הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 15, 2020-04-27 09:30

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את ישיבת הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה.

עאידה תומא סלימאן: היום 27 באפריל 2020, ואנחנו דנים בהחלטת בג"ץ בעניין תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (עבודת נשים), התש"ף-2020 והשלכות ביטולן.

עאידה תומא סלימאן: כדי להיות ברורים על מה אנחנו דנים היום, אני רוצה להסביר שכפי שידוע לכולם, לפי חוק עבודת נשים מ-1954 מעסיקים חייבים לפנות למשרד העבודה והרווחה, לאגף האכיפה ומינהל הסדרה ואכיפה ולהצהיר על כוונתם להוציא לחל"ת או לפטר עובדת שלהם שהיא בהיריון או בטיפולי פוריות או אחרי לידה, ולבקש אישור מהמשרד.

עאידה תומא סלימאן: המשרד אמור לקיים את הבדיקה ולאחר מכן לאשר או למנוע את ההחלטה הזו.

עאידה תומא סלימאן: ב-6 באפריל השנה הממשלה התקינה תקנות לשעות חירום שבהן התירה באופן גורף למעסיקים להוציא לחל"ת – וזה יכול להיות גם פיטורים – לנשים בהיריון לפי סעיף זה של החוק.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, נתנה אישור מראש, גורף, לכלל המעסיקים.

קריאה: ההיתר הוא לא - - - שנחשבת לפגיעה בתנאי ההעסקה ופגיעה בהכנסה.

קריאה: זה לא פיטורים.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול, התקש"ח, ברגע שהוא נתן אישור גורף, אף אחד לא יכול לדעת איך המעסיקים התנהלו, אף אחד גם לא יכול לבדוק איך המעסיקים מתנהלים.

עאידה תומא סלימאן: מה התקש"ח אמר וכמה פרטים נתן שם – אני יודעת.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני מבקשת להמשיך להסביר את העניין.

עאידה תומא סלימאן: ב-6 בחודש התקינה הממשלה את תקנות החירום תחת ההסבר שניתן אחר כך, שהייתה הצפה של בקשות לאישורים וזה היה בלתי אפשרי לדון בכולן במשרד, וכדי לשחרר צוואר בקבוק ולאפשר זרימה של החלטות המעסיקים.

עאידה תומא סלימאן: עתרתי לבג"ץ נגד התקנות האלה, כחברת כנסת וכיושבת-ראש הוועדה הזו.

עאידה תומא סלימאן: מרכז עדאלה הגיש את העתירה בשמי, התברר שנוספה לזה עוד עתירה של ארגוני נשים, שנשמע אותם.

עאידה תומא סלימאן: ב-20 באפריל בג"ץ דן בעתירה הזו.

עאידה תומא סלימאן: ב-17 בחודש, יומיים לפני הדיון של בג"ץ, הממשלה ביטלה את התקנות אשר בגינן עתרנו לבג"ץ והגיעו לדיון לאחר שכאילו פתרו את הבעיה, ביטלו את התקנות ואין צורך בדיון.

עאידה תומא סלימאן: בכל זאת, בג"ץ דן.

עאידה תומא סלימאן: היה דיון שהעלה את הבעייתיות והסוגים השונים של בעיות שעלולות להתפתח מתקנות כאלה, ובג"ץ הורה לנציגי המשרדים להגיע לדיון בוועדה ולנסות למצוא פתרונות לבעיות שיכול להיות שהתקופה של התקנות גרמה להן.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להדגיש: התקנות האלה לא שיחררו רק את המעסיקים אשר כבר ביקשו לפני התקנת התקנות אישורים להוציא לחל"ת, אלא גם איפשר לכל מי שרצה לאחר מכן להוציא לחל"ת אישה בהיריון או אישה שעוברת טיפולי פוריות, לעשות את זה אפילו מבלי לפנות למשרד.

עאידה תומא סלימאן: ויכול להיות שגם השתמשו בתקופת הזו – בין התקנת התקנות לבין ביטולן, שזה 11 יום, בתקופה כל כך קריטית במשק הישראלי, לאחר משבר הקורונה – שהמעסיקים יעשו בה מה שבא להם ב-11 הימים האלה, בלי משגיח בלי שאף אחד יוכל באמת להחליט.

עאידה תומא סלימאן: היום נצטרך לדון במה שקרה ב-11 הימים האלה וההשלכות על הנשים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להדגיש שראיתי חובה לעתור, כי לא יכול להיות שתחת האמתלה של מצב חירום, כמה שיהיה קשה, מתקינים תקנות שדורסות זכויות בסיסיות של אדם, של אזרח ושל עובד.

עאידה תומא סלימאן: החוק הזה בא ב-1954 לא סתם, אלא בא כי ידענו שעדיין – ועד היום הזה – המשק מתנהל בצורה שמפלה נגד נשים ובדרך כלל צורת המחשבה היא שברגע שצריך לפטר עובדים או להוריד את ההוצאה על שכר העובדים, דבר ראשון שעושים הוא שחושבים להוציא נשים ממעגל התעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: עדיין יש תפיסה שהנשים, העבודה שלהן וההכנסה שלהן היא משהו מיותר או משהו שבא להוסיף למשפחה ולא משהו בסיסי.

עאידה תומא סלימאן: לכן הפגיעה בהן היא יותר קלה, והיה חשוב שבזמנים של משבר לא נחזור אחורה בתפיסה שלנו על הגנה על זכויות בסיסיות וזכויות עובדים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל בזה, ולבקש מהגברת יפה סולימני, מנהלת מינהל הסדרה ואכיפה, לתת הקדמה קטנה כמה בקשות היו לכם לפני התקנת התקנות; בכמה דנתם והחלטת החלטות; מה היו ההחלטות שלכם; כמה נשאר ומה אתם יודעים על הבקשות שנשארו אחרי שהוצאו התקנות, ואחרי שבוטלו.

עאידה תומא סלימאן: אם אפשר, קצר ומרוכז.

עאידה תומא סלימאן: המטרה של הדיון הזה היא למצוא פתרונות לעוולות שהיו בדרך, ואני רוצה להשאיר זמן לאלה שיטענו על העוולות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

יפה סולימני: נמצאת פה דבי אליעזר שרוצה להגיד כמה מילים ברמה המשפטית, אם אפשר לתת לה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מה אפשר לחדש מבחינה משפטית.

עאידה תומא סלימאן: הרי דנו בזה בבג"ץ ועכשיו המטרה היא לבדוק מה העוולות שהיו, אם היו, ולנסות למצוא להן פתרונות.

דבורה ספיר אליעזר: אני רק רוצה להעיר בקצרה.

דבורה ספיר אליעזר: אנחנו יודעות שאנחנו חלוקות בדרך שאנחנו רואות את הדברים, אבל חשוב שהדברים יבואו לידי ביטוי אחרי דברי היושבת-ראש.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבדיון בבג"ץ הדברים נדונו, הוחלט מה שהוחלט.

עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו צריכים לדון בתוצאות של התקנות שהיו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה עכשיו להתחיל לדון האם זה היה נכון להתקין את התקנות או לא היה נכון.

דבורה ספיר אליעזר: אני לא רוצה להיכנס לנכון או לא נכון אלא לדייק דברים משפטיים בלבד.

עאידה תומא סלימאן: מה שאמרתי זו דעתי וזה מה שאני רוצה להגיד.

עאידה תומא סלימאן: אני לא חושבת שצריך לדייק את הדברים שלי, ישפטו אותי אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

יפה סולימני: אעלה את הנושא של הנתונים כפי שהוצגו בבג"ץ, וגם נתונים לרגע זה כדי שנוכל להמשיך בדיון כפי שאת מבקשת, כבוד היושבת-ראש.

יפה סולימני: נכון ל-6 באפריל, ערב התקנת התקנות, היה במינהל היה תא דואר שהבקשות הגיעו אליו.

יפה סולימני: פתחנו מיילים שהגיעו, וכל מייל שנפתח, נעשתה הקלדת נתונים של אותן נשים והחל טיפול.

יפה סולימני: נכון לערב התקנת התקנות היו הקלדות לגבי 5,500 נשים.

יפה סולימני: באותו מועד הסתיים טיפול ב-4,300 נשים; כלומר, היו על השולחן 1,200 נשים לגביהן עדיין לא התקבלו החלטות.

ינון אזולאי: מה זה הסתיים טיפול, כלומר שאישרתם 4,000?

ינון אזולאי: בשניות אתם מאשרים.

יפה סולימני: אני לא יכולה לשמוע.

ינון אזולאי: אז אומרת שהסתיים טיפול, כלומר, אוטומטית אישרתם 4,000.

ינון אזולאי: במשך השנה יש לכם בסביבות 1,500, אולי יותר - - -

קריאה: 1,200.

ינון אזולאי: 1,200.

ינון אזולאי: אז 4,000 – בדקות.

יפה סולימני: מאחר שאני לא שומעת מה אומרים בצד השני, כבוד היושבת-ראש, אציג את הנתונים ואחר כך, אם תחליטי שאענה לשאלות – אענה.

יפה סולימני: הנתונים שהיו: 1,200 נשים שעדיין לא דנו בהן ולא קיבלנו החלטות.

עאידה תומא סלימאן: הבקשות האלה הגיעו אליכם מתחילת המשבר או מתחילת השנה?

יפה סולימני: לא, זה רק מה-17 במרץ.

יפה סולימני: כל הבקשות הן בגין הנושא של הקורונה.

יפה סולימני: זה לא מתחילת השנה, רק זה בקשות על מקומות שנסגרו וצומצמו בגין הקורונה.

יפה סולימני: מדובר בחל"ת.

יפה סולימני: בנוסף לכך, בתא הדואר שלנו, אותו תא שאליו הגיעו בקשות, היו עוד 1,200 מיילים של מעסיקים, שלא פתחנו אותם ולא ידענו מה יש בהם.

יפה סולימני: נתנו הערכה שבתוך 1,200 האלה יש בערך 3,500, כי מתוך הניסיון של 5,500 שפתחנו לפני כן היו שלוש-ארבע-חמש בקשות של עובדות לכל מעסיק, והיו גם 40 ו-50.

יפה סולימני: לכן לקחנו הערכה שיש לנו 3,500 ועוד 1,200 שלא דנו – הערכנו שזה כ-4,700 נשים שלגביהן לא התקבלה החלטה.

יפה סולימני: יצאנו לחופשה מרוכזת של פסח, התקיים התקש"ח, חזרנו אחרי הפסח – שזה היה יום חמישי – התחלנו לפתוח את אותם 1,200 מיילים והקלדנו את הנתונים.

יפה סולימני: מתוך 1,200 המיילים האלה התברר שבחלק מהמיילים המעסיק הגיש פעמיים את אותה בקשה.

יפה סולימני: עד שלא הקלדנו את המידע הזה לא ידענו אם מדובר בבקשה חדשה.

יפה סולימני: בתוך אותם מיילים היו בקשות לפיטורים, היו בתוך אותם מיילים שאלות של מעסיקים.

יפה סולימני: בפועל, אחרי שהקלדנו – וזה היה עד הלילה שלפני הדיון בבג"ץ, יום ראשון בלילה – התברר שזה 1,800 נשים חדשות לגבי חל"ת.

יפה סולימני: כלומר, בפועל מדובר על 1,200 שלא דנו לפני ועוד 1,800 – זה 3,000 נשים שלגביהן לא התקבלו החלטות עד ביטול התקש"ח.

יפה סולימני: מובנים הנתונים עד רגע זה?

ינון אזולאי: האם אישרתם גם פיטורים או רק חל"ת?

יפה סולימני: בודדות מתוכן היו פיטורים.

ינון אזולאי: מאיזו סיבה אישרתם פיטורים בתקופה כזאת?

יפה סולימני: היה חשוב לדון בחל"תים בשלב ראשון כדי לתת מענה לאותן עובדות שיושבות בבית – אם זה לסרב או לקבל את הבקשה.

ינון אזולאי: אין בעיה, אני שואל על הפיטורים.

ינון אזולאי: את אומרת שאישרתם - - -

יפה סולימני: לא אישרנו פיטורים.

עאידה תומא סלימאן: כן אישרתם 11 בקשות.

יפה סולימני: לא דנו ולא אישרנו פיטורים.

יפה סולימני: הפיטורים נשארו למועד מאוחר.

יפה סולימני: בכל זאת, פיטורים זה סיום סופי של הליך מול עובדת וזה דורשת בירור הרבה יותר מורכב, שונה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אישרתם 11 בקשות פיטורים.

יפה סולימני: היום.

יפה סולימני: שאלתם אותי על ערב ביטול התקש"ח.

יפה סולימני: אתן תמונת מצב ואוסיף עוד נתון לגבי מה שקורה עכשיו.

יפה סולימני: מאז הגיעו עוד בקשות ועשינו מספר פעולות מאז.

יפה סולימני: לקחנו את כל 3,000 הבקשות שהיו על השולחן ולא דנו בהן, ובחנו אותן.

יפה סולימני: בחנו את אותן בקשות, בדקנו אותן בדיקה ראשונית.

יפה סולימני: במקומות שחשדנו שהתקש"ח לא חל – כשהיה רשום לנו שהעובדת סירבה או שחל על אותו מקום הסכם קיבוצי או חל הסכם חופשה או שבנתונים שהמעסיק העביר לנו ראינו שלא כל העובדים הוצאו לחל"ת אלא רק חלק מהעובדים הוצאו לחל"ת – קיימנו דיונים וקיבלנו החלטות.

יפה סולימני: נכון להיום, בהתאם לנתונים שהעברתי לכם אתמול, מתוך אותן 3,000 בקשות שהיו על השולחן בעת ביטול התקש"ח, רק 1,670 מתוכן ראינו שהן עונות על הוראות התקש"ח ולא דנו בהן.

עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד.

עאידה תומא סלימאן: לפני הכנסת התקש"ח היו לכם 95% היתרים מתוך מה שדנתם; אחרי בג"ץ יש לכם 50% היתרים.

יפה סולימני: לא, לא 50%.

עאידה תומא סלימאן: כמה מתוך ה-3,000 שנשארו על השולחן ודנתם בהן, נתתם היתרים?

יפה סולימני: מתוך ה-3,000 קיבלנו החלטות, ממש דנו, קיימנו שיחה.

עאידה תומא סלימאן: את זה הבנתי.

עאידה תומא סלימאן: יפה, תעני לי ישר: כמה מתוך ה-3,000, נתתם להן היתרים?

יפה סולימני: רובן.

עאידה תומא סלימאן: איך רובן?

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אמרת 1,600.

יפה סולימני: מתוך ה-3,000, 1,670 עמדו בהוראות התקש"ח.

יפה סולימני: לא נתנו היתרים, הן עמדו בהוראות התקש"ח.

יפה סולימני: היתרה ל-3,000 – זה יוצא 1,330 – דנו בהן, עשינו את כל הבירור וקיבלנו החלטה.

יפה סולימני: רובן - - -

עאידה תומא סלימאן: מה זה רובן?

עאידה תומא סלימאן: כמה?

יפה סולימני: ה-1,300 שקיבלנו לגביהן החלטה היו בעיקר בתחומים שהתקש"ח לא חל עליהם.

יפה סולימני: זה תחומי חינוך, מעונות יום, מתנ"סים שנסגרו, תיירות, תעופה – תחומים שנסגרו – ובאותם מקומות נתנו את ההיתר.

דבורה ספיר אליעזר: התבלבלת.

יפה סולימני: התבלבלתי.

יפה סולימני: הפוך – בהם לא היה צריך לתת היתר.

עאידה תומא סלימאן: חבר'ה, אנחנו מבולבלים מספיק.

עאידה תומא סלימאן: לפחות אתם אל תתבלבלו.

יפה סולימני: אני מתנצלת.

יפה סולימני: מתוך ה-3,000, 1,670 עמדו בהוראות התקש"ח, כלומר הם מקומות שנסגרו כליל.

עאידה תומא סלימאן: מה שנסגר כליל, כמו מעונות יום או תיירות, לא הייתם חייבים לתת היתר?

יפה סולימני: לא דנו בהם, כי הם ענו על הוראות התקש"ח.

עאידה תומא סלימאן: אותו תקש"ח שבוטל.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על - כמה היו אלה שלא דנתם בהם בגלל שענה על התקש"ח?

יפה סולימני: 1,670.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, 1,670, לא דנתם בהן בגלל שהן ענו על אותו תקש"ח אשר בוטל, שאנחנו טוענים שיכול להיות שהביא לעוולות ולעבירה על החוק של עבודת נשים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה – 1,670 מתוך אלה שהגישו בקשות, כבר פטרתם את עצמכם, בגלל התקש"ח, להסתכל עליהן.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצעד ראשון שצריך להיעשות אחרי ביטול התקש"ח וכדי לדעת אם נעשה עוול בתוך זה הוא לחזור ולהסתכל על ה-1,670 ולבדוק אותן, לראות אם הן הולכות לפי החוק או לא ומקבלות היתרים, גם בדיעבד.

דבורה ספיר אליעזר: גברתי היושבת-ראש, התנאים שנקבעו בתקש"ח הם תנאים שנבחנים בכדי להתיר את החל"ת.

דבורה ספיר אליעזר: אלה אותם מבחנים שהיו משתמשים בהם לפני שהותקנו התקש"ח.

דבורה ספיר אליעזר: מה שגברת סולימני אומרת זה שבין ה-1,600 שהיא טוענת שעומדות בתקש"ח יש אותם מקרים שאילו דנים בהם היה ניתן היתר מאחר - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, מי קבע שהם עונים, אם לא דנתן בהם?

יפה סולימני: - - - הוראות התקש"ח.

יפה סולימני: בתקש"ח - - -

עאידה תומא סלימאן: הוראות התקש"ח יצאו מהממשלה, אבל אף אחד לא יודע אם הבקשות שהוגשו עונות על ההוראות האלה.

יפה סולימני: אבל בשביל זה בחנו אותן, בחנו את כל ה-3,000.

יפה סולימני: 1,330 לא היו בתקש"ח ולכן דנו בהן וקיבלנו החלטות לגביהן; 1,670 ענו על הוראות התקש"ח ולכן לא היה נדרש להן היתר כי הן עובדות שהוצאו בתקופת התקש"ח.

ינון אזולאי: כלומר 1,670 הוצאו - - -

יפה סולימני: התקש"ח לא בוטל רטרואקטיבית, התקש"ח בוטל - - -

ינון אזולאי: בוטל מכאן ולהבא.

ינון אזולאי: כלומר, את אומרת שאותן 1,670 שהוצאו לא היו צריכות את ההיתר שלכם, הן היו עוד מכוח התקש"ח.

ינון אזולאי: נכון?

יפה סולימני: נכון.

ינון אזולאי: 1,330 שנשארו, דנתם בהן.

יפה סולימני: דנו בהן כי - - -

ינון אזולאי: כי הייתם צריכים.

ינון אזולאי: בגלל שהן לא נכנסות בתקנות של התקש"ח, אז הייתם צריכים לדון בהן ולהחליט אם כן או לא.

יפה סולימני: נכון.

יפה סולימני: אלה מקרים שחלקם היו חינוך - - -

עאידה תומא סלימאן: יפה, בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתקדם בדיון הזה.

ינון אזולאי: רק שאלה קטנה.

ינון אזולאי: אם בתקופה הזאת העובדת סירבה לצאת, יש לזה משמעות?

ינון אזולאי: חלק מהתנאי הם שיש הסכמה בין העובדת למעסיק; העובדת אומרת שהיא בהיריון עכשיו והיא לא מעוניינת לצאת, מכל מיני סיבות, האם נתתם את הדעת על זה?

יפה סולימני: ברור.

יפה סולימני: בכל המקומות שבהם ראינו שיש סירוב עובדת קיימנו את הדיון ובחנו למה הסירוב, מה קורה, בשביל זה יש לנו את שיקול הדעת.

יפה סולימני: אנחנו בוחנים את מקום העבודה, מה קרה במקום העבודה, ואם יש מקום לסרב או להתיר.

ינון אזולאי: כמה סירובים נתתם מתוך ה-1,330?

יפה סולימני: אני לא יודעת להגיד מתוך ה-1,330, אני יכולה להגיד מתוך הסך הכול עד היום.

ינון אזולאי: אוקיי.

ינון אזולאי: מתוך הסך הכול שהיה וכמה נתתם מתוך זה.

יפה סולימני: 96% מכל הבקשות שדנו בהן קיבלו היתרים; ב-4% סירבו.

יפה סולימני: נתון נוסף שמאוד חשוב לדעת הוא שיש קרוב ל-887 בקשות של עובדות שהבקשות נסגרו, וציינתי את זה בנייר.

יפה סולימני: מה זה סגירת בקשות?

יפה סולימני: סגירת בקשות זה יכול להיות שעל אותו מקום עבודה חל הסכם קיבוצי, נניח שהסכם החופשה שנחתם במדינה - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אנחנו מכירים את הסיבות.

יפה סולימני: - - שהוא לא יכול להוציא את העובדת לחל"ת והוא החזיר אותה והוא לא הוציא אותה לחל"ת, או שהחוק לא חל על העובדת.

נעה בן שבת: מה ההבדל בין הסגירה להקפאת תקש"ח?

נעה בן שבת: ציינתם שתי הוראות.

עאידה תומא סלימאן: בסיבות שנתתם יש הקפאת תקש"ח ויש - - -

נעה בן שבת: יש סגירה ויש הקפאת תקש"ח.

נעה בן שבת: על מה מדובר בכל אחד מהם?

עאידה תומא סלימאן: שמעת, יפה?

עאידה תומא סלימאן: יש הקפאת תקש"ח ויש את הסגירה.

עאידה תומא סלימאן: למה הכוונה בהקפאת תקש"ח?

יפה סולימני: הקפאת תקש"ח אלה אותן 1,300 שבחנו וראינו שהן עונות על הוראות התקש"ח, ולכן ראינו לנכון שהתקנות חלות עליהן והן לא נדרשות להיתר.

יפה סולימני: התקש"ח נותן להן היתר.

יפה סולימני: הסגירות שמדובר, שזה מספר מאוד גדול – 887 נשים – בחלק גדול מהן המעסיק משך את הבקשה ולא הוציא.

יפה סולימני: הראינו לו, למשל, שיש הסכם של החינוך והוא לא יכול להוציא את העובדת לחל"ת, ולכן הוא השאיר אותה בעבודה ולא הוציא אותה לחל"ת; או שההסכם לא חל על העובדת; או שהמעסיק התחרט והבין - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירים את זה, יפה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

אורלי אלמגור לוטן: מהנתונים העברת רואים שחלק גדול, כמעט 1,000, נסגרו מהסיבות שתיארת.

אורלי אלמגור לוטן: יכול להיות שהבקשות שלא דנתם בהן בגלל הסיפור של התקנות לשעת חירום, בבדיקה שלהן חלק מהן היו מקבלות תוצאות כמו התיקים שנסגרו?

אורלי אלמגור לוטן: כלומר, הסכם קיבוצי או משהו אחר, ובעצם יש שם כמה מאות תיקים שמסתתרים, שהיו יכולים להיסגר מאותן סיבות?

יפה סולימני: בתוך ה-1,670?

אורלי אלמגור לוטן: כן, בתוך ה-1,670, כי בסוף את מדברת על מספר מאוד קטן של סירובים ומספר הרבה יותר גדול של תיקים שנסגרו מסיבות אחרות.

אורלי אלמגור לוטן: אבל בסוף התוצאה היא אותה תוצאה – שלא היה חל"ת אלא היה איזשהו הסדר אחר.

אורלי אלמגור לוטן: כלומר, יכול להיות שמתוך ה-1,670 שנכנסים איפה שהתקנות לשעת חירום חלות מסתתרים כמה מאות מקרים שלכאורה יכלו גם כן להיסגר ככה – לא בחל"ת אלא בהסדר אחר?

יפה סולימני: יכול להיות שבתוך ה- - -

עאידה תומא סלימאן: אבל בגלל זה הייתה העתירה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני רוצה להתקדם בדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: את כל השאלות האלה העלינו כבר, ואנחנו יודעים.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה הגשנו את העתירה, כי ההיתר הגורף הזה נתן אפילו לאלה שלא היו עוברים את הבחינה של המשרד, שבימים רגילים זה היה ש-80% מקבלים היתר ו-20% לא מקבלים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו 92% שקיבלו והשאר לא קיבלו.

עאידה תומא סלימאן: אולי אלה שעברו בהיתר גורף, היה ביניהם 10% שלא - - -

אורלי אלמגור לוטן: זה מספר יותר גבוה.

אורלי אלמגור לוטן: היא אומרת לך שגם מאלה שנסגרו, זה לא רק סירוב - - -

יפה סולימני: לא שומעים אתכם.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה כבר להיכנס לדוגמאות האלה, שהוטל עלינו למצוא להן פתרונות.

עאידה תומא סלימאן: דוגמאות של עבירות של מעסיקים שניצלו את הזמן של התקש"ח הזה כדי להוציא את האנשים לחל"תים, שאם היו נכנסים לבדיקה אמיתית בתוך המשרד היו הם עצמם מושכים את הבקשה וסוגרים אותה או שהיו נופלים בה ומקבלים סירוב.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים מה, אפילו לא מתוך 1,600; יכול להיות שיש עוד מעסיקים שידעו על תקנות לשעת חירום ואפילו לא הגישו בקשות, הם החליטו בעצמם.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה מעבר ל-1,600.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע דוגמאות של בעיות כאלה ולנסות למצוא להן פתרון.

עאידה תומא סלימאן: בשביל זה התכנסנו, לא כדי לדון עד כמה התקנות היו בסדר או לא בסדר.

עאידה תומא סלימאן: כבר יש החלטת בג"ץ, שהכיוון שלה הוא שיש חשד שנעשה עוול במסגרת הזו, ואנחנו פה כדי לתקן את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לעבור לנציגה של שדולת הנשים, עורכת הדין עמית קובו-רום.

עמית קובו-רום: שלום, גברתי יושבת-ראש הוועדה.

עמית קובו-רום: תודה כינוס הוועדה ועל ההזדמנות לדבר.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין עמית, אני מבקשת, שתיים-שלוש דקות, כי יש עוד נציגות שרוצות לדבר.

עמית קובו-רום: בוודאי.

עמית קובו-רום: אני מנהלת את הקו הפתוח של שדולת הנשים.

עמית קובו-רום: לשדולה הגיעו פניות רבות בנושא התקנות לשעת חירום, ועוד לפניהן ואחריהן לגבי הוצאה לחל"ת של נשים בתקופות מוגנות.

עמית קובו-רום: אני אשמח תינתן גם הזדמנות לעורכת הדין דנה גנוסר להציג את עמדת הפורום לדיון.

עמית קובו-רום: מבלי להלאות את הפורום, אני רוצה לציין שתי דוגמאות, שגם צורפו לנייר העמדה שהפורום הגיש לוועדה הנכבדה, שמראות איך מעסיקים ניצלו, די בקלות, לרעה את התקנות.

עמית קובו-רום: דוגמה ראשונה, דוגמה מספר 3 בנייר העמדה שלנו: רונה, עובדת בהיריון.

עמית קובו-רום: עובדת ותיקה אצל מעסיק גדול, שלא נמצא בתחומים שנפגעו פגיעה משמעותית ממשבר הקורונה.

עמית קובו-רום: היא עובדת בצוות של כ-20 עובדים, עובדים שהם מקבילים בדרגתם.

עמית קובו-רום: בעוד שאצל המעסיק הזה עובדים אחרים הוצאו לחל"ת, עובדים מהמחלקה שלה, שהיא מחלקה מקצועית, לא הוצאו לחל"ת בכלל.

עמית קובו-רום: עם זאת, לקראת סוף חודש מרץ השנה המעסיק הודיע לה שבחודש אפריל היא יוצאת לחל"ת.

עמית קובו-רום: היא בחודש השישי להריונה, מבחינתו חל"ת הוא עד הלידה.

עמית קובו-רום: לשאלתה למה דווקא היא, המעסיק ענה שהסיבה היא שהיא בהיריון.

עמית קובו-רום: שרונה פנתה אלינו, כמובן שהסברנו לה שהמעסיק צריך לפנות ולקבל היתר מהממונה על חוק עבודת נשים, משום שהיא בהיריון.

עמית קובו-רום: עוד הסברנו לה שהעובדה שהיא היחידה שרוצים להוציא אותה לחל"ת מכל המחלקה והסיבה שהמעסיק נתן הן סיבות בעייתיות, שלא אמורות לעבור את אישור משרד העבודה.

עמית קובו-רום: היא פנתה בחזרה למעסיק, והמעסיק סירב לפנות לממונה.

עמית קובו-רום: היא חזרה אלינו והסברנו לה שזה המצב וזה הדין, זה מה שהמעסיק צריך לעשות.

עמית קובו-רום: כל זה היה בסוף מרץ.

עמית קובו-רום: המעסיק לא פנה, לא שיבץ אותה בסידור העבודה בחודש אפריל.

עמית קובו-רום: ואכן, ב-7 באפריל התגלה, לצערנו, שהמעסיק קיבל הכשר בחסות התקנות לשעת חירום, למרות שאם אנחנו מסתכלים על הסיטואציה המעסיק לא אמור לקבל היתר להוציא אותה לחל"ת.

עמית קובו-רום: אבל כאשר אין פיקוח ולא חלה על המעסיק אפילו חובת דיווח לממונה, מאוד קל להעביר את המקרים האלה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אנחנו מביאים את המקרים האלה, שהם לא עומדים בתקנות או בחוק.

עאידה תומא סלימאן: אבל הם נעשו במעטה של התקש"ח, המעסיקים ניצלו את זה.

עמית קובו-רום: בדיוק.

עמית קובו-רום: דוגמה נוספת היא של עובדת שפנתה אלינו ב-5 באפריל, יומיים לפני שהתקנות נכנסו לתוקפן.

עמית קובו-רום: העובדת נקראת גלי, בקובץ שלנו זו דוגמה מס' 4.

עמית קובו-רום: גלי נמצאת לקראת סוף חופשת הלידה שלה והיא הייתה אמורה לחזור מיד לאחר פסח.

עמית קובו-רום: עם זאת, המעסיק הודיע לה שהוא לא מחזיר אותה.

עמית קובו-רום: הוא מחזיר אותה למצבת כוח האדם ומוציא אותה מיד לחל"ת קורונה.

עמית קובו-רום: גלי גילתה שבמקומה הוא משאיר את העובד שהיה כפוף לה ושהחליף אותה במהלך חופשת הלידה, שמילא את מקומה במהלך חופשת הלידה, למרות שהיא יותר ותיקה ממנו, למרות שהיא נמצאת בתקופה מוגנת.

עמית קובו-רום: זה מעסיק שאכן הוציא כמה עובדים אחרים לחופשה ללא תשלום, אבל לא הרבה עובדים.

עמית קובו-רום: בחסות התקנות גם המעסיק הזה יכול להסתיר עובדה מאוד משמעותית, והיא העובדה שהתפקיד של גלי שריר וקיים, ויש לו משאבים לקיים אותו, אבל הוא בוחר להוציא אותה לחל"ת קורונה, למרות שהיא בתקופה מוגנת, ולהשאיר תחת זאת עובד שהחליף אותה במהלך שהותה בחופשת לידה.

עאידה תומא סלימאן: המקרים האלה, מה עשיתם איתם, מעבר לזה שנרשמו?

עאידה תומא סלימאן: הן פנו בחזרה למשרד?

עאידה תומא סלימאן: תיכף נשמע גם את הנציבה של הרשות לשוויון הזדמנויות.

עאידה תומא סלימאן: האם עשיתם עם זה משהו?

עמית קובו-רום: העובדת גלי, שנמצאת בתקופה מאוד רגישה – בכלל, כל העובדות האלה נמצאות בתקופות רגישות – לא רצתה לעשות עם זה משהו נוסף בשלב זה אלא קיבלה את המידע והיא כרגע נשארת איתו ומקווה לחזור לעבודה בתום החודשיים של החל"ת.

עמית קובו-רום: צריך לזכור שהנשים האלה נמצאות בתקופות מאוד רגישות מבחינה תעסוקתית.

עמית קובו-רום: הרבה פעמים אישה לא רוצה בסיטואציה הזאת שהמעסיק יתרעם עליה ולא רוצה להיכנס אתו לוויכוח שעלול להסתיים בזה שיסיימו את העסקתה ברגע שיהיה ניתן.

עמית קובו-רום: כאן, בעיניי, החשיבות הכל כך גדולה של הממונה על חוק עבודת נשים ושל משרד העבודה, כגורם שמהווה חיץ בין העובדות לבין המעסיק ולא שם אותן בקו החזית מולו.

עמית קובו-רום: העובדת רונה, למיטב ידיעתי, נמצא עכשיו בחל"ת.

עמית קובו-רום: היא לא יצרה אתנו שוב קשר לאחר שנתנו לה את הייעוץ.

עמית קובו-רום: ככל שהעובדת תיצור אתנו קשר שוב, כמובן שננסה לפנות גם למעסיק וגם למשרד העבודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מהנציבה, עורכת הדין מרים קבהה, שאפנה אליה תיכף, שגם את וגם יפה תקשיבו לבעיות שעולות כדי לנסות למצוא פתרון לנשים האלה.

עאידה תומא סלימאן: עו"ד דנה גנוסר, מנחת הקליניקה לנשים וכלכלה באוניברסיטה העברית, הייתם גם אחד הגופים שעתרו נגד התקש"ח.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: נסו להיות מרוכזות ולעשות את זה בשלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: את איתנו?

עאידה תומא סלימאן: לא מצליחה להתחבר.

עאידה תומא סלימאן: עו"ד תמר ניב ישראל – גם היא לא מצליחה להתחבר.

עאידה תומא סלימאן: ענת שני רבה, בבקשה.

ענת שני רבה: אני חושבת שאם דנה גינוסר יכולה לעלות, עדיף שהיא תעלה.

עאידה תומא סלימאן: עד שלמישהי אין בעיה עם המיקרופון, שתדבר.

עאידה תומא סלימאן: תעשו לי טובה, אני נותנת לכן זכות דיבור – נצלו אותה.

עאידה תומא סלימאן: דנה, בבקשה.

דנה גינוסר: תודה.

דנה גינוסר: אני מייצגת פורום של ארגוני עובדות ועובדים, ארגוני נשים שכוללים גם את שדולת הנשים, איתך – מעכי, האגודה לזכויות האזרח, קו לעובד וקליניקות משפטיות.

דנה גינוסר: אני רוצה להתייחס קודם כול לקבוצות העובדות שנפגעו.

דנה גינוסר: חשוב לי להקדים ולומר שגם בשגרה זה לא שהמצב אידיאלי ומעסיקים ממהרים לבקש היתר לכל מקרה של רצון לפגוע, לקצץ משרה או לפטר עובדת מוגנת.

דנה גינוסר: אלינו מגיעות בשגרה הרבה מאוד פניות של נשים שהמעסיקים בכלל לא ביקשו עבורן היתר, אז על אחת כמה וכמה בתקופה הנוכחית, כשהתחושה היא שאין דין ואין דיין.

דנה גינוסר: אני חושבת שזה הנזק העיקרי שגרמו התקנות, והדוגמאות שלנו ממחישות היטב שאפילו טרם התקנות התחושה הייתה שבעקבות הקורונה מותר לעשות הכול.

דנה גינוסר: דוגמה מס' 8: אם מקלנסווה, שנאמר לה על-ידי המעסיקים שאין חוקים בתקופה הזאת.

דנה גינוסר: דוגמה מס' 7: פונה בשם איילת, מעסיק שאמר לה שהוא יגיש היתר והוא גם יקבל היתר.

דנה גינוסר: זאת אומרת, הוא אפילו לא ניסה, וכדאי לה להזדרז ולצאת לחל"ת.

דנה גינוסר: וזה עוד בלי קשר לתקנות.

דנה גינוסר: לאחר שהתקנות פורסמו הרבה מאוד מעסיקים קיבלו איזשהו מסר, מבחינתם, שהכול מותר, לא נכנסו לדקויות ולתנאים שפורטו בהרחבה בתקנות, ומבחינת המדינה, כנראה, הספיקו כדי לסמוך על שיקול הדעת של המעסיקים.

דנה גינוסר: יש לנו דוגמאות לכך שהמסר לעובדות היה שעכשיו לא צריך לקבל היתר.

דנה גינוסר: למשל, דוגמה מס' 1 בדוגמאות שלנו – בוודאי שלא התקבלה הסכמה שלה.

דנה גינוסר: גם כאשר המעסיקים פנו בבקשה לקבל היתר על פי התקנות, במקרים שכבר נעשה בהם איזשהו בירור, אז אפשר לראות את דוגמה מס' 6, למשל: הוציאו אותה לחל"ת ב-30 במרץ, ושבוע לאחר מכן התקשרו אליה ממשרד העבודה ושאלו אם היא הסכימה לצאת לחל"ת.

דנה גינוסר: ואז היא אמרה: הסכמה?

דנה גינוסר: סוג של, כי אמרו שאין משכורות לשלם.

דנה גינוסר: זאת אומרת, זאת ההסכמה שהלכה למעשה העובדות נתנו.

עאידה תומא סלימאן: במיוחד כאשר אומרים לעובדת: או שאת מקבל 50% דמי אבטלה או שתישארי בלי הכנסה בכלל כי אין לי מה לשלם לך ואת יודעת שהכול סגור עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אז בטח שהיא תסכים.

דנה גינוסר: נכון, כבוד היושבת-ראש.

דנה גינוסר: חשוב להזכיר שלא כל העובדות זכאיות לדמי אבטלה והיקף דמי האבטלה משתנה.

דנה גינוסר: זה תלוי בתקופת ההכשרה, זה תלוי בגיל ובמשתנים נוספים.

דנה גינוסר: אם נמפה את קבוצות העובדות שנפגעו, אז מדובר בקבוצה אחת שאפשר לדעת את מספר העובדות בה לפי הנתונים שהציגה כעת נציגת משרד העבודה.

דנה גינוסר: אנחנו סבורות שלגבי אותן עובדות צריך לעשות בירור כהלכתו, על פי הנהלים הקיימים, על פי החוק.

דנה גינוסר: במקרים שבהם ניתן היתר לערוך בירור מחדש שכולל, כמקובל, ריאיון של העובדת ותגובת המעסיק, ולהחליט.

דנה גינוסר: הפרטים של כל העובדות הללו נמצאים בידי משרד העבודה ולכן לא אמורה להיות בעיה לאתר אותם.

דנה גינוסר: עם זאת, אנחנו צריכות להתייחס לקבוצה נוספת שמספר הנשים בה לא ידוע, וזאת כל קבוצת העובדות שבעניינן בכלל לא הוגשה בקשה לקבל היתר מרגע שפורסמו התקנות.

דנה גינוסר: אנחנו סבורות שבמקרה הזה הממונה צריכה לפרסם בכל דרך אפשרית קול קורא לאותן נשים לפנות כדי לברר את זכויותיהן, כדי לקיים הליך בירור בדיעבד; לפתוח מוקד מתוך פניות לעניין זה, עניין הקורונה, מכיוון ששיקול הדעת עבר לחלוטין לידי המעסיקים ללא שום פיקוח, וזה פתח להרבה מאוד עוולות.

דנה גינוסר: כאמור, גם במקרים שכן פנו, אנחנו יודעות שלא עמדו בתקנות.

דנה גינוסר: זה לגבי מה שניתן לעשות לגבי כל אותן פניות שלא נבדקו.

דנה גינוסר: בנוסף, אנחנו חושבות שחובה לפרסם מספר הבהרות שנוגעות לכל מיני השלכות של התקנות ושל ביטולן.

דנה גינוסר: קודם כול, חשוב להבהיר לכל העובדים שקיבלו היתר – וגם בציבור בכלל, לכל המעסיקים– שהחל"ת הוא לתקופה מוגבלת.

דנה גינוסר: ישנם מעסיקים שפירשו את התקנות כאיזשהו היתר גורף להוציא לחל"ת ללא הגבלת זמן, שאין על כך פיקוח, בעיקר לאור העובדה שהמוסד לביטוח לאומי פרסם לאחרונה שתקופת החל"ת תוארך אוטומטית ללא שום צורך בדיווח של המעסיקים או של העובדים.

דנה גינוסר: זה מבחינת הביטוח הלאומי, וזה בסדר גמור, זה כדי לייעל את התהליך של המשך קבלת דמי אבטלה, אבל הביטוח הלאומי לא לקח בחשבון את כל אותן עובדות מוגנות שהוצאו לחל"ת תוך פגיעה בזכויותיהן.

דנה גינוסר: לכן חשובה מאוד ההבהרה שבתום התקופה המותרת, של 60 הימים על פי התקנות, חובה להגיש בקשה ולקבל היתר.

דנה גינוסר: נקודה מאוד חשובה נוספת, שכלל לא ניתנה עליה הדעת בתקנות עצמן, היא התקופה המוגנת של 60 הימים לאחר החזרה מחופשת הלידה – מתקופת לידה והורות.

דנה גינוסר: אלה 60 הימים שבהם אסור למעסיק לפגוע בשכרה או במשרתה של עובדת ללא קבלת היתר.

דנה גינוסר: בשום מקום לא הייתה התייחסות לשאלה מאוד בסיסית שהרבה עובדות שאלו את עצמן, וגם אנחנו בארגונים: האם תקופת החל"ת חופפת לתקופה המוגנת?

דנה גינוסר: כלומר, עובדת שבדיוק חזרה לעבודה מחופשת לידה והוצאה לחל"ת, האם היא מאבדת את זכותה לתקופה מוגנת?

דנה גינוסר: אנחנו סבורות שזה לא הגיוני, לא ראוי ולא חוקי, ולכן נדרשת הבהרה שהחל"ת השהה את יחסי העבודה ולכן גם את ההגנה של 60 הימים, שאמורה להיכנס לתוקף מחדש בתום החל"ת.

דנה גינוסר: זאת הבהרה חשובה מאוד, שיש לה משמעות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנצטרך לקבל תשובה ברורה בעניין החפיפה בין תקופה מוגנת לחל"ת, וגם בעניין מי שהוצאו ללא כל דיון בבקשות שלהן לחודש.

עאידה תומא סלימאן: האם אפשר לחדש להן את החל"ת בלי לחזור ולבדוק, כי הן הוצאו לחל"ת בלי הבדיקה הראשונית שהייתה אמורה להתקיים.

דנה גינוסר: גברתי, אבקש להתייחס לעוד נקודה אחת, שהיא קריטית עבור הרבה מאוד יולדות.

עאידה תומא סלימאן: אבל מאוד קצר.

דנה גינוסר: בקצרה.

דנה גינוסר: הסיפור של זכאות של דמי לידה.

דנה גינוסר: כאן אבקש להחזיר את רשות הדיבור לחברתי, עורכת הדין עמית קובו-רום - - -

עאידה תומא סלימאן: לא לא, תגידי מה שיש לך להגיד, כי אני צריכה לעבור גם לאחרים.

דנה גינוסר: אוקיי.

דנה גינוסר: יש בעיה, שתקופת החל"ת לא נחשבת, בתנאים מסוימים, לצורך הכשרה לקבלת דמי לידה.

דנה גינוסר: כלומר, עובדת שיצאה לחל"ת ובתוך התקופה ילדה, ולא צברה מספיק תקופת הכשרה לדמי לידה טרם החל"ת, דמי הלידה שלה ייפגעו.

דנה גינוסר: זאת בניגוד לעובדת, שלדוגמה, יצאה בשלב מוקדם של ההיריון לחל"ת, חזרה לאחר מכן לעבוד מספר חודשים, צברה מספיק תקופת הכשרה ותהיה זכאית לדמי לידה.

דנה גינוסר: יש כאן איפה ואיפה ללא שום הצדקה.

עאידה תומא סלימאן: אז השאלה העיקרית היא האם תקופת החל"ת נחשבת כחלק מתקופת ההכשרה כדי לקבל את דמי הלידה.

עאידה תומא סלימאן: היא לא נחשבת, אבל עכשיו, בגלל שזה המצב בכל המשק, איך אפשר להתגבר על הבעיה הזו.

דנה גינוסר: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לגברת מרים כהבא, ואחריה גברת אווה מדז'יבוז' – אווה לא מחוברת.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, מרים כהבא, ואחריה – אסתר נמרודי מהמוסד לביטוח לאומי.

מרים כהבא: שלום.

מרים כהבא: אנחנו, בנציבות השוויון, קיבלנו בתקופה שאנחנו מדברים עליה, של התקש"ח, כחמש פניות של פיטורים של נשים שהיו בהיריון או בטיפולי פוריות – זה אותו מספר שהיה לנו בשנה שעברה באותה תקופה – ועוד כתשע פניות שנוגעות להוצאה לחל"ת ופגיעה בתנאי ההעסקה של נשים בהיריון, בטיפולי פוריות ובחופשת לידה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, 14 פניות בתקופה הזאת?

מרים כהבא: כן, 14 פניות – חמש שהן פיטורים ותשע שהן הוצאה לחל"ת.

מרים כהבא: הפניות של הפיטורים, חלקן לא היו קשורות להיריון עצמו.

מרים כהבא: ברובן מדובר בבקשה לייעוץ – שהעובדות התקשרו כדי לברר את הזכויות שלהן.

מרים כהבא: העובדים של הנציבות נתנו את הייעוץ המתאים.

מרים כהבא: לא היה מקרה שהיה מגיע לבית הדין ויכולנו להמשיך את הטיפול בו.

מרים כהבא: באשר לחל"ת – רוב הפניות היו של נשים מוגנות, שהיה צורך לקבל היתר כדי שאפשר יהיה לפטר אותן.

מרים כהבא: חלק מהפניות היו של מעסיקים שרצו לברר מה עושים במקרים כאלה, וכמובן, אנחנו בנציבות נתנו את הייעוץ והפנינו לממונה כדי שיוכלו לקבל את ההיתר; בשאר המקרים נתנו את הייעוץ.

מרים כהבא: לא היה מקרה שהצריך התערבות משפטית דחופה.

עאידה תומא סלימאן: מרים, אפשר לשאול אם בתקופה הזו יזמתם משהו מיוחד להסברה לציבור העובדים בעניין הזכויות שלהם, האפשרות לפנות אליכם?

עאידה תומא סלימאן: קמפיין מיוחד או לפחות הסברה מיוחדת לתקופה הזו, שכולם עוברים אותה בצורה מאוד קשה, ובמיוחד בעניין התקש"ח.

מרים כהבא: בעניין התקש"ח היינו מעורבים ממש בשעות האחרונות לפני הוצאתו ונתנו ייעוץ משפטי, שחלקו עלה פה, של הגבלות – של העברת נטל ההוכחה על המעסיק במקרים שעובדת רוצה לתבוע אותו אחר כך או הכרה בתקופה ההגנה של 60 הימים.

מרים כהבא: נתנו הערות, זה הובא לידיעתנו בתקופה שלא אפשרה לנו להתעמק בתקש"ח.

מרים כהבא: לשאלתך, אנחנו עובדים במתכונת מצומצמת, של שלוש עובדות בלבד, במהלך התקופה.

מרים כהבא: רוב הדברים שאנחנו עסוקים בהם הם פיטורי עובדים ערבים ועובדים חרדים ממקומות שמזוהים כמקומות שיש בהם חולים בקורונה, שמעסיקים מסרבים להעסיק אותם.

מרים כהבא: רוב הפניות שלנו היו ממוקדות שם.

מרים כהבא: בענייני נשים – פחות, כי היו לנו פחות פניות שהצטרכו את הפניות שלנו והרוב היו דברים שנדרשו לטיפולה של הממונה.

עאידה תומא סלימאן: אבל את יודעת איך זה – זה מין מעגל סגור.

עאידה תומא סלימאן: אם לא מסבירים לנשים על התקנות האלה, מה הולך להיות אתן, אז בטח שהן לא ייפנו.

עאידה תומא סלימאן: אני לתומי חשבתי שבתקופת חירום כזו כל הזרועות שאמורות להגן על העובדים היו צריכות לקבל תגבור, ואיך שאני מסתובבת אני שומעת איך אתם דווקא עובדים בתת מצבה של כוח אדם, אז אי-אפשר להתפלא.

מרים כהבא: מסכימה אתך.

מרים כהבא: אתמול קיבלנו תגבור של עוד שני עובדים, ואני מקווה שבתקופה הזו נוכל לתת יותר מענה וליזום עוד דברים.

מרים כהבא: קמפיינים סביר להניח שלא נוכל להוציא בתקופה כל כך קצרה, אבל פעולות הסברה כן.

מרים כהבא: דף הפייסבוק שלנו פעיל, ננסה כמה שיותר.

עאידה תומא סלימאן: לפחות שחלק מהפרסומים יהיו על קו החירום שלכם או על האפשרות לפנות ולקבל ייעוץ וייצוג בתקופה הזו.

עאידה תומא סלימאן: לא חייבים להסביר את כל החוקים, אבל להגיד: אנחנו נמצאים ואפשר לפנות אלינו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבתקופה כל כך קשה זה מאוד חשוב.

מרים כהבא: מסכימה אתך.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: גברת אווה מדז'יבוז', בבקשה, ואחריה – נציגת הביטוח הלאומי, אסתר נמרודי.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, נסו לפתור את הבעיה בתקשורת, ובינתיים נפנה לנציגת הביטוח הלאומי ואז נחזור אליכם.

ינון אזולאי: גברתי היושבת-ראש, הייתי להפנות אליה כמה שאלות, שאולי היא כבר תענה לנו.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אסתר נמרודי לא נמצאת, במקומה נדבר עם רועי מהביטוח הלאומי.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: שלום וברכה לכולם.

ינון אזולאי: יש כמה נושאים שכדאי שהביטוח הלאומי ייתן עליהם את הדעת.

ינון אזולאי: יכול להיות שעל חלק מהם עניתם באתר, אבל האמירה של הביטוח הלאומי בנושא הזה חשובה.

ינון אזולאי: קודם כול, בתקופת החל"ת, כשהעובדת שהיא בהיריון נמצאת בחופשה, אם המעסיק לא המשיך להפריש לה דמי ביטוח לאומי, אני רוצה לדעת מה יהיה הדין של אותה עובדת.

ינון אזולאי: האם היא תקבל את דמי הלידה במלואם ואתם תיגבו מהמעסיק את מה שהיה צריך להפריש לה, כמו שאתם עושים במזונות?

עאידה תומא סלימאן: זה מעניין.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שלא חשבתי על הפתרון הזה.

ינון אזולאי: אישה שילדה בתקופת החל"ת ולא חזרה לעבודה אפילו ליום אחד, האם היא תקבל את חופשת הלידה שלה במלואה?

ינון אזולאי: הנציגים של שדולת הנשים בישראל העלו את הנושא הזה.

ינון אזולאי: הם שאלו בשיחת זום עם הביטוח הלאומי, וחלק מהתשובה היה שצריך לזכור שאם לא הייתה הפסקה ברצף תעלה שאלה האם באמת חלה הפסקת עבודה לצורך טיפול ביילוד – שזה לא התקיים כי היה רצף של חופשה.

ינון אזולאי: הווי אומר, לא בטוח שהיא תקבל את דמי הלידה המגיעים לה.

ינון אזולאי: זה נשמע שלא ראוי בכלל לדון בדבר כזה.

ינון אזולאי: דבר נוסף, אם בתקופת החל"ת הגיעה לזמן המרבי, שהוא למעלה משנה, כדי לקבל את כל דמי הלידה.

ינון אזולאי: איך מחשבים לה?

ינון אזולאי: אם חלק מהחל"ת היה בתקופה של הזמן המרבי שהיא יכולה לקבל את דמי הלידה שלה, האם אתם מחשיבים את זה או מורידים לה מדמי הלידה בגלל זה?

ינון אזולאי: נשים בהיריון – אם האישה בקבוצת סיכון, האם המעסיק יכול להחליט לא להחזיר אותה?

ינון אזולאי: במי זה תלוי?

ינון אזולאי: אם תענה לי על הדברים האלה אני חושב שנהיה מרוצים, זה יהיה לטובת העניין.

עאידה תומא סלימאן: לגבי השאלה האחרונה, בהתחלה הייתה הצהרה של משרד הבריאות שייתנו הוראות לרופאים לתת אישור על שמירת היריון לנשים בהיריון שצורת העבודה שלהן עלולה לסכן אותן בהדבקה.

עאידה תומא סלימאן: אחת התלונות שקיבלתי היא שהרופאים לא נותנים את האישורים על שמירת היריון.

עאידה תומא סלימאן: זה הפוך ומנוגד למה שהצהיר משרד הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, רועי.

רועי קרת: אשיב לשאלות שאני יודע להשיב עליהן, אלה שקשורות לביטוח הלאומי, ואלה שלא – אגיד מי לדעתי יכול לענות.

רועי קרת: אתחיל מהנושא של אי-תשלום דמי ביטוח.

רועי קרת: כשעובד שכיר יוצא לחל"ת, המעסיק צריך להמשיך לשלם עליו דמי ביטוח במשך חודשיים, כך על פי החוק והתקנות שלנו.

רועי קרת: אם הוא לא שילם דמי ביטוח, העובד או העובדת לא נפגעים בשל אי-התשלום משום שאחד מעקרונות היסוד אצלנו, שמעוגנים בחוק, הם שאי-תשלום של דמי ביטוח לא פוגע בעובד שכיר כשהמעביד הוא זה שהיה צריך לשלם את אותם דמי ביטוח.

רועי קרת: אבל, מכיוון שהשאלה חיברה בין נושא דמי הביטוח לבין תשלום דמי האבטלה או דמי הלידה, אני רוצה שהעובדה ששולמו או לא שולמו דמי ביטוח לא בהכרח אומרת שיש זכאות לדמי אבטלה או לדמי לידה.

רועי קרת: גם דמי אבטלה וגם דמי לידה, שתיהן גמלאות מחליפות שכר לפי חוק הביטוח הלאומי.

רועי קרת: שתיהן תלויות בתקופת הכשרה.

רועי קרת: כלומר, תקופת עבודה מסוימת שבה העובדת, במקרה הזה, עבדה ושולמו בעדה דמי ביטוח לענפים האלה.

רועי קרת: דמי לידה שעליהם אתם מדברים – תקופת ההכשרה הקצרה ביותר היא שישה חודשים, כך קובע החוק שלנו.

רועי קרת: מי שעבדה פחות משישה חודשים לא זכאית לדמי לידה.

רועי קרת: אני מבין שמדובר פה רק על נשים שעבדו יותר משישה חודשים, משום שעל פחות משישה חודשים ממילא לא צריך לבקש אישור.

ינון אזולאי: זה מחזיר אותנו לשאלה שלי.

ינון אזולאי: אם היא עבדה חמישה חודשים, וחודש אחד מהם היה חל"ת; האם האם אתם מחשיבים לה את זה או לא מחשיבים?

ינון אזולאי: אנחנו מתכוונים לחל"ת של הקורונה.

רועי קרת: תקופת הקורונה היא אתגר קשה לכולנו, אבל אנחנו עובדים לפי חוק.

רועי קרת: חוק הביטוח הלאומי, בשונה מחוק יסוד: הממשלה, קובע בדיוק מה הם תנאי הזכאות ומה גובה הגמלה, ואנחנו לא חורגים ממנו.

רועי קרת: איפה שצריך, אנחנו מתקנים עכשיו.

פנינה תמנו: ועדיין יש מצב חריג.

רועי קרת: גם מצב חריג מצריך התייחסות בחקיקה.

רועי קרת: אנחנו לא יכולים לפעול בניגוד לחוק.

עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו יושבים היום כדי למצוא דווקא פתרונות למצבים האלה, שנוצרו בגלל הקורונה ובגלל התקש"ח.

עאידה תומא סלימאן: אתה אומר לי שבלי שינוי חקיקתי מצד הממשלה לא תוכל לחשב - - -

רועי קרת: מצד הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: כן, תהליך חקיקה.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא תוכל לחשב את החל"ת כחלק מתקופת ההכשרה לנשים במצב כזה.

רועי קרת: אני רוצה להסביר, וזה גם מה שהוסבר לבג"ץ.

רועי קרת: תקופת תשלום דמי אבטלה בחל"ת כן נחשבת כתקופת הכשרה אם היא קדמה למה שנקרא בחוק הביטוח הלאומי "התאריך הקובע".

רועי קרת: כלומר, אם אותה עובדת יצאה לחל"ת, קיבלה דמי אבטלה והספיק לחזור לעבודה לפני היציאה לחופשת לידה – התקופה הזאת כן תיחשב לה.

רועי קרת: כך קובע החוק.

רועי קרת: אבל אם היציאה לחל"ת הייתה ברצף לתקופת דמי הלידה, אז תקופת החל"ת, תקופת תשלום דמי האבטלה, לא נצברות לתקופת הלידה הנוכחית.

רועי קרת: כלומר, אם היו לה בדיוק חמישה חודשים ועוד חודש של חל"ת ודמי אבטלה – היא לא צברה את תקופת ההכשרה המספיקה.

רועי קרת: זה החוק.

ינון אזולאי: אז גם אם היא צברה יותר ומגיע לה – אבל יש הבדל בין שישה חודשים ל-10 חודשים, אם אני לא טועה – אם היא הייתה תשעה חודשים ועוד חודש בחל"ת של קורונה, גם כאן זה ייחשב לה כשישה חודשים ולא כ-10 חודשים.

רועי קרת: נכון, מפני זה אותו עיקרון.

רועי קרת: אלה הוראות סעיף 50ב לחוק הביטוח הלאומי, וכל עוד הוא לא יתוקן – זה המצב.

ינון אזולאי: תמשיך, אבל אני רוצה שיפה סולימני תרשום את השאלה הבאה: האם כשדנתם בנושא כזה, כשאישרתם באופן גורף את כל החופשות ללא תשלום לנשים בהיריון, האם היה שיקול דעת שאישה עלולה להפסיד את המקום שלה אם הייתה רק חמישה או ארבעה חודשים וכן בין שמונה לעשרה חודשים?

ינון אזולאי: האם לקחתם את זה בחשבון כשאישרתם להם בצורה גורפת או, לפי דברייך, גם בדיון?

ינון אזולאי: זה אחר כך, שיפה סולימני תענה.

ינון אזולאי: תודה רבה בינתיים, ממשיכים להקשיב.

רועי קרת: הייתה עוד שאלה לגבי קבוצת סיכון – לדעתי, השאלה הזאת לא מופנית לביטוח הלאומי, משום שאנחנו לא עוסקים בענייני קבוצות סיכון ובריאות.

רועי קרת: מדובר בנושא של יחסי עבודה בין הצדדים.

רועי קרת: אני לא יודע לענות על השאלה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול: אישה שהוצאה לחל"ת וילדה לפני שעברו 30 ימים שהיא בחל"ת – נגיד אחרי 28 ימים היא לא תקבל דמי אבטלה, נכון?

רועי קרת: נכון.

עאידה תומא סלימאן: ואין לכם פתרון לזה.

רועי קרת: נכון, וזו דוגמה למשהו שגם אותנו מאוד הטריד.

רועי קרת: המנהל הכללי במוסד בא בדין ודברים עם אוצר המדינה כדי לנסות לפתור את זה.

רועי קרת: כרגע זה עוד לא פתור, אבל אנחנו מנסים לפתור את זה וכן לאפשר.

רועי קרת: דרך אגב, הבעיה היא לא רק של נשים בהיריון; גם החוק וגם תקנות שעת החירום המיוחדות לתקופת הקורונה מציינים ברחל בתך הקטנה שחייבים חל"ת רצוף של 30 ימים לפחות, אפילו לא שעה פחות, אחרת אין זכאות לדמי אבטלה.

רועי קרת: הבעיה הזאת מתעוררת גם אצל נשים וגם בעוד קבוצות רבות של עובדים שהוציאו אותם לחל"ת מתוך כוונה שזה יהיה חל"ת של 30 יום, ונאלצו להחזיר אותם באמצע מכל מיני סיבות משקיות.

רועי קרת: אנחנו מנסים לפתור את זה, אבל כרגע זה החוק.

ינון אזולאי: ממתי אתם מחשיבים את דמי הלידה?

ינון אזולאי: אם היא יצאה לחל"ת, אתם מחשיבים את זה מיום שהיא יצאה ומסתכלים על המשכורת שלה יום לפני שיצאה או שאתם מחשיבים כולל?

ינון אזולאי: כלומר, גם את החל"ת שאז היא קיבלה מכם 70% וחשבון של כל הימים שלה ועושים ממוצע?

ינון אזולאי: איך אתם מחשיבים?

רועי קרת: אם אתי עדיין נמצאת ברשימת המוזמנים אולי כדאי שהיא תשיב.

רועי קרת: אני לא יודע בדיוק איך זה מחושב.

רועי קרת: יש אצלנו במנגנון החישוב, שגם הוא קבוע בחוק, כל מיני אפשרויות להקל – להסתכל על שכר מוקדם יותר או על שכר מאוחר יותר – כדי להשלים שכר במצבים שבהם השכר ירד בסמוך לפני הלידה.

רועי קרת: אבל איך בדיוק זה מחושב אני לא יכול לומר, אני לא זוכר.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

ינון אזולאי: אולי יפה סולימני תענה.

פנינה תמנו: ממה שאני מבינה, גברתי היושבת-ראש, נצטרך להוביל פה חקיקה אם אנחנו רוצים להגן על הנשים שנמצאות - - -

ינון אזולאי: את, בתור שרה, לא יכולה להוביל.

ינון אזולאי: אנחנו נעזור לך.

קריאה: - - - פחות משלושה חודשים חלק מההגנות של חוק עבודת נשים לא היו מגיעות לה.

ינון אזולאי: זה לא נכון.

ינון אזולאי: בגלל החל"ת היא הפסידה את החודש הזה.

קריאה: לא הייתה בעיה להוציא אותה לחל"ת כי היא לא הייתה מוגנת לפי חוק עבודת נשים.

קריאה: מראש היא לא הייתה מקבלת את ההגנה של חוק עבודת נשים.

פנינה תמנו: לא, אנחנו מדברים על מצבים שבגלל הקורונה הם יצאו - - -

קריאה: אם היא יצאה - - -

עאידה תומא סלימאן: אתם רוצים להמשיך את הדיון הזה?

עאידה תומא סלימאן: ב-11:00 יש מליאה ונצטרך לסיים את הישיבה הזאת.

פנינה תמנו: יכול להיות באמת שנצטרך להוביל חקיקה.

עאידה תומא סלימאן: נחליט מה נעשה.

עאידה תומא סלימאן: לא נדון בזה עכשיו בשידור ישיר.

עאידה תומא סלימאן: אווה מדז'יבוז', בבקשה גברתי.

עאידה תומא סלימאן: אין לך מיקרופון.

ינון אזולאי: אולי בינתיים יפה סולימני תגיד אם לקחו בחשבון את הנושא של אישה שיצאה בחודש חמישי להריונה לחל"ת בתקופת הקורונה וכן אישה שיצאה בחודש שמיני אם היא מפסידה או לא מפסידה את דמי הלידה.

עאידה תומא סלימאן: יש כמה שאלות שנרצה לקבל עליהן תשובה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול, מי שילדה ביום ה-28 – מה קורה איתה, האם תפסיד את דמי האבטלה?

עאידה תומא סלימאן: האם קיימת חפיפה בין התקופה שבה היא מוגנת בה לבין החל"ת?

עאידה תומא סלימאן: כלומר, האם אחרי החל"ת יתחילו 60 הימים של ההגנה על מישהי שחוזרת אחרי חופשת לידה?

עאידה תומא סלימאן: תקופת החל"ת, אני יודעת שלפי החוק היא לא נחשבת הכשרה, אבל איך תפתרו את הבעיה שנוצרה בגלל המצב הזה?

עאידה תומא סלימאן: האם חשבתם על פתרונות?

עאידה תומא סלימאן: עוד שאלה, בעניין - - -

דבורה ספיר אליעזר: שלום.

דבורה ספיר אליעזר: קודם כול, קודם כול צריך להבין את מנגנון ההיתר – מתי ניתן היתר ומתי לא ניתן היתר - -

עאידה תומא סלימאן: לא סיימתי.

עאידה תומא סלימאן: יש עוד שאלה.

דבורה ספיר אליעזר: - - לפי הפסיקה הקיימת היום.

דבורה ספיר אליעזר: אני חושבת שחלק מהשאלות שעלו לאו דווקא קשורות לתקש"ח של עבודת נשים, הן שייכות בכלל למנגנון חוק עבודת נשים אל מול המנגנון של הביטוח הלאומי.

דבורה ספיר אליעזר: על פי החוק, בלי התקש"ח, אסור לפטר עובדת או עובד בתקופות המוגנות, ספציפית בהיריון, או שאסור לפגוע בהיקף משרה או בהכנסתם.

דבורה ספיר אליעזר: כתוב בחוק שהשר או שמואצל סמכות של השר לא ייתן היתר אם הפיטורים או הפגיעה בהיקף המשרה או בהכנסה קשורים להיריון.

דבורה ספיר אליעזר: מה קורה כשזה לא קשור להיריון?

דבורה ספיר אליעזר: אז יש שיקול דעת.

דבורה ספיר אליעזר: לפי פסיקת בית הדין לעבודה השיקול המרכזי שצריך לשקול מי שנותן את ההחלטה הוא מה קרה ביחסי העבודה שהובילו למצב של פיטורים, פגיעה בהכנסה או בהיקף משרה.

דבורה ספיר אליעזר: במקרים שהובאו בפנינו, וגם במקרים שניסה התקש"ח להגן – יש כאלה שיגידו שזה היה נכון ויש כאלה שאמרו שלדעתם זה לא נכון – זה אותם מקרים שיחסי העבודה מובילים את בעל הסמכות לתת היתר.

דבורה ספיר אליעזר: למה?

דבורה ספיר אליעזר: כי אם עסק נסגר כליל, אפילו לתקופה זמנית, לא ניתן להשאיר עובדת בעבודה, והעובדת הזאת, יחד עם העובדים האחרים – נתנו את הדוגמה של קלנסווה.

דבורה ספיר אליעזר: קראנו את המקרים, כי רצינו להתרשם ולהבין, אז כתוב שם ש-90% מהעובדים באותו מקום עבודה הוצאו לחל"ת.

דבורה ספיר אליעזר: כלומר, אנחנו מדברים על מעסיק שמצבו היה כזה שבגלל שנסגר העסק, ולא בגלל ההיריון של העובדת או מצבה, חלילה, היה חייב להוציא את כלל העובדים לחל"ת.

דבורה ספיר אליעזר: במקרה שהעסק נסגר כליל, בוודאי שהסמכות של בעל הסמכות שלא להתיר פיטורים מצומצמת ביותר, כמעט שלא קיימת.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, סליחה - - - לא שומעת אותי.

דבורה ספיר אליעזר: בכל מקרה, מכיוון שאנחנו רוצים להבין מה קורה עם העובדת, בעלי הסמכויות – מדברים כל הזמן על "ממונה", אבל זה לא אדם אחד – בתקופה הזאת, בכדי לתת מענה להרבה אנשים - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני מבקשת שתעצרי לרגע.

דבורה ספיר אליעזר: - - - בעלי סמכות לתת החלטות, בעלי הכשרות מתאימות, נבחן האם העובדת - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מרגישה שאני שומעת הרצאה על דיני עבודה עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה תשובות, זה לא יכול להיות.

עאידה תומא סלימאן: נשים שהוצאו בגלל שהעסק נסגר ובגלל זה נתתם להם היתר להוציא את כולם.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו יש עסקים שחזרו לעבוד; מישהו בודק אם הנשים האלה הוחזרו גם כן לעבוד?

פנינה תמנו: את יודעת מה זה מרגיש לי, גברתי היושבת-ראש?

פנינה תמנו: זה מרגיש לי שכשמדובר בנשים מוצאים כל מיני תירוצים.

פנינה תמנו: גם מהטון של התשובות, אין פה נכונות אמיתית לפתור את הסוגיה.

פנינה תמנו: זה נדמה כאילו - - -

דבורה ספיר אליעזר: סליחה, לא שומעים.

ינון אזולאי: היא לא שומעת.

עאידה תומא סלימאן: היה ברור שהיא לא שומעת אותי.

עאידה תומא סלימאן: אתם שומעים אותי עכשיו?

דבורה ספיר אליעזר: כן, עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אז גברתי, ביקשתי תשובות מאוד קונקרטיות.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שחלק טעון בחקיקה קיימת שלא קשורה לתקש"ח, אבל התקש"ח אפשר התנהלות גורפת אצל חלק מהמעסיקים.

עאידה תומא סלימאן: למשל, את אומרת שחלק ממקבלי ההיתרים הם קיבלו היתרים כי ממילא העסק כולו נסגר.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו חלק מהעסקים חזרו לתפקד; האם מישהו בודק שהאישה הזו – שקיבלו היתר להוציא אותה לחל"ת כי העסק כולו נסגר – הוחזרה עם שאר העובדים.

עאידה תומא סלימאן: ואם תפנה ותשאל למה לא הוחזרה, יהיה מי שיטפל בה?

עאידה תומא סלימאן: לאן היא צריכה לגשת?

יפה סולימני: אני רוצה להגיב למה שאת אומרת, וגם לדברים שנאמרו קודם.

יפה סולימני: בהיתר שניתן יש הערה ברורה: היתר זה הוא לתקופה האמורה לעיל – התקופה הרשומה בהיתר – שבסיומה או במועד חזרת המצב לקדמותו, המוקדם מביניהם, חובה על המעסיק להשיב את העובדת לעבודה באותו היקף משרה ושכר שהיו ערב מתן ההיתר.

יפה סולימני: במידה שאין באפשרות המעסיק להשיב את העובדת לעבודה באותם תנאים לאחר תום התקופה, על המעסיק לפנות לקבלת היתר חדש לשם הארכת החופשה ללא תשלום או לסיום העסקתה.

יפה סולימני: תוקף ההיתר הוא מועד הגשת הבקשה בהתאם לסעיף זה.

יפה סולימני: היתר זה שניתן הוא גם לעובדת וגם למעסיק.

עאידה תומא סלימאן: ההיתר ניתן למעסיק.

יפה סולימני: לא, העובדת מקבלת - - -

עאידה תומא סלימאן: שניה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת, קודם כול, אם יש – ותעשו את זה מהר - - -

יפה סולימני: אתן לך את התשובות.

יפה סולימני: אני יודעת מה את רוצה.

עאידה תומא סלימאן: איך את יודעת אם אני לא יודעת?

יפה סולימני: כי אמרת על התלונות - - -

עאידה תומא סלימאן: שניה.

עאידה תומא סלימאן: נשארו לי כמה דקות, אז אני רוצה לקבל תשובות ברורות.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול, האם הוצאתם איזשהו מידע למעסיקים לאחר הפסקת התקש"ח, שאומר: התקש"ח בוטל, עכשיו אתם חוזרים למתכונת הרגילה?

עאידה תומא סלימאן: האם בתקופה הזו הוצאתם איזשהו מידע הסברה למעסיקים, שאומר להם: הסתיים ההיתר שקיבלתם מאתנו, עכשיו חייבים לחזור עכשיו ולבקש היתר נוסף?

עאידה תומא סלימאן: שאלה שלישית: מישהי שהוצאה לחל"ת בגלל שהמעסיק לא ביקש היתר, הוא השתמש בתקופת ה-11 יום של התקש"ח.

עאידה תומא סלימאן: הוצאה לחל"ת והסתיים החל"ת של חודש; האם היא יכולה לפנות לערער על החל"ת ולקבל חזרה את מקומה בעבודה?

יפה סולימני: אענה לך על כל השאלות.

יפה סולימני: לגבי ההיתר – עותק מההיתר שניתן הועבר ישירות לעובדת.

יפה סולימני: כל עובדת קיבלה עותק מההיתר, שהעובדת תדע מה יש – כולל סירוב – ואם ניתן היתר או סירוב.

יפה סולימני: זה לשאלה הראשונה.

יפה סולימני: לדבר השני, לגבי ההסברה – הוצאנו מכתבים למעסיקים, גם הוצאנו לכל הארגונים, העלינו מכתב שלי לאתר לגבי בקשת הבקשות, הפצנו באמצעות ארגוני עובדים וארגוני מעסיקים את החומר, כולל פרסום של שאלות ותשובות באתר של כל זכות ובאתר שלנו, כמשרד.

יפה סולימני: דבר נוסף, תגברנו את יחידת הפניות של המינהל, שכל הארגונים מכירים אותה, והיא עבדה, כולל בימי שישי ובימי החג.

עאידה תומא סלימאן: לא אמרתם לנו כמה פניות היו שם.

יפה סולימני: היו שאלות.

יפה סולימני: עובדות התקשרו, שאלו שאלות ובחנו.

יפה סולימני: עובדות שאלו: האם המעסיק קיבל או לא קיבל; מה עם הבקשה; מה יהיה איתי.

יפה סולימני: כל עובדת ועובדת שהתקשרה ושאלה שאלות, נתנו לה מענה, בדקנו מה המקרה.

יפה סולימני: היו מקרים שהעובדת לא קיבלה דברים מסוימים, פנינו ובדקנו מול המעסיק.

יפה סולימני: בראש היחידה הזאת עמדה שרון כהן, המנהלת היחידה, גם בחג – בחול המועד ובערב פסח.

יפה סולימני: נתנו מענה לכולם, כולל היום.

יפה סולימני: יש מספר קווים, והקווים האלה מפורסמים בכל מקום, גם לגבי תלונות וגם לגבי מידע.

יפה סולימני: הקווים האלה מתוגברים וימשיכו להיות מתוגברים.

עאידה תומא סלימאן: לשאלה האחרונה.

יפה סולימני: לעניין של התלונות – דרשנו בתקש"ח שמעסיק חייב שיהיה לו היתר בכתב.

יפה סולימני: לכל המעסיקים שפנינו אליהם דרשנו שיהיה אצלם העתק בכתב של הסכמת העובדת.

יפה סולימני: כל עובדת שתפנה אלינו, כולל אותם ארגונים, נשמח לקבל מהם את כל התלונות.

יפה סולימני: אנחנו גם יודעים לעשות בדיקות בלי שהמעסיק יידע באיזו עובדת מדובר.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה תשובה לשאלה האחרונה: מעסיק שהשתמש בתקופה של 11 הימים ואפילו לא פנה אליכם לקבל היתר, והסתיים החל"ת של חודש שהוציא אליו את העובדת; האם היא יכולה לחזור ולבדוק אם בזמנו היא ענתה על התנאים, וגם הוא ענה על התנאים של קבלת היתר?

עאידה תומא סלימאן: האם הוא צריך לבקש עכשיו היתר כדי לחדש את החל"ת שלה?

יפה סולימני: חד-משמעית כן.

יפה סולימני: אם הוא הוציא אותה לחודש והחודש הסתיים - - -

עאידה תומא סלימאן: הוא אפילו הוציא בלי היתר.

עאידה תומא סלימאן: הוא פעל תחת המחסה של תקש"ח ולא פנה.

יפה סולימני: הוא פעל תחת התקש"ח והוציא אותה לחודש.

יפה סולימני: החודש הסתיים עכשיו, כשהתקש"ח לא בתוקף – הוא חייב להגיש בקשה.

יפה סולימני: עובדות כאלה פנו אלינו ושאלו, ואמרנו להם: המעסיק חייב להגיש בקשה.

יפה סולימני: רק מי שהוציא בתקש"ח לתקופה מוגבלת, גם לאלה שנתנו היתרים לחודש ופנו עכשיו – אנחנו בוחנים מחדש את כל מצב המעסיק.

ינון אזולאי: קודם שאלתי את רועי מהביטוח הלאומי מה קורה עם אישה שעבדה רק חמישה חודשים ועם החל"ת של הקורונה היא הגיעה לשישה או לשבעה חודשים.

ינון אזולאי: הוא אמר שהיא לא זכאית לדמי לידה, וכן אם היא עבדה פחות מעשרה חודשים ובתוכם הייתה בחל"ת, גם אז היא לא זכאית למלוא דמי הלידה של עשרה חודשים.

ינון אזולאי: אני שואל האם לקחתם גם את הנושא הזה בחשבון כשנתתם היתרים, כשנתתם לאותם מעסיקים להוציא אותן בידיעה שהן יפסידו לגמרי את דמי הלידה שלהן או באופן יחסי.

דבורה ספיר אליעזר: - - - לגבי עובדת שהועסקה לפחות - - - חודשים באותו מקום עבודה או אצל אותו מעסיק, כך שלא הועלו - - -

ינון אזולאי: את לא נשמעת טוב.

ינון אזולאי: אם אפשר, לחזור על התשובה כי לא שמענו.

דבורה ספיר אליעזר: השאלות שקשורות לעובדות שהועסקו רק חמישה חודשים ואין להן תקופת הכשרה, בכדי שמעסיק יפנה לקבל היתר – בלי קשר לתקש"ח – כדי שהעובדת תיכנס תחת ההגנה של חוק עבודת נשים, עובדת בהיריון צריכה לעבוד - - -

ינון אזולאי: אבל מעבר לכך, בין עשרה חודשים לתשעה חודשים שעכשיו יצא – אם היו לה עשרה חודשים הייתה מקבלת את מלוא דמי הלידה, ועכשיו זה תשעה חודשים.

ינון אזולאי: לקחתם את זה בחשבון, שאם בחודש הזה היא תצא לחל"ת ותלד היא תפסיד את העשרה חודשים והיא תהיה בקטגוריה של שישה חודשים?

דבורה ספיר אליעזר: הנושא הזה לא נבחן, לא בתקש"ח וגם לא בעת שניתן ההיתר.

ינון אזולאי: כלומר, נתתם היתר בלי לבחון באמת אם היא תפסיד או לא.

ינון אזולאי: זה לא עמד לנגד עיניכם בשיקול הדעת.

דבורה ספיר אליעזר: השיקולים שעמדו לנגד עיני מקבלי ההחלטות הם השיקולים לפי החוק, שזה אומר שצריך לבחון את השיקולים של המעסיק שהובילו להפחתה בהכנסה של העובדת.

דבורה ספיר אליעזר: כמו כן, נבחן עד כמה העובדת קרובה ללדת, כמו שהדבר נעשה גם במסגרת התקש"ח, כשנקבע התנאי שהתקש"ח לא חל לגבי עובדת שתאריך הלידה המשוער שלה הוא ב-30 הימים לאחר הוצאתה לחל"ת.

פנינה תמנו: אבל אם אנחנו באמת רוצים לעזור לנשים שנפגעו באופן ישיר מהשלכות הקורונה – אני פונה גם לחבר הכנסת ינון אזולאי – חשוב שנתמקד בזה ולא בתיקוני חקיקה רחבים יותר, שנמצאים גם בעת שגרה.

פנינה תמנו: על הדברים.

פנינה תמנו: ולא בתיקוני חקיקה רחבים יותר שנמצאים גם בעת שגרה.

פנינה תמנו: זה לטעמי, ואני חושבת שזה צריך להיות בסדר העדיפויות שלנו, גברתי היושבת-ראש.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאנחנו מנסים לעשות.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אמרתי שנרצה - - -

ינון אזולאי: יש את אתי מהביטוח הלאומי שלא ענתה לנו ממתי מחשבים את דמי הלידה, הסכומים.

עאידה תומא סלימאן: בואו נבדוק שוב אם אווה יכולה לדבר.

עאידה תומא סלימאן: התחברת?

עאידה תומא סלימאן: עכשיו שומעים אותך, בבקשה.

אווה מדז'יבוז': - - - הייתה בשיחות מול הרווחה על התקש"ח, מול דבי ויפה.

אווה מדז'יבוז': היו שם שלוש נקודות שהתנגדנו אליהן; שתי בעיות נפתרו, אבל לבעיה השלישית, שכבר צוינה, שנשים שילדו במהלך 30 הימים הראשונים לא יהיו זכאיות, לא התקבל שום פתרון.

אווה מדז'יבוז': הוצאנו מכתבים ופניות גם לביטוח הלאומי, גם לאגף התקציבים וגם לזרוע העבודה.

אווה מדז'יבוז': לא קיבלנו שום תשובה.

אווה מדז'יבוז': בדברי ההסבר עצמם התנגדנו.

אווה מדז'יבוז': חשוב לי לציין נקודה אחת: מבחינת כסף, מדובר במעט מאוד כסף.

אווה מדז'יבוז': אין פה באמת בעיה, כי אלה נשים שהוצאו לחל"ת ובמהלך 30 הראשונים ילדו מוקדם יותר.

אווה מדז'יבוז': לכן צריך לפתור את העניין הזה, כי באמת לא מדובר בהוצאה כספית מאוד גדולה.

אווה מדז'יבוז': אז אני באמת לא מצליחה להבין את ההתעקשות הזאת.

אווה מדז'יבוז': אני מצטרפת למה שחברת הכנסת פנינה תמנו אומרת, שצריך לפתור את הבעיות של הקורונה, מעבר לדברים שהם בעייתיים באופן שיטתי.

עאידה תומא סלימאן: זו בדיוק המטרה של הישיבה הזו – לפתור את הבעיות של הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא האם תוכלו לעזור בפתרון הבעיות האלה, מבחינת הרשות.

אווה מדז'יבוז': בוודאי, חד-משמעית.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, כנראה נצטרך לקיים פגישת עבודה ולנסות לקדם כמה מהפתרונות שמוצעים.

אווה מדז'יבוז': אנחנו נשמח.

עאידה תומא סלימאן: יופי, נהיה בקשר.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך, אווה.

עאידה תומא סלימאן: אסתי מהביטוח הלאומי אתנו על הקו?

עאידה תומא סלימאן: כנראה לא מוצאים אותה.

עאידה תומא סלימאן: מה הייתה השאלה, חבר הכנסת אזולאי?

עאידה תומא סלימאן: כדי שנדאג לקבל עליה תשובה.

ינון אזולאי: ממתי מחשיבים את דמי הלידה?

ינון אזולאי: כשיוצאת האישה לחל"ת עושים חישוב של המשכורת האחרונה שלה.

ינון אזולאי: האם מחשיבים את משכורת החל"ת או את המשכורת שהיא קיבלה?

ינון אזולאי: האם עושים ממוצע כשהחל"ת בפנים או שמסתכלים רק על זמן העבודה שלה?

ינון אזולאי: אם מכניסים את החל"ת, זה רק 70% וכמובן שהיא מפסידה מזה כסף.

פנינה תמנו: שזו פגיעה משמעותית, וזה ממש אקוטי כי בסוף אנחנו רוצים לדעת שגם אם היא זכאית, שלא תקבל כמה פרוטות שלא ישנו את מצבה.

עאידה תומא סלימאן: אסתי?

עאידה תומא סלימאן: זהו, אני מתייאשת.

עאידה תומא סלימאן: מכיל מזוז, את אתנו?

מיכל מזוז: כן.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע אם יש לך תשובה לשאלה של חבר הכנסת אזולאי.

עאידה תומא סלימאן: איך מחשבים דמי לידה לאישה שהייתה בחל"ת?

עאידה תומא סלימאן: במצבים הקיימים היום, האם אתם מחשבים לפי מה שקיבלה מכם כדמי אבטלה או לוקחים בחשבון משכורות מקודם?

עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק?

מיכל מזוז: הדבר הזה מוסדר בתקנות אימהות לחוק הביטוח הלאומי.

מיכל מזוז: זה אומר שאנחנו מחשבים לה את שכר העבודה כפי שהייתה מקבלת אותו אלמלא הייתה יוצאת לחל"ת ומקבלת את דמי האבטלה.

מיכל מזוז: זאת אומרת, עושים לה השלמה על שכר העבודה הרגיל.

פנינה תמנו: מה זה השלמה?

פנינה תמנו: זאת אומרת, היא לא נפגעת.

פנינה תמנו: היציאה לחל"ת לא תפגע בה.

מיכל מזוז: נכון.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הולכים לפי המשכורת שהייתה לה לפני היציאה לחל"ת.

מיכל מזוז: נכון, לפי שלושה חודשים או שישה חודשים, מה שהחוק קובע.

פנינה תמנו: יש פה משהו שאני לא מבינה.

פנינה תמנו: איך אפשר לעקוף בלי חקיקה?

עאידה תומא סלימאן: היא אמרה – יש תקנות.

מיכל מזוז: הדבר הזה מוסדר בלי קשר למצב הקיים היום, בלי קשר לתקופה בה אנחנו נמצאים.

מיכל מזוז: לכל אישה שלפני יציאתה ללידה קרה והשכר שלה ירד – מפאת מחלה, תאונה או מסיבות מסוימות – אנחנו מחשיבים את זה, כמובן, גם בתקופה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: יש תקופה מסוימת מוגדרת, שבה הייתה הפגיעה?

עאידה תומא סלימאן: נגיד, חודש לפני הלידה, חודשיים.

מיכל מזוז: לא, האופן שבו אנחנו מחשבים הוא לפי מה שהחוק קובע איך מחשבים לה את השכר הרגיל.

מיכל מזוז: במקרה של שכירה, זה שלושה או שישה חודשים.

ינון אזולאי: כלומר, אם אישה בהיריון בסיכון ועדיין לא יצאה לחל"ת, אבל בדיוק בחודש השלישי הגיע הזמן הזה ויצאה לחל"ת, אתם מחשיבים לה את זה לפי המשכורת, אפילו שחצי שנה קיבלה ביטוח לאומי.

מיכל מזוז: מצטערת, לא שמעתי מה אתה אומר.

ינון אזולאי: אישה בחודש שלישי נמצאת בהיריון בסיכון, יצאה לחל"ת בגלל המצב – או שאת אומרת שזה לא קשור למצב - - -

מיכל מזוז: כשאתה אומר אישה בסיכון, אתה מתכוונת אישה שכבר אושרה לה שמירת היריון?

מיכל מזוז: לא.

פנינה תמנו: ינון, אתה חבר כנסת שאני גאה שאתה יושב פה, אבל אתה נכנס שוב פעם לתחומים שלא קשורים לקורונה.

פנינה תמנו: בעיניי, נחטא לתפקידנו אם לא נתמקד כרגע בתחומים - - -

עאידה תומא סלימאן: הוא שואל את אותה שאלה שהייתה לי.

ינון אזולאי: אני רוצה לדעת על מנת לעשות תקנה לפחות בנושא הזה של הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: נגיד שהיא הייתה בחל"ת חמישה חודשים לפני שהיא ילדה.

ינון אזולאי: בדיוק ככה.

ינון אזולאי: רוב הזמן היא הייתה בחל"ת, לא משנה אם זה היריון בסיכון או לא.

עאידה תומא סלימאן: יש נשים שלא יודעות מתי הן חוזרות לעבוד.

פנינה תמנו: אין קשר לקורונה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה שאלתי האם יש הגבלת זמן.

ינון אזולאי: אבל נדע לפי זה אם לתקן תקנות מיוחדות לקורונה.

פנינה תמנו: זכותך לדעת, אבל אם תפתח את היריעה - - -

ינון אזולאי: בואו נשאל בצורה יותר ממוקדת:

ינון אזולאי: האם יש הגבלה בזמן של החל"ת שלה, כך שמסתכלים על החודש האחרון שהייתה בעבודה?

ינון אזולאי: זה משנה לכם אם זה ארבעה חודשים, חמישה חודשים או חודש?

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה שאלתי אם יש הגבלת זמן.

מיכל מזוז: מה שאני אומרת כרגע זה איך אני מחשבת את השכר הרגיל שלה לפני הלידה.

מיכל מזוז: זה שלושה חודשים או שישה חודשים לפני שהיא ילדה, ככה אני מחשבת לה את דמי הלידה.

מיכל מזוז: אם היא הייתה חודשיים בחל"ת וקיבלה דמי אבטלה, אז על החודשיים האלה אעשה לה השלמה לשכר הרגיל.

עאידה תומא סלימאן: אז שלושה חודשים או שישה חודשים, הגבוה מביניהם?

מיכל מזוז: כן.

מיכל מזוז: זה האופן שבו אני מחשבת את דמי הלידה בכל מקרה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: יש עוד שאלה.

אורלי אלמגור לוטן: השאלה היא איך מחשבים את דמי האבטלה למישהי שחוזרת מחל"ת או מתקופת ההיעדרות – שבה יש לה זכות להיעדר?

אורלי אלמגור לוטן: זאת אומרת, אם היא חוזרת בין השבוע ה-15 ל-26 או אם היא חוזרת אחרי 26 שבועות.

אורלי אלמגור לוטן: אם היא חזרה והמעסיק הוציא אותה לחל"ת עכשיו, איך מחושבים לה דמי האבטלה בחל"ת כרגע?

אורלי אלמגור לוטן: לפי מה?

אורלי אלמגור לוטן: הרי המשכורת האחרונה שלה היא המשכורת לפני הלידה; מאז היא הייתה בחופשת לידה או שהייתה בחופשת לידה פלוס חל"ת או שהייתה בחל"ת של ה-15 עד ה-26.

אורלי אלמגור לוטן: כרגע קיבלו עבורה היתר להוציא אותה לחל"ת; איך דמי האבטלה שלה מחושבים?

מיכל מזוז: בעיקרון זאת שאלה שנצטרך לבחון אותה.

מיכל מזוז: אבקש שתעלו את עורכת הדין הילה שור מהביטוח הלאומי בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: לנשים שצריכות לחזור מחופשת לידה.

אורלי אלמגור לוטן: אפשר לחזור בשלבים שונים – אפשר לחזור אחרי שהיא קיבלה דמי לידה או שאפשר לחזור בעוד שתי מדרגות אחר כך.

אורלי אלמגור לוטן: יש הרי שלוש מדרגות לחופשת הלידה היום, לפי החוק.

אורלי אלמגור לוטן: אז לא ברור לפי מה דמי האבטלה מחושבים, כי לפעמים זה יכול להיות כמעט שנה אחרי הלידה.

עאידה תומא סלימאן: נצטרך לקבל את התשובה אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: הילה, את שומעת אותנו?

עאידה תומא סלימאן: יש לך תשובה לשאלה של אורלי?

הילה שור: אנחנו שומעים אתכם מאוד מקוטע.

הילה שור: תוכלו לחזור על השאלה?

אורלי אלמגור לוטן: איך מחושבים דמי האבטלה של נשים שהוצאו לחל"ת עכשיו, כשהן היו במהלך חופשת לידה – מי שהייתה ב-15 עד 26 בחל"ת או מי שהייתה אחרי ה-26 ובתוך השנה, כלומר הייתה בתוך הסעיף של הזכות להיעדר.

אורלי אלמגור לוטן: הרי נתנו את הנתונים שהיום ניתן היתר להוציא נשים כאלה לחל"ת, אז איך מחושבים דמי האבטלה שלהם בתוך החל"ת היום, לפי מה?

הילה שור: כמו שנאמר קודם, המשבר מביא אותנו לשאלות מורכבות.

הילה שור: באופן עקרוני, דמי האבטלה כפופים גם לתקרה, כך שבכל אופן נצטרך להיות במצב שנבדוק את השכר שהייתה אמורה לקבל ומה קרה שם.

הילה שור: אראה אם אוכל לברר את זה כבר עכשיו ואחזיר תשובה בדקות הקרובות.

הילה שור: בסדר?

עאידה תומא סלימאן: נשמח לקבל תשובה ברורה איך תחשבו את דמי האבטלה של אישה שהיא במצב כזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

הילה שור: נעשה את הבירור עם הגורם המקצועי, שהוא לא על הקו, ובעוד כמה דקות נחזיר תשובה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ניסינו למצוא דרך לתקן את המצב הזה שנוצר, במיוחד, לצערי הרב, שבגלל האווירה הכוללת במדינה הרבה נשים מלכתחילה לא ידעו את זכויותיהן ושאפשר להתלונן על מצבים בהם הן מוצאות לחל"ת או מפוטרות שלא בדרך החוקית הנכונה.

עאידה תומא סלימאן: אבל עכשיו, תחת משבר הקורונה, עוד יותר.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהרבה מהנשים לא מעזות אפילו לחשוב שיש להן אופציה כזו, להתנגד להוצאתן לחל"ת.

עאידה תומא סלימאן: כולם מתייחסים להוצאה לחל"ת – אם זה נשים בהיריון או אנשים באופן כללי – כגזירה מהשמיים, ואף אחד לא בודק אם זה נעשה לפי החוק או לא.

עאידה תומא סלימאן: התקנות אז נתנו 11 יום, שלצערי, יכול להיות שחלק מהמעסיקים ניצלו את הזמן הזה.

עאידה תומא סלימאן: בהתחלה נאמר שהיו כ-1,670 פניות למשרד, שקיבלו היתר ואחר כך נבדקו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד – ואנחנו ממליצים ומבקשים – שמשרד העבודה, האגף לאכיפה, יוציא הוראות ברורות וידגיש גם באתרים שלו, שהם פנויים לקבלת כל פנייה של העובדות – לדבר דווקא עם העובדות ולא עם המעסיקים במקרה הזה – שחושבות שהן נפגעו בתקופה הזו, עובדות בהיריון או כאלה שעוברות טיפולי פוריות או שבדיוק צריכות לחזור מחופשת לידה.

עאידה תומא סלימאן: אני גם פונה ומבקשת שהנציבות לשוויון הזדמנויות גם כן תעשה מאמץ מיוחד ותפרסם את היכולת לפנות אליה ותתגבר את הכוח שלה.

עאידה תומא סלימאן: ברור שיצאו כמה נקודות שקשורות בחקיקה כללית, במצבים רגילים ולאו דווקא תחת משבר הקורונה, שנרצה להסתכל עליהן ולנסות לקדם חקיקה בנושא אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: אבל בתקופה הזו ברור שנרצה תשובות בעניין חישוב דמי האבטלה, כמו בשאלה האחרונה, לנשים שבדיוק חזרו מחופשת לידה.

עאידה תומא סלימאן: גם בעניין תקופת החל"ת – האם היא נחשבת כתקופת הכשרה של דמי הלידה?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך.

עאידה תומא סלימאן: הנה דוגמה של תקש"ח שהוא פוזיטיבי, שהוא חיובי, שהממשלה כן יכולה לקחת על עצמה, ולאו דווקא תקש"ח שמקל עם המעסיקים.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה יכולה לקבל על עצמה להביא את זה לחקיקה מזורזת – וכל שעה אנחנו רואים איך כשרוצים לקדם חקיקה הם יכולים לעשות את זה בכנסת בצורה אגרסיבית ביותר.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לקדם חקיקה שאומרת שתקופת החל"ת יכולה להיחשב, דווקא עכשיו בצל הקורונה, כתקופת הכשרה לנשים לפני לידה, וגם לעשות כך שלא תהיה בתקופת חפיפה בתקופה המוגנת בה הנשים בהיריון או אחרי לידה.

עאידה תומא סלימאן: נפעל כדי לנסות לקדם את זה מול משרד העבודה והרווחה ומול הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: אם נצטרך עוד פגישת עבודה בין ארגוני הנשים לבין הביטוח הלאומי ומשרד העבודה והרווחה – והציעה הגברת אווה מנכ"לית הרשות לקידום נשים, שהיא תצטרף כדי לנסות למצוא פתרונות.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולכם, אני נועלת את הישיבה.