגועים.

צבי האוזר: חברת הכנסת, קודם כול לקטינים יש הסדר, הם מוצאים מגדר החוק.

צבי האוזר: יש הסדרים לקטינים.

מרב מיכאלי: ולא מספיק - - -

צבי האוזר: לקטינים עד גיל 14 יש הסדר, ובין 14 ל-18 יש הסדר.

צבי האוזר: מספיק או לא מספיק זאת שאלה של דעה.

מרב מיכאלי: בין 14 ל-18 זה הסדר לא מספק.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכאלי, קודם כול אני מודה לך, אבל אני רק רוצה לציין דבר אחד.

צבי האוזר: אותו הכרח ביטחוני, שכפי שאמרת, האם קיים כן או לא, הוא איננו כשלעצמו בעלמא, הוא מגן על ערך, על אינטרס, על זכויות שהם – בואו נבהיר את הדברים – לא פחות מהותיות, חשובות, אל מול אותן זכויות שסנגרת עליהן.

מרב מיכאלי: הוא שאמרתי, אין חולק בינינו.

צבי האוזר: לא מדובר בהכרח, אלא בזכויות אדם, זכות לחיים במובן העמוק והמלא ביותר.

צבי האוזר: ובזה גם בית המשפט הכריע פעמיים, שאותה הזכות גוברת במקרה התנגשות לאותו רצון לממש את זכות הנישואין דווקא בישראל.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, כשאנחנו אומרים שמירה על זכויות אדם אנחנו מתכוונים לכל בני האדם.

מרב מיכאלי: רק דבר אחרון, אדוני, ברשותך.

צבי האוזר: לכל בני האדם.

סמי אבו שחאדה: זה הוויכוח, אנחנו רואים גם את הפלסטינים כבני אדם.

מרב מיכאלי: כן.

צבי האוזר: אכן, אין לי שום מחלוקת איתך, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

וליד טאהא: סמי, היושב-ראש מתכוון לזכויות חיים רק על רקע אתני, לא לכולם.

צבי האוזר: חבר הכנסת ווליד טאהא, אל תשים מילים בפי.

וליד טאהא: אתה אמרת.

וליד טאהא: אני לא שם - - -

צבי האוזר: אני לא אמרתי.

צבי האוזר: אמרתי שכל אדם זכאי לזכות חיים בין אם הוא יהודי, בין אם הוא ערבי, בין אם זו אישה, בין אם זה גבר.

וליד טאהא: אבל במבחן המציאות זה נכון?

צבי האוזר: חבר הכנסת ווליד טאהא, כשעף מטח טילים מרצועת עזה על מדינת ישראל אין - -

וליד טאהא: חזרת שוב לדוגמה האומללה הזאת?

וליד טאהא: מה הקשר?

צבי האוזר: - - הוא בוחר לא ביהודי או בערבי, ולכולם יש זכות להתמודד אל מול מטח הירי של טילים - -

וליד טאהא: אבל מה הקשר?

סמי אבו שחאדה: - - -

צבי האוזר: - - אל מול צרור היריות, אל מול מטען החבלה, אל מול טרור, סכינאות, לכולם יש את זכות החיים.

סמי אבו שחאדה: נכון, הכול מסוכן לבני אדם.

סמי אבו שחאדה: כיבוש זה גם דבר מסוכן לבני האדם.

צבי האוזר: אני מודה לך, חבר הכנסת אבו שחאדה.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מרב מיכאלי: אדוני, רק אם יורשה לי לסיים את דבריי, כי שוב נכנסת בדבריי קודם.

צבי האוזר: לא, סיימת את דברייך.

צבי האוזר: לא נכנסתי, אמרת שסיימתי.

צבי האוזר: אחרי שסיימת סיכמתי.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מרב מיכאלי: לא סיכמת אותי, סיכמת את עצמך.

צבי האוזר: לא סיכמתי את עצמי.

מרב מיכאלי: בהחלט.

צבי האוזר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כאשר אנחנו אומרים שמדובר באחד מהחוקים הגזעניים ביותר אני חושב שהדיון היום ממחיש את האמירה הזו, כאשר דבריו של חבר הכנסת אבי דיכטר למעשה מסכמים את הכול, שלמעשה מדובר באיום קבוע, איום תמידי.

וליד טאהא: נכון.

אוסאמה סעדי: גם אדוני היושב-ראש אומר שמדובר בסכסוך אתני.

אוסאמה סעדי: אז בוא נסגור את כל הדברים האלה, ואל תדברו ואל תתייפייפו על זכויות אדם וזכויות חיים של כולם.

אוסאמה סעדי: גם כולנו פה בעד זכויות וזכות חיים לכולם בלי הבדל, אבל כשזה מגיע לערבי ולפלסטיני אתם פתאום נאלמים דום.

אוסאמה סעדי: נאלמים דום.

אוסאמה סעדי: כשאתמול הוצא להורג איאד אל-חלאק לא שמענו אף אחד מכם קם וצועק.

אוסאמה סעדי: וכשאנחנו מדברים על זכויות של כולם אז זכויות של כולם.

אוסאמה סעדי: אבל כאשר אתם מכלילים ומדברים על קבוצות וסיכון של קבוצות – מה זה קבוצות?

אוסאמה סעדי: קבוצה זה עם.

אוסאמה סעדי: אתה יכול לבוא, חבר הכנסת דיכטר, ולהגיד לנו שירושלים המזרחית, שיש לה את כל האזור פה, זה משפחה אחת.

אוסאמה סעדי: אז אתם רוצים להגביל את רגשי האהבה ואת הנישואים?

וליד טאהא: אם אתה ערבי אסור לך לאהוב, מה הבעיה?

אוסאמה סעדי: בדיוק, אסור לאהוב?

וליד טאהא: כן, אם אתה ערבי כן.

אוסאמה סעדי: כשמישהו מתחתן עם בת הדוד שלו ממשפחת קוואסמה, אם הוא גר באל-קודס או באל-חליל אז הוא חושב איך דור א' או דור ב' יצאו, מישהו שיעשה פיגוע?

אוסאמה סעדי: תפסיקו כבר לחשוב במושגים האלה.

אוסאמה סעדי: גם לפלסטיני מותר לאהוב ולהתחתן.

אוסאמה סעדי: וזכותו לבחור עם מי להתחתן, והוא לא עושה את זה בגלל איום ביטחוני, הוא עושה את זה בגלל שזכותו.

אוסאמה סעדי: וכל הזמן, אדוני היושב-ראש, דיברת על הפסיקה ועל החלטת השופטים.

אוסאמה סעדי: תקרא את זה, אתה הולך להיות נציג וחבר בוועדה למינוי שופטים, לבחירת שופטים.

אוסאמה סעדי: שמונה שופטים מתוך 11 קבעו במפורש שיש פה פגיעה יסודית בזכויות אדם ובזכות חוקתית ובזכות של חיי משפחה ולהקים משפחה.

אוסאמה סעדי: אבל שישה דחו את העתירות רק בגלל דבר אחד, בגלל שמדובר בצו זמני.

אוסאמה סעדי: הם אמרו שהשיקולים האלה, ובמיוחד אז ב-2003, 2004, שאין מה להשוות בין 2003 ו-2004 לבין 2020.

אוסאמה סעדי: היום הנתונים האלה מעידים כאלף עדים שאין היום מצב ביטחוני שמצדיק התעללות.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אמרת שמדובר על 50% מהבקשות שנענות.

אוסאמה סעדי: לך תראה, יש לנו סיפורים קורעי לב, סיפורי זוועה על איך המשפחות האלה נקרעות, אין לאנשים או לבעלים או לאישה או לגבר זכות לעבוד 20 שנה.

אוסאמה סעדי: נכון שהוא מקבל היתר שהייה ארעי, אבל זה לא נותן לי כלום, זה נותן לו רק אולי להיכנס במחסום, אבל לעבוד?

צבי האוזר: ולממש את זכות המשפחה.

אוסאמה סעדי: לעבוד, להתפרנס, לפרנס את המשפחה שלו, ואז צריך כל פעם ללכת למתפ"ש ולהאריך את זה.

אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים, כי אנחנו בקשר יומיומי עם המשפחות האלה.

אוסאמה סעדי: כשהלכתי לג'סר א-זרקא, אדוני היושב-ראש, מאות משפחות, מאות משפחות באו, האולם התפוצץ.

צבי האוזר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, משפט אחרון, אנחנו חייבים לסיים.

אוסאמה סעדי: ומדברים על סיפורים אנושיים.

אוסאמה סעדי: עכשיו מדברים על 1,600, אדוני היושב-ראש, 1,600 משפחות שהתחתנו לפני 2003.

אוסאמה סעדי: תסביר לי אתה או כל חבר כנסת פה בוועדה למה ה-1,600 האלה לא מקבלים אישור קבוע כאשר במשך 20 שנה אין אף אחד מהם שהסתבך עם עבירה כלשהי, למה?

אוסאמה סעדי: אתם מדברים על הקלות?

אוסאמה סעדי: אז בוא נדבר על הקלות.

אוסאמה סעדי: להגיד באופן אוטומטי איום ביטחוני, קבוצת סיכון – לא שמענו שום נתונים.

צבי האוזר: לסיכום.

אוסאמה סעדי: אני אומר לכם, לסיכום, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים להתבייש בחוק הזה, וצריכים להתבייש שהחוק הזה עדיין בספר החוקים, וצריך לעבור לבדיקות פרטניות.

אוסאמה סעדי: אנחנו גם לא אומרים שתאשרו כל בקשה ככה מראש, יש את משרד הפנים שיבדוק את הבקשות, שיאשר או לא יאשר.

אוסאמה סעדי: אבל אפריורית להגיד שכל הקבוצה הזאת היא קבוצת סיכון, הם קבוצת תומכי טרור, לזה לא נסכים, וזאת גזענות לשמה.

צבי האוזר: תודה רבה, חבר הכנסת סעדי.

צבי האוזר: חבר הכנסת טאהא ווליד.

וליד טאהא: ווליד טאהא.

צבי האוזר: ווליד טאהא, סליחה.

וליד טאהא: בוא נראה אותך יודע להגיד ווליד טאהא כמו שצריך.

צבי האוזר: ווליד טאהא.

וליד טאהא: אה, הצלחת.

צבי האוזר: בסדר?

צבי האוזר: עכשיו לתת לך מבחן בעברית, חבר הכנסת ווליד טאהא?

צבי האוזר: האם יש לי את הזכות?

וליד טאהא: רגע של לשון.

סמי אבו שחאדה: צביקה, אתה רוצה להשוות את הערבית שלך לעברית שלו?

צבי האוזר: לא, חלילה.

וליד טאהא: ואם אנחנו מדברים על לשון - - -

קריאות: - - -

צבי האוזר: אכן טענתי שזה לא הוגן לנסות לבחון אותי בערבית, היא הנותנת.

סמי אבו שחאדה: אתם טועים בשמות של חברי הכנסת.

צבי האוזר: אני מתנצל, חבר הכנסת ווליד טאהא, אני חבר כנסת חדש.

וליד טאהא: תודה רבה.

צבי האוזר: אני חושב שגם חבר הכנסת ווליד טאהא חדש.

וליד טאהא: נכון.

סמי אבו שחאדה: אני גם חדש, אני יודע להגיד צביקה.

סמי אבו שחאדה: וואלה, אני חדש, אני יודע להגיד צביקה, מלכיאלי.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני גם את אבו שחאדה יודע, אך ווליד טאהא היה נדמה כאילו יש קושי.

צבי האוזר: בבקשה, אדוני, תדבר.

משה אבוטבול: ווליד, עכשיו אתה תגיד בנימין הרצל, נראה שאתה יודע להגיד את זה.

סמי אבו שחאדה: אני יכול להרצות על בנימין הרצל.

צבי האוזר: אבו שחאדה, אולי תרצה גם על סן רמו, היו לנו כמה דיונים בנושא.

צבי האוזר: אנחנו יכולים להתווכח גם על זה.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

קריאות: - - -

סמי אבו שחאדה: אני יכול לחדש לך, בחרתם בין הרצל ל - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני מודה לך.

וליד טאהא: דרך אגב, ידידי חבר הכנסת, אם הרצל היה קם מקברו והיה רואה איזו ישות חוללתם כאן הוא היה מבקש להחזיר אותו מייד למשכב, כי הוא היה מקבל שוק.

משה אבוטבול: אז תתפלל לתחיית המתים, נו.

וליד טאהא: את זה אתה תעשה.

וליד טאהא: אני רוצה להתחיל – עלו פה מושגים כמו סכסוך, ולא נראה שהסכסוך הולך להסתיים בקרוב.

וליד טאהא: אז אני טוען שאין סכסוך, יש כיבוש.

וליד טאהא: אין סכסוך, יש כיבוש.

משה אבוטבול: כיבוש שנוצר מהסכסוך.

וליד טאהא: וכתוצאה מהכיבוש הזה לא רק שאתם לא באים - - -

צבי האוזר: גם 1948 זה כיבוש.

וליד טאהא: אני מדבר על הכיבוש של 1967.

צבי האוזר: כי הסכסוך לא נוצר ב-1967.

סמי אבו שחאדה: אם קוראים את מנהיגי האצ"ל הם קוראים לזה כיבוש.

וליד טאהא: אתה נכנס לוויכוח מסוג אחר פוליטי זול.

וליד טאהא: אני מדבר עכשיו על עובדות שכל העולם, כל אומות העולם, מועצת הביטחון, מכירים שהיה כיבוש של מדינת ישראל של השטחים ב-1967, ומזרח ירושלים שהחבר'ה דיברו על המון מקרים של עושק משפחות, גם אדמה כבושה.

וליד טאהא: ועל כן כשנורה למוות אדם אוטיסט, הוצא להורג ברחוב אדם אוטיסט בעל צרכים מיוחדים שאין לו מושג מה זה פיגועים, כשהוא נורה למוות לא ראינו אותך ולא את אחרים שקמו לצעוק נגד ההפקרות של זכויות אדם.

צבי האוזר: חבר הכנסת טאהא, אני מבקש, אל תחרוץ דין, הנושא בבדיקה.

וליד טאהא: לא חרצתי דין.

צבי האוזר: הנושא נבחן על ידי מוסדות רציניים.

וליד טאהא: אני חי באותה מדינה שאתה חי בה.

קרן ברק: אבל אפשר להגיד את זה.

צבי האוזר: אל תחרוץ כאן דין על מה שהתרחש.

וליד טאהא: תן לי להמשיך.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, אתה אומר מה שבא לך - -

סמי אבו שחאדה: - - -

וליד טאהא: - - ואני צריך להתייפייף כדי להגיד דברים.

וליד טאהא: אז שבועיים לפני כן גם הוצא להורג אדם במשפט שדה בכניסת בית חולים, וגם אז בגלל שהוא ערבי, אז תפסיק עם זה.

וליד טאהא: לעניין.

וליד טאהא: אין פה למעשה נתונים שאני צריך להאמין להם.

וליד טאהא: אם כי באותם נתונים שלכם, של הגורמים שצריכים לקבוע בעניין הזה, הנתונים מעידים שבשנתיים האחרונות לא היה שום דבר שיצדיק המשך צו שעה דרקוני גזעני כזה.

וליד טאהא: למה אני צריך, אוסאמה, להאמין לאמינות הנתונים בכלל?

וליד טאהא: וזה מזכיר לי דרך אגב את ההכרח הביטחוני, חבר הכנסת אבי דיכטר, את ההכרח הביטחוני, דומני שאתה כמוני קראת את הספר "בשם הביטחון", אתה זוכר אותו?

וליד טאהא: היית בשב"כ.

וליד טאהא: ו-20 שנים של מימשל צבאי, כל גורמי הביטחון, שאתה היית אחרי זה חלק מהם, אמרו שהוא היה לשווא מבחינה ביטחונית, כי לא היה בו צורך, כי בכלל הקימו אותו כדי להשלים את הישראליזציה של האדמה.

וליד טאהא: יעני, לגנוב ולגזול את האדמה, ולתחום את הערבים בתחום התעסוקה.

צבי האוזר: חבר הכנסת טאהא, דקה אחרונה, בבקשה, ואני ממליץ להיכנס לסיכום.

וליד טאהא: לא, דיברת מחצית מהזמן שלי.

צבי האוזר: אני מבקש להתחיל לסכם.

וליד טאהא: אז תוסיף לי עוד שתי דקות.

צבי האוזר: בבקשה.

וליד טאהא: זה מזכיר לי את אותו נושא, כשם שלא היה צורך במימשל צבאי דיקטטורי ששלל את זכויותיהם הבסיסיות של התושבים הערבים במשך 20 שנה, כך אני טוען כלפי צו השעה הדיקטטורי, הדרקוני, הגזעני הזה שמונע מאדם, אוסאמה, לאהוב.

וליד טאהא: אם אתה ערבי כנראה שאתה צריך להבין שאסור לך לאהוב, כי אתה לא אדם כמוהו.

וליד טאהא: הרי איך?

וליד טאהא: למה שתאהב?

סמי אבו שחאדה: בטח - - -

צבי האוזר: לסיכום.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני מבקש.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: בבקשה, משפט לסיום.

וליד טאהא: על כן אני אומר שמדובר בצו שעה, חוק פוליטי במסווה ביטחוני שיקרי שאין לזה קשר לא לחיי אדם, לא ערבים ולא יהודים.

וליד טאהא: יש פה מדיניות, יש פה פוליטיקה זולה, יש פה תפיסה גזענית.

וליד טאהא: אתה יודע מה, גם תקנות ההגנה לשעת חירום שהיהודים בתקופת היישוב התנגדו להם, אתה זוכר את זה?

וליד טאהא: אתה יודע לזכור רק את הדברים שאתה רוצה.

וליד טאהא: אז היהודים התנגדו להם, כי הם חשבו שישתמשו בהם נגדם.

וליד טאהא: את אותן תקנות כל שנה מחדשים, אתה יודע כמה זמן?

וליד טאהא: לא הרבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת טאהא, אני מבין שסיימת.

וליד טאהא: רק מיום הקמת המדינה.

וליד טאהא: ואז צו השעה הזה שאמור לחלוף מהעולם יכול ללוות את ישראל לעוד לא יודע כמה שנים, 100 שנים.

צבי האוזר: תודה רבה.

וליד טאהא: צריך להגיד את האמת.

וליד טאהא: וגם אתה תגיד את האמת.

צבי האוזר: תודה רבה לך.

צבי האוזר: חבר הכנסת דיכטר, רצית לדבר?

צבי האוזר: ולאחר מכן ניגש להצבעה.

אבי דיכטר: קודם כול, כמובן שאני חושב שהעובדה שהחוק הזה ניתן כהוראת שעה ולא כחוק רגיל זו הייתה תקלה ב-2003, ואנחנו משלמים את המחיר כל שנה מחדש.

סמי אבו שחאדה: תביאו אותו כחוק, יש לכם רוב עצום.

אבי דיכטר: יכול להיות.

סמי אבו שחאדה: הממשלה לקידום הסכסוך יכולה - - - , תביאו אותו כחוק.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני מבקש, הבנו, הערתך נשמעה.

אבי דיכטר: דווקא לאור התייחסויות של שב"כ כאן - - -

צבי האוזר: אני מבקש לתת לו לסיים.

סמי אבו שחאדה: - - -

אבי דיכטר: סמי אבו שחאדה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, הערתך נשמעה.

אבי דיכטר: סמי אבו שחאדה, שמע, בוא נעשה את זה בטור, אני אגמור לדבר, אתה תתחיל לדבר.

צבי האוזר: לא, אחריך אנחנו ניגשים להצבעה.

אבי דיכטר: על פי מה שהיושב-ראש יחליט.

סמי אבו שחאדה: אני מציג דבר שנסכים עליו.

אבי דיכטר: האמן לי, בוא אחרי זה תקטע אותי בחוץ.

סמי אבו שחאדה: שלא תגיד מילים שאתה לא יכול לעשות אותן.

אבי דיכטר: תראה, אני דווקא אופטימי לאור כמה התייחסויות ששמעתי מחברי כנסת שהתבטאו עד עכשיו, שיש סיכוי להעביר תיקון לחוק הזה, ולהוריד את הוראת השעה.

אבי דיכטר: אגב, מי שעוזר לנו הכי הרבה בהבנת האיום זה לא אחר מאשר נשיא הרשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: אני חושב שכשנשיא הרשות הפלסטינית לפני שבועיים בדיוק מצהיר בריש גלי על ביטול הסכמי השלום עם ישראל, אני אומר לעצמנו, מי שמפרש - - -

אוסאמה סעדי: יש הסכמי שלום?

אוסאמה סעדי: אתם ביטלתם את זה לפני 20 שנה, על מה אתה מדבר?

אבי דיכטר: סליחה.

אוסאמה סעדי: איזה הסכמי שלום?

אוסאמה סעדי: איזה הסכם שלום?

אוסאמה סעדי: אתה רוצה לספח את - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת סעדי.

סמי אבו שחאדה: - - -

צבי האוזר: חברי, חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: על מה אתה מדבר?

אוסאמה סעדי: שלום – צביקה?

אוסאמה סעדי: די כבר.

אוסאמה סעדי: - - - זו לא ועדה.

וליד טאהא: אתה לא מדבר דברים רציניים.

צבי האוזר: חבר הכנסת סעדי.

אבי דיכטר: או שאתם מתייחסים ברצינות לנשיא הרשות הפלסטינית או שלא.

אבי דיכטר: אני מתייחס ברצינות - - -

אוסאמה סעדי: אבל אתם ביטלתם הסכמי שלום.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מתייחסים ברצינות, אתה לא.

סמי אבו שחאדה: - - - אבי, חשבתי שזה מופע סטנדאפ שלך.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית.

סמי אבו שחאדה: ).

סמי אבו שחאדה: - - - ישראל.

אבי דיכטר: אני מתייחס ברצינות - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, רציתי לדעת האם גם כשחברך ווליד טאהא מדבר ככה היה מתקיים הדיון.

צבי האוזר: האם אתה מוכן לתת לו רק לסיים את הדברים?

צבי האוזר: אני מודה לך.

צבי האוזר: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני, - - - מה רע?

סמי אבו שחאדה: סיפר בדיחה.

סמי אבו שחאדה: צחקנו.

צבי האוזר: אל תפריע.

צבי האוזר: אל תפריע.

אבי דיכטר: בניגוד לחברי הכנסת הערבים, אני מתייחס ברצינות לנשיא הרשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: וכשהוא אומר, לא באיזושהי מסיבת עיתונאים צדדית, אלא כשהוא אומר בוועידה המרכזית של אש"ף, מעל במה הוא אומר: אני מתכוון, או אני מבטל את הסכם השלום או את ההסכמים, את הסכמי השלום עם ישראל, אני אומר לעצמנו - - -

אוסאמה סעדי: צטט אותו – אם תספח 30%.

אבי דיכטר: אני אומר לעצמנו, כל בר - - -

סמי אבו שחאדה: אם אתה מספח 30% מהשטחים הכבושים, איזה הסכם שלום?

אבי דיכטר: רגע אחד, אני לא עוסק - - -

אוסאמה סעדי: תצטט אותו נכון, אבי דיכטר, על תסלף דברים.

צבי האוזר: חבר הכנסת.

סמי אבו שחאדה: - - - מה, הוא יגיד את האמת?

סמי אבו שחאדה: הממשלה לקידום הסכסוך.

אוסאמה סעדי: - - -

אבי דיכטר: מאחר שהוא דיבר בערבית, האמן לי, אפילו לא תוכלו להאשים אותי שלא הבנתי את השפה שלו.

אוסאמה סעדי: את הערבית שלך - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה.

אבי דיכטר: לו הייתי היום גורם ביטחוני או גורם מדיני ממשלתי - - -

וליד טאהא: לו היית במקום שלו, חבר הכנסת דיכטר, אז מזמן היית יוצא מדעתך ומבטל.

אבי דיכטר: ווליד, ווליד - - -

וליד טאהא: עזוב, אין פה שלום.

וליד טאהא: יש פה שלום?

וליד טאהא: סיפוח זה שלום?

וליד טאהא: כיבוש זה שלום?

וליד טאהא: רצח יומיומי זה שלום?

אבי דיכטר: בניגוד אליך, כשנשיא הרשות הפלסטינית אומר את הדברים בריש גלי מעל הבמה בין היותר מכובדות שיש ברשות הפלסטינית אני מציע לעצמנו להאזין, לשמוע, ולשאול מה המשמעות.

קריאות: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת דיכטר, לסיכום, בבקשה.

אבי דיכטר: לעניין החוק שלנו, מדובר באיום.

אבי דיכטר: ובצדק אומר כאן איש השב"כ, האיום, הצפי להתחממות, שזה אומר לגידול האיום, הוא צפי ברור וחד, בין היתר, לדעתי, נגזר מהעובדה הזו שהרשות הפלסטינית הודיעה על ביטול שיתוף הפעולה בין מנגנוני הביטחון.

אבי דיכטר: ועכשיו אני שואל את עצמי מה המשמעות של להמשיך - -

סמי אבו שחאדה: הנה, אתה רואה.

אבי דיכטר: - - ולהביא ולאפשר לאזרחים שגרים בשטחי יהודה, שומרון ועזה להיכנס לישראל בשהיית קבע או אזרחות.

אבי דיכטר: אני חושב שזו תהיה טיפשות מצד אחד, וחוסר אחריות ממדרגה ראשונה לומר לעצמנו: המצב הוא אחר, הסכם השלום הוא בדיוק כמו בין שוויץ לאיטליה, ואפשר באמת לנוח על זרי הדפנה.

אבי דיכטר: לא זו המציאות.

אבי דיכטר: לצערי אנחנו מכירים היטב את האיומים ואת הסיכונים האלה.

אבי דיכטר: החוק הזה לדעתי נועד לתכלית הזו, הוא משרת את התכלית הזו.

אבי דיכטר: ולצערי, כל עוד האיומים לא רק שנמשכים אלא אפילו מתגברים, ובין היתר לאור הדברים שאמרתי, אני ממליץ לוועדה להאריך את זה בשנה, ולשקול האם לא נכון יהיה להמיר את הוראת השעה בתיקון לחוק קבוע רגיל בישראל.

אבי דיכטר: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ברשותכם, אני רוצה לעבור להצבעה.

צבי האוזר: אני מבקש שיקריאו את הצו.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, יש את עורך דין לוסטיגמן מהארגון לזכויות שבמבקש להגיד כמה דברים.

צבי האוזר: אני מתנצל, לא ראיתי, אין לי שום מסמך של עורך דין לוסטיגמן.

צבי האוזר: תם זמננו, אני בטוח שייצגתם את דבריו נאמנה.

צבי האוזר: אני מבקש לעבור להצבעה.

צבי האוזר: אני מבקש להקריא את הצו.

צבי האוזר: בבקשה.

עידו בן יצחק: "צו האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) הארכת תוקף החוק, התש"ף

עידו בן יצחק: –2020 הארכת תוקף החוק 1.

עידו בן יצחק: החוק יוארך עד יום ו' בתמוז התשפ"א (16 ביוני 2021).

עידו בן יצחק: "

צבי האוזר: תודה.

סמי אבו שחאדה: אדוני, אפשר להצביע על פשרה?

צבי האוזר: לא.

צבי האוזר: אני מבקש להצביע.

צבי האוזר: בעצם אנחנו מצביעים על זה שאנחנו ממליצים להאריך את תוקף החוק בצו עד ה-16 ביוני 2021.

צבי האוזר: כמובן שאני מצטרף גם לדברים שנאמרו כאן על ידי חבר הכנסת דיכטר.

צבי האוזר: וכמו שאמרתי בפתיחת הדברים, נדמה לי שהמשפט מוטב להישמר מאשר להצטער חל גם בנקודת הזמן הזו, כפי ששמענו כאן את הדברים.

צבי האוזר: אני רק רוצה לוודא, חבר הכנסת אבוטבול, אתה מחליף את חבר הכנסת משה ארבל.

משה אבוטבול: אני במקום ארבל.

משה אבוטבול: אם צריך נביא את מלכיאלי, הוא היה פה.

צבי האוזר: לא, זה בסדר.

אוסאמה סעדי: וחבר הכנסת סמי אבו שחאדה מחליף את חבר הכנסת ג'בארין.

צבי האוזר: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה מחליף את חבר הכנסת ג'בארין.

סמי אבו שחאדה: כן, את יוסף.

צבי האוזר: בסדר.

צבי האוזר: בבקשה, מי בעד להמליץ להאריך את תוקף החוק?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מי נמנע?

צבי האוזר: בעד – 5

צבי האוזר: נמנעים – אין

אוסאמה סעדי: מרב, את לא מצביעה?

מרב מיכאלי: אין לי זכות הצבעה, אני לא חברה בוועדה.

סמי אבו שחאדה: לא משנה, מטעם הסיעה.

צבי האוזר: זאת אומרת שהתקבלה המלצה למליאה.

סמי אבו שחאדה: אין לכם נציג בוועדה?

אוסאמה סעדי: רוויזיה.

צבי האוזר: רוויזיה.

צבי האוזר: נדון בעוד חמש דקות.

משה אבוטבול: חוץ מזה היא בדרך לקואליציה, מה אתה מקלקל אותה?

צבי האוזר: בעוד חצי שעה?

אוסאמה סעדי: חצי שעה.

צבי האוזר: נדון ב-11:00 ברוויזיה.

צבי האוזר: להזכירכם, מדובר בהמלצה למליאה, כאשר המליאה היום תדון בהארכת הצו.

משה אבוטבול: ב-11:00?

משה אבוטבול: אבל יש את הבחירה שלך, אז מתי זה יהיה?

צבי האוזר: הבחירה ב-10:20.

משה אבוטבול: אז בלי קשר לרוויזיה.

אורנה ברביבאי: יש לי ישיבה אחרת.

צבי האוזר: אז ב-10:55?

אורנה ברביבאי: ב-10:45 זה מצוין.

שמואל לטקו: לא נספיק.

צבי האוזר: לא נספיק.

צבי האוזר: ב-10:55.

מירי פרנקל-שור: אורנה, מישהו אחר מיש עתיד יכול לבוא.

צבי האוזר: הישיבה נעולה.

צבי האוזר: אני פותח את הישיבה.

צבי האוזר: חברים, בהתאם לבקשת הרוויזיה של חבר הכנסת אבו שחאדה, אתה ביקשת?

סמי אבו שחאדה: אוסאמה סעדי ביקש רוויזיה.

סמי אבו שחאדה: הוא פה?

סמי אבו שחאדה: אולי הוא הלך לאיפה שהיינו.

קריאה: לא, אין שם אף אחד, הייתי שם הרגע.

סמי אבו שחאדה: אין שם אף אחד?

קריאה: אף אחד.

צבי האוזר: אני מעלה להצבעה את הרוויזיה.

צבי האוזר: אני מזכיר שמי שבעד הרוויזיה פותח את הדיון, מי שנגד הרוויזיה בעצם מקבל את ההחלטה המקורית כפי שהצגנו אותה.

צבי האוזר: אז מי בעד הרוויזיה?

סמי אבו שחאדה: אני בעד הרוויזיה.

אבי דיכטר: תרים את היד.

צבי האוזר: אתה צריך להרים את היד.

צבי האוזר: מי נגד הרוויזיה?

סמי אבו שחאדה: כולם?

שמואל לטקו: הוא הצביע במקום חברת הכנסת שיר.

צבי האוזר: ארבעה.

צבי האוזר: מי נמנע?

צבי האוזר: אין.

צבי האוזר: בעד – 1

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: הרוויזיה נדחתה.

צבי האוזר: נמליץ בפני מליאת הכנסת לאשר בצו את הארכת תוקפו של החוק.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: הישיבה נעולה.