ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 55, 2020-05-26 10:15

אנחנו עוברים לנושא: ראינו את זה בשנה שעברה, השנה זה בולט בחדות.

אנחנו עוברים לנושא: אגב, גם האמירות של בנק ישראל שדווקא בתקופה הזאת צריך לא להעלות מסים, צריך לא להכניס את היד לכיס של האזרח, אלא לאפשר יותר מקום להתרחבות.

אנחנו עוברים לנושא: הייתי מצפה ממשרד האוצר וגם ממשרד הפנים להבין את האירוע הזה ולתקן אותו.

אנחנו עוברים לנושא: האם מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס לפני שנחבר את כולם?

עופר כסיף: אני רוצה לחזק את מה שאמרת.

עופר כסיף: אני פשוט כבר מאבד את המילים.

עופר כסיף: אין מילים.

עופר כסיף: זה לא רק להכניס את היד לכיס ואחר כך לתת סטירה, זה פשוט להכניס את היד לכל הכיסים ואחר כך לתת בעיטה.

עופר כסיף: אני כבר לא יודע מה להגיד.

עופר כסיף: זה מטורף.

מיקי לוי: עד שיתחברו, אולי אפשר לשאול על בתי המלון, ששם מגובה ההלוואה בדרך כלל מאשרים רק 30%?

מיקי לוי: בתי המלון לא יצאו ברמה הזאת מהבוץ שהם נקלעו אליו.

מיקי לוי: שישכחו מתיירות, מתיירות פנים.

עודד פורר: מיקי, קרן ההלוואות זו פיקציה.

מיקי לוי: כמה אפשר?

מיקי לוי: כמה?

עודד פורר: גם מה שמוצג לך פה, הרי זה בדיוק העניין, אתה לא רואה כמה מתוך הבקשה אישרו.

עודד פורר: נניח שאני מראה שאישרתי את הבקשה, אבל הבקשה הייתה על 100,000 שקל ואישרו 30,000, עם ה-30,000 האלה הוא מחזיק מעמד?

מיקי לוי: זה נספר כבקשה שאושרה, לא חשוב כמה קיבלו.

עודד פורר: נמצאים איתנו גם האוצר וגם משרד הפנים.

עודד פורר: תסביר לנו איך במצב הזה אתם מתכננים עוד להכניס את היד לכיס של האזרחים ולקחת כסף באירוע הזה, בגלל שהשכר במגזר הציבורי עלה בשנה האחרונה.

איתי טמקין: לא הייתי אתכם בחלק הראשון של הדיון, אבל כמו שאתם יודעים - - -

עודד פורר: החלק הראשון של הדיון עסק בהלוואות, עכשיו אנחנו עוסקים בנושא ייקור הארנונה לשנת 2021.

עודד פורר: אנחנו בכל שנה תוקפים את המנגנון הזה, שבו הארנונה מתייקרת כהצמדה להתייקרות השכר במגזר הציבורי.

עודד פורר: ובתקופה שבה המגזר הפרטי כולו סופג, אני חושב, את אחת המכות שהוא ספג אי-פעם, מאות אלפי אנשים מוצאים את עצמם או מפוטרים מהעבודה או צריכים להתקיים ממשכורת, במקרה הטוב, של 70% מהשכר שלהם, מאות אלפי עצמאים לא מקבלים בכלל שום סיוע, ועכשיו הם עוד יצטרכו לממן את העלאת השכר במגזר הציבורי באמצעות ייקור הארנונה.

עודד פורר: אני אשמח אם תעדכן אותנו על היוזמה של משרד האוצר להקפאת העלאת הארנונה לשנת 2021 והקפאת העלאת השכר במגזר הציבורי...

איתי טמקין: נכון לרגע זה אני לא יכול לעדכן אתכם בדבר כזה.

עודד פורר: אה, לא?...

איתי טמקין: כן חשוב לי להגיד כמה מילים על המטריה המקצועית.

איתי טמקין: החוק לא סתם נבנה 50% מדד ו-50% שכר.

איתי טמקין: זה החוק.

איתי טמקין: יש סיבה הגיונית שזה החוק, כי זה משקף את מבנה ההוצאות של הרשות המקומית.

איתי טמקין: הרי בסופו של דבר הכסף לא גדל על העצים, ואם בשנה הבאה הרשויות המקומיות יידרשו לשלם יותר, או על קניות שלהן או על שכר שלהן, וההכנסות שלהן לא יעלו, האלטרנטיבה היחידה זה להגדיל העברות מדינה.

איתי טמקין: כדי להגדיל העברות מדינה, גם צריך להכניס - - -

עודד פורר: אפשר גם לצמצם ולהתייעל בתוך הרשות המקומית.

עודד פורר: אני לא בטוח ש-100% העובדים ברשות המקומית, כולם הופכים את הרשות להכי יעילה בעולם בכל הרשויות המקומיות.

איתי טמקין: אפשר, ואנחנו גם לוחצים על הרשויות להמשיך להתייעל.

איתי טמקין: בדרך כל רוב ההתייעלות של הרשויות לא באה לידי ביטוי בהפחתות ארנונה, אלא בהסטה של תקציבים, כלומר, לשפר שירותים במקומות אחרים.

איתי טמקין: אבל אין ספק שבשנה כזאת – ובתקופה הקרובה הממשלה במסגרת תקציב 2021-2020 שיאושר – נצטרך לראות איזה התייעלויות היא דורשת מאיזה גופים ממשלתיים ושלטון מקומי, וכנגד התייעלויות כאלה, כמו שאתה אומר, אפשר יהיה לבצע שינויים גם בצד המיסוי.

איתי טמקין: זה עוד שלב מאוד מאוד מקדמי של ההיערכות לתקציב החדש.

איתי טמקין: אנחנו ומשרד הפנים מנסים לגבש את העמדה בימים אלה לגבי אותה התייקרות.

איתי טמקין: למזלנו, צריך לזכור שהשנה הזאת, בפרספקטיבה היסטורית, זו לא התייקרות מהגבוהות שהיו.

איתי טמקין: להפך, חוץ משנה אחת זו אחת ההתייקרויות היותר נמוכות.

איתי טמקין: אנחנו ערים לזה שבשנה כזאת, עם כל ההשלכות של המשבר, גם ההתייקרות הזאת היא משמעותית והיא יכולה לפגוע בעסקים, ולכן אנחנו יושבים, משרד הפנים ומשרד האוצר, במטרה לגבש כללים, לראות איך אנחנו מתמודדים עם הדבר הזה.

עודד פורר: הרבה מילים, מעט תוכן.

יוליה מלינובסקי: לא הבנו כלום.

עודד פורר: הבנתי, אבל אין פה איזה הפתעה גדולה.

עודד פורר: משרד הפנים, ד"ר יוסי בנישתי.

עודד פורר: אחריו אני אבקש מנשיא לשכת המסחר.

יוסי בנישתי: לגבי הנוסחה עצמה אין לנו מה לחדש.

יוסי בנישתי: כל עוד לא נעשה שינוי בנוסחה - -

עודד פורר: האם אתם תיזמו שינוי בנוסחה?

יוסי בנישתי: - - זה המספר, 1.10%.

עודד פורר: את זה אנחנו יודעים, רק השאלה אם בכוונתכם ליזום שינוי בנוסחה?

עודד פורר: להקפיא אותה לשנה מסוימת?

עודד פורר: לעשות הוראת שעה בנושא?

עודד פורר: האם משרד הפנים מתכנן ליזום משהו בעניין?

יוסי בנישתי: כרגע לא זו הכוונה.

יוסי בנישתי: אנחנו כרגע עובדים על קווים מנחים להגשת בקשות לארנונה ל-2021.

יוסי בנישתי: בקווים המנחים יכול להיות שיהיה לזה ביטוי.

יוסי בנישתי: אני עדיין לא יודע להתייחס לזה ספציפית.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אוריאל לין, נשיא איגוד לשכות המסחר, ואחריו – איתי חוטר ממרכז שלטון מקומי.

אוריאל לין: תודה רבה, עודד, תודה ליושב-ראש הוועדה.

אוריאל לין: הנושא הזה של מס הארנונה זה נושא שאנחנו עוסקים בו הרבה שנים.

אוריאל לין: אנחנו עוסקים בו משנת 2002, כאשר משרד הפנים אפשר העלאת מס הארנונה באור ירוק.

אוריאל לין: היה שם שטף של בקשות להעלאות חריגות, משרד הפנים אמר:

אוריאל לין: אינני יכול להתמודד עם זה, בואו נאשר העלאה חריגה – אני מדבר, כרגע מעבר לנוסחה שקבועה בחוק – ברמה של 5%.

אוריאל לין: ואז אנחנו נרתמנו למאבק בנושא הזה.

אוריאל לין: אני חושב שאנחנו היום מומחים.

לנציג האוצר: קודם כול, היה לנו פעם מה שנקרא "20% התייעלות".

לנציג האוצר: לא יכול להיות דבר כזה שבאופן אוטומטי אתה מעלה את המס.

לנציג האוצר: אני רוצה שנבין, אני פעם הייתי גם ממונה על הכנסות המדינה, אין דבר כזה שמס בישראל מוצמד לאיזה מדד.

לנציג האוצר: מס ההכנסה אינו צמוד לשום דבר.

לנציג האוצר: מס ערך מוסף, שליש מהכנסות המדינה, אינו צמוד לשום מדד, אבל את מס הארנונה כן מצמידים.

לנציג האוצר: למה?

לנציג האוצר: משום שאנחנו אומרים לרשויות המקומיות: אנחנו לא נדרוש מהן להתייעל, אנחנו באופן אוטומטי ניצור נוסחה שמזינה את עצמה.

לנציג האוצר: מה זאת אומרת?

לנציג האוצר: אם אתה כרגע מאפשר העלאה של מס הארנונה, כמובן מס הארנונה לאחר מכן, צמוד למדד השכר במגזר הציבורי, שוב יעלה מהשכר במגזר הציבורי, שוב אנחנו ניכנס לסחרור הזה ולא נעצור אותו.

לנציג האוצר: על כן, אני רוצה לומר לך, עודד, בזמנו גם הגשנו הצעת חוק שזכתה לתמיכה של 26 מחברי הכנסת – ולא בתקופה הזאת, תיכף אני אתייחס לתקופה הזאת – אמרנו: שני תיקונים עיקריים.

לנציג האוצר: אל תעשו לנו רפורמות מכלילות כרגע יותר מדי, לא יצא מזה שום דבר.

לנציג האוצר: נקבע קודם כול שאין יותר הצמדה למדד השכר במגזר הציבורי.

לנציג האוצר: חייב להיות אילוץ של התייעלות.

לנציג האוצר: מדוע?

לנציג האוצר: כי ביטלו את מדד ההתייעלות של ה-20% – אני מבקש שכולנו נזכור את זה – תמורת איזה הלוואה תמוהה ומוזרה שהמגזר המוניציפלי העביר לממשלה.

לנציג האוצר: אין יותר מדד התייעלות.

ואני אומר: עכשיו אני רוצה לעבור למצב הנוכחי, עודד.

ואני אומר: הרי אמרת זאת, היום אנחנו נמצאים בסיטואציה של משבר כלכלי, שלא היה כמוהו במדינת ישראל, אולי רק בראשית חייה של המדינה.

ואני אומר: מי נושא בעול?

ואני אומר: המגזר העסקי הפרטי וכלל העובדים במגזר העסקי הפרטי.

ואני אומר: עד כמה המגזר הציבורי נושא בעול?

ואני אומר: מעט מאוד, בשוליים.

ואני אומר: בואו נהיה כנים.

ואני אומר: אם כן, אנחנו היום, בתקופה זו, שהמגזר העסקי כל כך נפגע, והעובדים במגזר העסקי הפרטי מובטלים, אנחנו נהיה מוכנים באדישות שוב להעלות את מס הארנונה בהצמדה אוטומטית למדד השכר?

ואני אומר: בכמה ירד השכר במגזר הציבורי?

ואני אומר: אני אגיד לכם בכמה הוא ירד במגזר הפרטי.

ואני אומר: הרי לא יכול להיות שמצד אחד ניקח גוש שלם, נפרק את העם, נפלג את העם, פשוט נפלג את העם, ונאמר:

ואני אומר: כאן הייתה שחיקה איומה בשכר של משקי הבית, ברמה של 30%, 40% ו-50%, בעוד שבמגזר הציבורי מדד השכר ימשיך לעלות, ואנחנו באופן נוח ביותר נאפשר לו לעלות, גם לחריגות השכר, נצמיד את מס הארנונה שלנו למדד השכר במגזר הציבורי.

ואני אומר: עודד, הדברים ידועים, אנחנו גם הגשנו הצעת חוק מאוד מאוד מפורטת, כפי שאמרתי, בזמנו, ואמרנו שני דברים בלבד: א', לבטל את ההצמדה למדד השכר במגזר הציבורי, ב', כל רשות מקומית שמבקשת העלאה חריגה מעבר לכך, זה לא יבוא לאישור על ידי שר הפנים ושר האוצר – זה המצב החוקי היום, וכרגע אני רוצה גם להכין את עצמנו לזה – זה יהיה חייב לבוא לדיון בוועדת הכספים בכנסת.

ואני אומר: לקבל את הפומביות הדרושה ואת הדיון המעמיק הדרוש, ולא שזה ייעשה במסתורין, בלי שאפילו נדע למה אישרו את זה, איך אישרו את זה וכל הקשור בכך.

ואני אומר: יש לנו פה בעיה מאוד מאוד רצינית וחמורה ביחסים שבין המגזר הציבורי לבין כל משקי הבית בישראל, זה לא רק המגזר העסקי.

ואני אומר: כל משקי הבית בישראל, גם החלשים ביותר.

ואני אומר: אני מציע גם לאוצר וגם למשרד הפנים, שקצת יתאוששו.

ואני אומר: אני מבין מה שאמרו הנציגים, הם נציגים של משרד שלא הכין עצמו, אז הם מדברים איתנו היום במונחים מאוד כלליים.

ואני אומר: הביקורת חייבת להיות כלפי המשרדים שלא נערכים לתופעה הזאת ולא פותרים אותה, לא בראיית קבע וגם לא בראייה של המצב הנוכחי הקיים היום.

ואני אומר: תודה, עודד.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: איתי חוטר, מרכז שלטון מקומי.

עודד פורר: רק לפניך שאלה אחת לד"ר בנישתי.

עודד פורר: האם כשהמדד שלילי, ואנחנו נמצאים בשנה שבה המדד שלילי, בהנחה שלא היו מכניסים לשקלול את השכר במגזר הציבורי – האם היה מצב שהארנונה פשוט הייתה יורדת?

עודד פורר: האם מס הארנונה היה גם יורד אוטומטית מבחינת הנוסחה או שהוא רק עולה אוטומטית?

יוסי בנישתי: גם יורד.

עודד פורר: גם מתעדכן כלפי מטה?

איתי חוטר: אני יכול לעזור למר בנישתי, אני גם מכיר את הנתונים.

עודד פורר: לא.

עודד פורר: ביקשתי את מר בנישתי.

אוריאל לין: היה יורד ב-0.3%, סליחה שאני מתערב.

אוריאל לין: ממאי למאי, ממאי של השנה הקודמת למאי של השנה הנוכחית, זוהי המדידה גם של השכר במגזר הציבורי וגם מדד יוקר המחיה.

עודד פורר: את זה הבנתי, רק השאלה אם הארנונה גם מתעדכנת כלפי מטה או רק כלפי מעלה.

אוריאל לין: נעצרת במקום, לא מתעדכנת כלפי מטה.

איתי חוטר: לא נכון.

אוריאל לין: לא יורדת כלפי מטה, אלא נעצרת בנקודה זו.

עודד פורר: את ד"ר בנישתי אנחנו לא שומעים, אבל קיבלתי את התשובה.

עודד פורר: איתי, בבקשה.

איתי חוטר: אדוני היושב-ראש, תודה על רשות הדיבור.

איתי חוטר: אני אשמח ברשות

איתי חוטר: כם להתייחס לכמה דברים שהועלו פה.

איתי חוטר: קודם כול, אני רוצה להזכיר לכולנו וגם לידידי, אוריאל לין, שעד שנת 1984 הרשויות המקומיות היו סוברניות לקבל כל החלטה בתחום הארנונה, כמו שמקובל בכל מקום בעולם, להוריד, להעלות, להוסיף סיווגים, להוריד סיווגים, לעשות מה שהן רוצות.

איתי חוטר: בגלל המשבר של שנות ה-80', ומאז אנחנו למעשה בהקפאה של דיני הארנונה, הרשויות לא יכולות לעשות כל שינוי בצווים שלהן ללא אישור שני שרים גם יחד, שר הפנים ושר האוצר.

איתי חוטר: מאחר שהדבר הזה במשך עשור, מ-1984, עד פחות או יותר 1993 או 1994, הביא למצב שהרבה מאוד רשויות נכנסו לגירעונות, מאחר שההוצאות שלהן ברחו קדימה וההכנסות לא הוצמדו בהתאמה, הבינו גם בממשלה וגם המחוקקים שחייבים לכל הפחות, לכל הפחות לייצר איזה הצמדה שהיא טייס אוטומטי משנה לשנה.

איתי חוטר: הטענה הזאת שמס ההכנסה לא עולה משנה לשנה, ויתר המסים לא צמודים, זו טענה דמגוגית, סליחה שאני אומר.

איתי חוטר: מס ההכנסה הוא אחוז מההכנסות, אני מזכיר לכולנו, כך שגם אם שיעור המס השולי שלי לא משתנה, אם סך כול ההכנסות של הפרטים במשק עולות, והשכר הממוצע במשק – אני מזכיר לכולנו – במגמת עלייה, הכנסות המדינה ממסים וממס שכר רק עולות.

איתי חוטר: זה פעם אחת.

עודד פורר: איתי, אז מה לדעתך אמור לקרות בשלטון המקומי בשנה כמו השנה הזאת, שבה ההכנסות, גם של משקי הבית הפרטיים יורדות באחוזים ניכרים, גם של העסקים ברשות המקומית יורדים באחוזים ניכרים – מה לשיטתך אמור לקרות למס הארנונה?

איתי חוטר: אני יכול להשיב לך באותה שאלה, כולנו שמענו שהגזרות שמתכננת הממשלה להטיל יידחו כנראה ל-2021.

איתי חוטר: מה זה אומר?

איתי חוטר: שכולנו נשלם יותר על הפיצויים ועל כל מה שקרה בקורונה, וגם הרשויות המקומיות – אני רוצה להזכיר לאדוני את הדיונים הקודמים שנוכחתי בהם – גם הרשויות המקומיות נדרשו בתקופת הקורונה לדחוף את היד עמוק עמוק לכיס ולהוציא הוצאות שהן לא היו מוציאות אלמלא הקורונה.

איתי חוטר: מי יחזיר לרשויות המקומיות את ההוצאות האלה?

איתי חוטר: ולכן השאלה היא שאלה כללית, האם אנחנו רוצים להביא לקריסתן של רשויות מקומיות או לקריסתן של - - -

עודד פורר: איתי, איזה הוצאות נדרשתם להוציא בתקופת הקורונה?

איתי חוטר: כל הוצאות ההתמגנות, החיטוי של המרחב הציבורי, הוצאות נוספות ברווחה שלא משופות משום מקום.

איתי חוטר: 1,001 סוגיות.

איתי חוטר: דרך אגב, בימים האלה אנחנו אוספים את הנתונים מהרשויות המקומיות.

איתי חוטר: דרך אגב, אני רוצה גם להזכיר לאדוני, שכמעט כל הסדר שנעשה, לרבות אותו פטור שנהנו ממנו העסקים לשלושה חודשים, הוא לא היה במימון מלא של המדינה, הרשויות נדרשו להשתתף - -

עודד פורר: 3 מיליארד שקל הקצו לזה.

איתי חוטר: - - בפטור הזה, לוותר על הכנסות.

איתי חוטר: ולכן יש הרבה מאוד סוגים של הוצאות שהרשויות המקומיות נדרשות להן בגלל הקורונה.

איתי חוטר: אנחנו עדיין מלקקים את הפצעים ואוספים את הנתונים.

איתי חוטר: זה דבר אחד.

עודד פורר: יש גם הוצאות שירדו.

איתי חוטר: אדוני, עוד דקה אני מסיים, אני מבטיח.

איתי חוטר: דבר שני, נאמר, ובמידה רבה של צדק, 1.10% זה מהשיעורים הנמוכים שידענו בעשור האחרון מבחינת העלאות בארנונה של הטייס האוטומטי.

איתי חוטר: התמזל מזלנו כתושבים וגם כעסקים שהשיעור הוא שיעור מאוד מאוד נמוך.

איתי חוטר: רצה הגורל וזה המצב.

איתי חוטר: אני רוצה להזכיר עוד כמה דברים.

איתי חוטר: דבר אחד, הטייס הזה לא נולד משום מקום.

איתי חוטר: יש בו המון המון שכל.

איתי חוטר: ההוצאות של הרשויות המקומיות מורכבות בעיקרן מהוצאות שכר.

איתי חוטר: דרך אגב, שכר ישיר, בין 30% ל-40% שכר ישיר, שעולה משנה לשנה, בגלל הסכמי שכר שהמדינה חותמת עליהם למגזר הציבורי.

איתי חוטר: זה מחייב את הרשויות המקומיות לייקר את הוצאות השכר שלהן.

איתי חוטר: רוצות, לא רוצות, אלה הסכמי השכר שהמדינה חותמת עליהם אחת לתקופה, ואנחנו מחויבים להסכמי השכר.

איתי חוטר: מלבד השכר הישיר אני רוצה להזכיר את כל אותם שירותים שהרשויות המקומיות רוכשות, שעולה – ודרך אגב, הכול מוטה שכר – גם שירותי מאבטחי מוסדות חינוך ושירותי הניקיון.

איתי חוטר: אני מזכיר לכולנו שזו האוכלוסייה הכי חלשה במדינת ישראל, ובצדק ההסתדרות שמה בשנים האחרונות דגש גדול מאוד על שיפור תנאי השכר של האוכלוסיות האלה.

איתי חוטר: זה בא לידי ביטוי בהתייקרויות יוצאות דופן עבור הרשויות המקומיות.

איתי חוטר: מאיפה נשלם את זה?

איתי חוטר: כל זה מתייקר משנה לשנה, ואין לנו ברירה.

איתי חוטר: ודבר אחרון, ואני מסיים.

איתי חוטר: אני רוצה להזכיר לאדוני, השלטון המקומי הוכיח במשבר הזה שהוא הזרוע האמיתית, הביצועית, שיודע להחזיק את המשק בשעת חירום.

איתי חוטר: הדברים האלה אפשריים רק בזכות שמירה על יציבות הרשויות המקומיות, ושמירה על יציבות הרשויות המקומיות זה אומר לא לפגוע בהכנסות של הרשויות המקומיות.

איתי חוטר: ואני מזכיר שהכנסת והממשלה, בעקביות מאוד מאוד גדולה – הכנסת מאשרת בלי סוף חקיקות של פטורים והנחות מארנונה.

איתי חוטר: אין יש מאין.

איתי חוטר: הדבר הזה צריך להיפסק.

איתי חוטר: כמובן שהממשלה והכנסת מטילות חדשות לבקרים משימות חדשות על כתפיו של השלטון המקומי, גם זה עולה כסף.

איתי חוטר: אנחנו צריכים את הכסף הזה כדי לתפקד.

איתי חוטר: תודה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עודד פורר: אחריו – חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

עופר כסיף: ההשתלחות שהייתה פה במגזר הציבורי היא דבר בלתי נסבל.

עופר כסיף: בכל פעם שיש איזה משבר, קל וחומר כשאנחנו מדברים על החודשים האחרונים של משבר הקורונה, והסכמנו פה שאנחנו רק בתחילתו של המשבר, כשמדובר על בעיה חברתית-כלכלית – בכל פעם שמתעורר איזה משבר, ישר קופצים ומנסים לנצל אותו כדי להשתלח במגזר הציבורי.

עופר כסיף: חוזרים לאגדת השמן והרזה, אם מישהו זוכר.

עופר כסיף: מה זה הקשקוש הזה?

עופר כסיף: המגזר הציבורי הוא האחראי?

עופר כסיף: המגזר הציבורי הוא העשיר, הוא השמן, והרזה המסכן הוא המגזר הפרטי-העסקי?

אנטאנס שחאדה: הטייקונים מסכנים...

עופר כסיף: הטייקונים, כן.

עופר כסיף: מה זה השטות הזאת?

עופר כסיף: בכל פעם מנסים להשתמש באיזה תירוץ כדי להשתלח במגזר הציבורי.

עופר כסיף: הרוב המוחלט של עובדי המגזר הציבורי משתכר משכורת נמוכה ועובד בתנאים לא טובים.

עופר כסיף: נכון, יש כאלה, וזה מפורסם, שמקבלים משכורות עתק.

עופר כסיף: זה סיפור אחר.

עופר כסיף: זה הרוב?

עופר כסיף: ומי שקצת מבין, קצת מבין בחשבון, ואני בכוונה אפילו לא אומר מתמטיקה, חשבון פשוט, יודע שהממוצע לא אומר כלום.

עופר כסיף: אם יש שני עובדים, ואחד מקבל מיליון לחודש והשני שקל בחודש, הממוצע הוא חצי מיליון.

עופר כסיף: איזה יופי, מרוויחים נהדר.

עופר כסיף: ..

עופר כסיף: זה לא המדד.

עופר כסיף: תבדקו את החציון, לא את הממוצע.

עופר כסיף: בושה.

עופר כסיף: זה בלי קשר כמובן למה שאמרתי קודם, והחברים האחרים גם אמרו, העלאת הארנונה היא בגדר גזל, היא פסולה, אבל זה לא צריך לבוא על חשבון עובדי המגזר הציבורי.

עופר כסיף: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מלינובסקי.

מיקי לוי: יוליה, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: לגבי הארנונה, אין ספק שהרשות המקומית, ואנחנו ראינו את זה במשבר הקורונה – השלטון המקומי היה עמוד התווך של כל המשבר הזה.

יוליה מלינובסקי: ראינו שהמדינה התרשלה איפה שהיה אפשר להתרשל, ומי שתפקד, ותפקד טוב, זה היה השלטון המקומי וקופות החולים.

יוליה מלינובסקי: אם ניהול האירוע בנושא הבדיקות היה עובר מזמן לקופות החולים, יכול להיות שהיו פחות מקרי מוות, ואם השלטון המקומי היה יותר מעורב בדרך קבלת ההחלטות, יכול להיות שגם מבחינת ניהול המשבר זה היה נראה אחרת לטובת האזרח.

יוליה מלינובסקי: פה סיימתי את השבחים, ועכשיו זה משהו אחר.

עודד פורר: תראו את האבסורד, מצד אחד מעלים את הארנונה ודורשים מהשלטון המקומי לבצע, כפי שנאמר על ידי הנציג של השלטון המקומי, דברים שהם לא צריכים לעשות על פניו, כמו חיטוי וכו', והם צועקים שזה עולה הרבה כסף, אבל יש דבר שחוזר כל הזמן, שהוא בכלל לא בסמכות של השלטון המקומי, ומשום מה, משנה לשנה, וכבר יותר מ-20 שנה, הדבר הזה חוזר.

עודד פורר: הדבר הזה נקרא "אגרת שמירה", שמאפשר לשלטון המקומי להקים חוקי עזר עירוניים – בטח רועי כהן מכיר את זה מקרוב – לגבות אגרת שמירה ולהתעסק בנושא ביטחון.

עודד פורר: ממתי השלטון המקומי צריך להתעסק בנושא ביטחון?

עודד פורר: ומה זה הדבר הזה, "אגרת שמירה", שבא יחד עם הארנונה?

עודד פורר: באותו דף יש שורה של ארנונה ויש שורה של אגרת השמירה.

מיקי לוי: גם לתושבים.

יוליה מלינובסקי: גם לתושבים וגם לעסקים.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, רצית לא רצית, ביקשת, לא ביקשת, אתה חייב לשלם, כי בסוף זה סכום אחד.

עודד פורר: אגב, בתקופת הקורונה היה פחות צורך בשמירה.

מיקי לוי: לא שמרו על הבתים, כי אנשים נשארו בבתים.

מיקי לוי: זו הערה נכונה, כל הכבוד.

יוליה מלינובסקי: דקה, תנו לי, אני אסביר.

יוליה מלינובסקי: אני אגלה לך סוד, אדוני היושב-ראש, אותן חברות השמירה שמועסקות אחר כך על ידי ראשי הערים או הערים, אין להן שום סמכות.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אם קורה אירוע, ואתה כאזרח מתקשר למוקד העירוני ומבקש לשלוח סיירת ביטחון, אומרים: סליחה, זה לא אנחנו, זה המשטרה.

יוליה מלינובסקי: ואז זה שום דבר וכלום וחצי, והדבר היחיד שהם עושים, ועושים את זה בהצלחה רבה, ואני לא מאשימה אותם, אלה ההנחיות, הם מחלקים דוחות.

מיקי לוי: יוליה, אני יכול להפריע לך?

מיקי לוי: עלית על נקודה חשובה מאוד, אדוני היושב-ראש, חברות השמירה שלחו את העובדים שלהם לחל"ת, זאת אומרת, העיריות לא שילמו להם, אבל גבו מהאזרחים ומהעסקים.

עודד פורר: במשך חודשיים לא הייתה אבטחת מוסדות חינוך.

אנטאנס שחאדה: לא היה בית ספר.

איתי חוטר: שיטור עירוני זה לא מוסדות חינוך.

עודד פורר: מה עשה השיטור העירוני בקורונה?

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להסביר לכם מה עשה השיטור העירוני ומה עשו העיריות?

יוליה מלינובסקי: קודם כול, אתם כולכם דיברתם על זה ויודעים שהעסקים קיבלו הנחה, ביטול ארנונה לשלושה חודשים.

יוליה מלינובסקי: אני אגלה לכם סוד, מבירור שעשיתי עם התאחדות בתי המלון, לצורך הדוגמה, את אגרת השמירה הם המשיכו לשלם בתקופת הקורונה.

יוליה מלינובסקי: תתארו לעצמכם בן אדם, שיש לו עסק, לדוגמה בתל אביב, שהוא משלם שם אגרת שמירה, והוא גר לצורך הדוגמה ברחובות, שגם שם יש אגרת שמירה, הוא משלם גם שם, אז הוא נדפק פעמיים.

יוליה מלינובסקי: מה שכן, זה כאילו וולונטרי.

עודד פורר: תודה, חברת הכנסת מלינובסקי.

עודד פורר: אני רוצה לפתוח את הדיון להתייחסות של הנוכחים.

עודד פורר: רועי כהן נשיא לה"ב.

עודד פורר: היית גם סגן ראש עיר, אז אתה בוודאי מכיר.

רועי כהן: קודם כול, הדיון הזה בסופו של דבר בא לסמן לאותם מקבלי החלטות שצריך לנהוג אחרת.

רועי כהן: אני חושב שצריך לשנות את הדיסקט.

רועי כהן: מי שכרגע יהיה מנוע הצמיחה של אותן רשויות מקומיות הם אותם עסקים קטנים באותם משרדים, מסעדות, בעלי אולמות אירועים וחנויות קמעונאות.

רועי כהן: אם בסופו של דבר לא ישנו את הדיסקט, כמו שאומרים באמירה של הסרט, "הפוך גוטה, הפוך", במקום לגרום לאותם עסקים להחזיר את האמון מול המערכות, מול השלטון המקומי ומול הממשלה שתבוא ותגיד להם: אנחנו רוצים לעזור לכם, אנחנו נעשה לכם הקלות בארנונה, אנחנו רוצים לפטור אתכם מהמון תשלומים שכרגע אין בהם שום עניין – כרגע צריך לתת להם פטור מאותה אגרת שילוט, צריך לתת להם פטור משולחנות וכיסאות, צריך לעודד אותם להחזיר את המשק לתעסוקה מלאה.

רועי כהן: נראה שיד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל.

רועי כהן: מצד אחד כל המדינה מדברת על זה שצריך לתת דחיפה לאותם עסקים, ומצד שני מעלים להם את הארנונה.

רועי כהן: הטייס האוטומטי לדעתי יגרום להתרסקות אוטומטית של כל ציבור העסקים הקטנים – יש פה חוסר חשיבה אמיתית וירידה לרזולוציה של בן-אדם שכרגע קשה לו בכלל להתקיים.

רועי כהן: לבוא ולהכביד עליו בעוד הוצאות ארנונה?

רועי כהן: הפוך צריך לעשות.

רועי כהן: צריך להוריד ממנו את עלויות הארנונה, צריך בצורה כזאת או אחרת לתת כלים אחרים לאותן רשויות מקומיות איך להשלים את הפערים האלה, להוריד רגולציה, להוריד חסמים, לאפשר למדינה לעזור יותר לשלטון המקומי, אבל בטח ובטח שלא העסקים הם אלה שיישאו בעלויות האלה.

רועי כהן: יש פה ניתוק מוחלט ממה שקורה בשטח.

רועי כהן: תלכו לערים הראשיות, כל החנויות זה או להשכרה, או למסירה, או למכירה.

רועי כהן: מה קורה כאן?

רועי כהן: אתם לא מבינים, כל הקמעונאות נמצאת בפשיטת רגל.

רועי כהן: כל ענף המסעדות, כל בוקר מגיעים עוד ועוד אנשים שאומרים שהם סוגרים את העסקים שלהם.

רועי כהן: אולמות אירועים, חנויות צעצועים, חנויות הלבשה והנעלה – כל הדברים האלה כרגע זה אפילו לא הישרדות, זה לשמור על מה שקיים, אלה שלא סגרו.

רועי כהן: אז לבוא ולהעלות להם עכשיו את הארנונה?

רועי כהן: אני מבין שלא הייתה פה חשיבה אמיתית.

רועי כהן: אני מאוד מקווה ששר האוצר, שר הפנים, ילכו ויעשו חשיבה עם איזה צעדים הם באים כדי להוריד את הארנונה, כדי לגרום לאותם עסקים להבין שהמדינה משתתפת איתם בסיכון, שהיא רוצה שהם יחזרו לתעסוקה מלאה.

יוליה מלינובסקי: רועי, אתה יכול להתייחס לנושא אגרת השמירה?

יוליה מלינובסקי: אתה מכיר את הסיפור הזה עוד כאשר כיהנו ביחד במועצת העיר חולון.

יוליה מלינובסקי: הם עכשיו מאריכים שוב הוראת שעה.

רועי כהן: נכון.

רועי כהן: אני חושב שזה צריך להיות חלק מהארנונה.

רועי כהן: תמיד אמרתי את זה.

רועי כהן: אין שום סיבה לקשור את זה כמס בנפרד, בטח ובטח על העסקים שבסופו של דבר הם לא צורכים חינוך, הם לא צורכים גני ילדים, הם לא צורכים שום דבר, הדבר היחיד שהם צורכים זה אשפה ואולי ניקיון, וגם את זה לא נתנו להם בימי הקורונה, כי בסופו של דבר העסקים שלהם היו סגורים.

רועי כהן: לבוא עכשיו ולהכביד עליהם בעוד עליית ארנונה, עוד אגרות שמירה?

רועי כהן: אני לא מבין למה עסק שלא מקבל שום שירותים מהרשות המקומית, צריך להכביד עליו עוד עלויות.

רועי כהן: אני מקווה שתהיה חשיבה נוספת.

עודד פורר: תודה, רועי.

מיקי לוי: רועי, ידידי היקר, כל הזמן אתה אומר "אתם צריכים להבין".

מיקי לוי: אתה לא שם לב שבשבועיים האחרונים מי שמגיעים לכאן, לישיבות ועדת הכספים, זה רק חברי האופוזיציה שאכפת להם?

מיקי לוי: מרגע שהוקמה הממשלה הזאת רגלו של איש מהקואליציה לא דרכה פה.

עודד פורר: תודה, חבר הכנסת מיקי לוי.

רועי כהן: צר לי על זה.

רועי כהן: צר לי על זה מאוד.

עודד פורר: התאחדות המלונות בישראל.

פנינה בן דוד: הדוברים הקודמים כבר אמרו פחות או יותר גם מה שלנו יש להגיד.

פנינה בן דוד: אני רק רוצה הערה נוספת לגבי הסיפור של הנוסחה.

פנינה בן דוד: הסיפור של הנוסחה נבדק בעבר כבר כמה פעמים, כולל בוועדה הבין-משרדית בראשות משרד הפנים, והסתבר שלא נכון בכלל לעשות את החישוב של ה-50%-50%, כי לפי מה שנבדק רק בערך 35% מההוצאות של הרשויות המקומיות הן הוצאות על שכר.

פנינה בן דוד: כבר בזה שיש 50%-50% זה עדכון יתר, גם אם אנחנו רוצים להיצמד רק לשאלה איך שזה מתחלק בין השכר במגזר הציבורי לשאר ההוצאות.

פנינה בן דוד: הייתה גם המלצה, אומנם של הוועדה הבין-משרדית, שעדיין לא יושמה, לשנות את תמהיל של החישוב באחוזים של הנוסחה.

פנינה בן דוד: כמובן אנחנו חושבים שבגלל כל המצב היום – אצלנו בענף יש התרסקות טוטלית.

פנינה בן דוד: זה שאתם שומעים שעכשיו בשבועות יש כמה מלונות באילת שנפתחים, אולי תיירות פנים, זה לתקופה קצרה של החג ואחר כך הרוב סגורים.

פנינה בן דוד: באזורים שיש לנו תיירות נכנסת כמו נצרת, ירושלים, טבריה ותל אביב המצב הוא קטסטרופלי.

פנינה בן דוד: אנחנו עדיין לא כל כך רואים את המלונות נפתחים, למרות שיש אישור למעשה לפתיחה.

פנינה בן דוד: יש לנו גם הרבה עסקים שהם מלונות קטנים של בעלי בית פרטיים, גם הרבה בפריפריה, שהמצב שלהם אוד מאוד קשה – אנחנו לא חושבים שכרגע זה המצב להעלות אגרה או מס, במיוחד שיש ירידה במדד.

פנינה בן דוד: להצמיד בצורה הזאת ולהעלות את הארנונה ככה במשך שנים?

פנינה בן דוד: כל השנים האחרונות הגידול בארנונה, מה שמשך את זה למעלה היה מדד השכר במגזר הציבורי, ולכן אנחנו חושבים שכולם צריכים ללכת לקראת, להראות סולידריות ולא לאשר את הנוסחה הזאת כמו שהיא.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: התאחדות התעשיינים.

נתנאל היימן: בוקר טוב.

נתנאל היימן: לגבי הדיון הזה, האמת שקצת חבל לי שהדיון הזה מגיע שוב כאילו לא קרה כלום בחודשיים האחרונים.

נתנאל היימן: אנחנו נמצאים בדיון כאילו זה העסקים נגד הרשויות המקומיות.

נתנאל היימן: אני חושב שהמשבר הזה, גם השלטון המקומי, גם חיים ביבס, נהגו באחריות, והם הראו את החשיבות ההדדית שיש לעסקים לרשויות המקומיות, ושל הרשויות המקומיות לעסקים, כי עסקים לא יכולים להתפתח בלי רשות מקומית חזקה.

נתנאל היימן: זה לא סותר את העובדה שיש כרגע עסקים במשבר, יש מיליון אנשים שנמצאים בבית, וכולם צריכים לתת את החלק שלהם.

נתנאל היימן: לכן האמירה של יוסי, שהוא אמר שבכלל לא שוקלים לשנות את הנוסחה, קצת מדאיגה אותי, כי משרד הפנים כבר הודה בעבר שהנוסחה הזאת לא מדויקת.

נתנאל היימן: זה דבר אחד.

יוסי בנישתי: זה לא מה שאמרתי.

נתנאל היימן: זה מה ששמעתי שאמרת.

עודד פורר: תמשיך.

עודד פורר: אני אתן להם להתייחס.

נתנאל היימן: דבר שני, אנחנו נמצאים פה, וזה רק השלב הראשון.

נתנאל היימן: אם אנחנו אומרים שהרשויות רואות שהעסקים בתחומן נמצאות במצב קשה, זה גם לא הזמן להגיש העלאות חריגות, זה לא הזמן לאשר את ההעלאות החריגות האלה.

נתנאל היימן: לגבי אגרת השמירה, שוב, אותו היגיון.

נתנאל היימן: רק בשבוע שעבר, ב-21 במאי, הוגשה הצעת חוק שמכשירה את אגרת השמירה והיא תובא לאישור הכנסת בשבוע הבא.

נתנאל היימן: ולאור זה שהמון המון אנשים נמצאים כרגע בבית, אני חושב שגם בשלטון המקומי הייתה בעבר נוסחת התייעלות בטייס האוטומטי, וזה המקום לשקול להחזיר את אותה נוסחת התייעלות.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: משרד הפנים.

עודד פורר: אני מבקש התייחסות גם לוועדה הבין-משרדית שעלתה פה, וגם בנושא של נוסחת ההתייעלות, ומה אתם מתכננים לעשות בעניין.

עודד פורר: ד"ר יוסי בנישתי.

יוסי בנישתי: לגבי הוועדה הזאת, יש אכן גם החלטת ממשלה שממקדת את הנושאים שאותה ועדה בין-משרדית דנה בהם.

יוסי בנישתי: בין היתר יש נושא שיעור העדכון האוטומטי, הנושא שאנחנו מדברים עליו כעת.

יוסי בנישתי: הוועדה הזאת עדיין לא סיימה את הדיונים שלה, אבל אנחנו נסיים אותם בקרוב.

עודד פורר: ד"ר בנישתי, מתי הוועדה הזאת התחילה את הדיונים?

יוסי בנישתי: החלטת הממשלה היא מ-2016.

עודד פורר: אתה יודע מה השנה עכשיו?

עודד פורר: אנחנו ב-2020, אתה רוצה להגיד לי שארבע שנים הוועדה הזאת לא סיימה את עבודתה עדיין?

יוסי בנישתי: כן.

יוסי בנישתי: זה מה שאמרתי.

עופר כסיף: יש משהו מן הלקוניות.

עודד פורר: ועל זה רוצים שנשלם יותר מסים?

יוליה מלינובסקי: זה בסדר מבחינתך?

עודד פורר: במין שלוות נפש.

יוסי בנישתי: מה בסדר מבחינתי?

קארין אלהרר: שארבע שנים לא סיימו.

יוליה מלינובסקי: ארבע שנים – כמה פעמים הוועדה הזאת התכנסה?

מיקי לוי: אתה יודע מה היה קורה במגזר הפרטי אם ארבע שנים לא היו מסיימים?

יוליה מלינובסקי: סליחה, אדוני, כמה פעמים הוועדה הזאת התכנסה לדיונים?

יוליה מלינובסקי: האם אפשר לדעת?

יוסי בנישתי: מעל 30 מפגשים.

יוליה מלינובסקי: בארבע שנים.

יוליה מלינובסקי: ומתי אתם חושבים להגיע למסקנות לדעתך?

יוסי בנישתי: אנחנו בשלב שאנחנו כבר בשלים להתקדם עם הממצאים, ביצענו פיילוט ברשויות המקומיות.

יוסי בנישתי: זו לא ועדה תיאורטית, זו ועדה שאמורה בסוף להביא ממצאים שאמורים ליישם.

יוליה מלינובסקי: הבנתי.

יוליה מלינובסקי: אבל אם אנחנו נמצאים כרגע במצב של עליית ארנונה בשנת 2021, זה שנתיים, אתה לא חושב שכדאי עכשיו אולי להזדרז ולהביא מסקנות, כדי שהמסקנות האלה יחולו כבר עכשיו ולא מתישהו?

יוסי בנישתי: אנחנו כן חושבים שצריך להזדרז.

עודד פורר: אני רק רוצה לסבר לך את האוזן, מאז שהוועדה הזאת הוקמה ב-2016 – חברים, שתבינו עדכון הארנונה זה עדכון על עדכון – ב-2016 הארנונה עלתה ב-1.27%, ב-2017 – ב-1.77%, ב-2018 – ב-2.18%, ב-2019 ב-0.32%, ב-2020 – 2.58%, וכעת העדכון כבר ל-2021 – 1.10%.

עודד פורר: צריך לזכור שהעדכון הוא עדכון על עדכון.

עודד פורר: זאת אומרת, אחרי שהעלו ב-2020 ב-2.58% את הארנונה, על הסכום הזה עכשיו אנחנו עוד נוסיף 1.1%.

אנטאנס שחאדה: זה משהו כמו 10% במצטבר.

עודד פורר: לדעתי זה יוצא יותר.

עודד פורר: תודה, ד"ר יוסי בנישתי.

עודד פורר: משרד האוצר, איתי טמקין, אולי אתה תספר לנו מה התוכניות שלכם?

איתי טמקין: אני חושב שהדיון הזה כיבד נקודה אחת חשובה מאוד גם עבורנו, משרד האוצר, זה הסיפור שהממשלה החדשה תצטרך להחליט האם היא מבצעת מהלך שנוגע לשכר במגזר הציבורי.

איתי טמקין: ככל שיבוצע מהלך שנוגע לשכר במגזר הציבורי, המהלך הזה גם ישפיע, ישתרשר לארנונה ברשויות המקומיות.

עודד פורר: זה יקרה רק ב-2022.

עודד פורר: לפי מה שאני מבין, כעת נגזר העדכון ל-2021.

איתי טמקין: אני מסכים, אני חוזר למה שאמרת בתחילת הדיון.

איתי טמקין: אם יתבצע מהלך שיחסוך כסף לרשויות המקומיות, ככה שזה יבוא לידי ביטוי לפני תחילת שנת 2021, אני חושב שנוכל להגיע למהלך שאומר שבחלק מההתייעלות הזאת נוכל גם לבוא ולראות איך אנחנו מקלים דרכה בארנונה.

איתי טמקין: בלי מהלך כזה, זה בטח לא יהיה אפשרי.

עודד פורר: מה עמדתכם לגבי אגרת השמירה?

איתי טמקין: אגרת השמירה מממנת בגדול הוצאה, כשלאורך השנים עמדתנו הייתה שזה כן הוצאה רלוונטית וחשובה שהרשויות המקומיות צריכות אותה ושתרמה לרמת השירותים לתושב.

איתי טמקין: אני לא פוסל שהדבר הזה דורש בחינה מחודשת.

יוליה מלינובסקי: בדקתם פעם מה זה תרם מבחינת הדוחות?

איתי טמקין: אני לא יודע מבחינת דוחות, אני יודע מדיונים שערכנו בפעם האחרונה לפני כשנה עם מרכז שלטון מקומי, שהוצגו הנתונים בהיבטים של שמירה על סדר ציבורי, והדבר הזה הוכיח את עצמו.

יוליה מלינובסקי: האם השמירה על הסדר הציבורי זה בסמכות רשות מקומית ולא משטרת ישראל?

איתי טמקין: אני חושב שיש יתרונות לרשות המקומית בנושא האכיפה.

איתי טמקין: יש יתרונות לביצוע על ידי רשות מקומית, היא מכירה את השטח יותר טוב מהמשטרה, ויש דברים שהגיוני מבחינה מהותית שיבוצעו על ידי השלטון המקומי.

יוליה מלינובסקי: אתה מבין שזה מס, זה מס עקיף שאתה מחייב את התושבים לשלם.

יוליה מלינובסקי: אנשים משלמים מס הכנסה – אנחנו כאזרחים עשינו מין ברית עם המדינה, אנחנו משלמים מסים, והמדינה מספקת ביטחון, ביטחון אישי וסדר ציבורי – ובנוסף לזה אתה עושה מס נוסף על אותו דבר.

יוליה מלינובסקי: אתה קולט את חוסר האיזון בסיטואציה הזאת?

איתי טמקין: אני יכול להגיד אותו דבר.

איתי טמקין: אני מממן הוצאות תרבות גם ממשרד התרבות וגם מהארנונה של הרשות המקומית.

איתי טמקין: יש הרבה סוגי שירותים שניתנים גם על ידי הממשלה וגם על ידי הרשות המקומית.

יוליה מלינובסקי: אתה לא משלם מס תרבות נוסף לעירייה, סליחה.

יוליה מלינובסקי: אתה עושה תרגיל.

יוליה מלינובסקי: אין לך בעירייה מס נוסף, אגרת תרבות.

יוליה מלינובסקי: אם זה הפטנט, יופי, יש לך רעיונות פה, אני ממליצה שנעשה מס תרבות, אגרת תרבות בעירייה.

מיקי לוי: איתי, אני מציע לך לא להגיד, הם מכירים יותר מהמשטרה את השטח.

מיקי לוי: אין להם שום סמכויות, לא מעצר, לא עיכוב, מגייסים בכל פעם מישהו לשנה, שנה וחצי, ושולחים אותו.

מיקי לוי: אין להם מספיק פריסה בשטח.

מיקי לוי: זו אגרה - - -

איתי טמקין: חבר הכנסת לוי, אני יכול לספר שהמשטרה בעצמה פנתה אלינו בשנה האחרונה בבקשה שנעביר חלק מהסמכויות בתחום האכיפה, בעיקר בנושא חסימות, חניה ודברים כאלה, שנעביר את זה מהמשטרה אל הרשות המקומית.

מיקי לוי: הפקחים אחראים על איכות החיים.

מיקי לוי: אתם מצאתם אגרה נוספת והטלתם אותה על הפקחים.

מיקי לוי: הם עוסקים קצת פה באשפה ופה בנושא של חניה, כי המשטרה אינה מסוגלת לעשות את זה.

מיקי לוי: תגידו שזה בשביל זה, אבל אל תספרו לנו סיפורים.

עודד פורר: תודה, חבר הכנסת לוי.

עודד פורר: אני חייב לומר במילה אחת על אגרת השמירה – זה לא נושא הדיון, אבל ברגע שתתחילו לקחת כל שירות ולצבוע אותו, אפשר לעשות את זה גם בלי מס הכנסה, ואז נחליט: בואו נעשה אגרת ביטחון ונשלם את התקציב של משרד הביטחון, ותהיה אגרת חינוך לתקציב של משרד החינוך, ואני לא בטוח שיהיו אזרחים שיסכימו לשלם אגרת קידום קהילתי למשרד לקידום קהילתי, ואני לא בטוח שיהיו אזרחים שיסכימו לשלם אגרת - -

יוליה מלינובסקי: תפוצות.

עודד פורר: - - תפוצות למשרד התפוצות, או אגרת משהו למשרד אחר, ותהיה גם אגרה בלי תיק למשרד בלי תיק...

עודד פורר: אני מציע לכם בנושא הזה של חלוקת האגרות לפי נושאים, אל תיכנסו לזה, אני לא בטוח שכולם ישמחו לשלם גם לך את המשכורות וגם לנו.

עודד פורר: זו אחת הרעות הכי חולות שהאוצר נוהג, במתן האפשרות הזאת לגבות אגרות כאלה ואחרות.

עודד פורר: אני רוצה לחזור לנושא הדיון, ואני רוצה לסכם בכמה מילים את הדיון הקודם לפני שאנחנו עוברים לנושא הבא.

עודד פורר: דבר אחד, אני מבקש שאגף החשב הכללי יפרסם מה ביצוע הקרן לעסקים הגדולים, אני גם מבקש לקבל את החלוקה לפי ענפים, גם את זה ביקשתי כבר כמה וכמה פעמים.

עודד פורר: אני רוצה לדבר באופן כללי, איתי, ותעביר דרכך את המסר לכלל המשרד.

עודד פורר: התחושה כרגע גם בציבור וגם פה שאתם חיים בסרט שהאירוע נגמר.

עודד פורר: נגמר האירוע של הקורונה, עכשיו אנחנו סתם במקצה שיפורים קטן כזה, ונסיים אותו, ואז אתם יכולים להרשות לעצמכם גם לא לקיים כמעט שום דבר ממה שהבטחתם.

עודד פורר: אתם הבטחתם דמי אבטלה לעצמאים על חודש מאי, ויש עצמאים שסגורים בחודש מאי.

עודד פורר: כמו שיש מובטלים שעדיין נמצאים בחל"ת בחודש מאי גם יש עצמאים.

עודד פורר: הייתה התחייבות מפורשת של הממשלה, של ראש הממשלה לעניין הזה.

עודד פורר: איך אתם מרשים לעצמכם בכלל לא לקיים את זה?

עודד פורר: הבטיחו קרן הלוואות בסיכון לוועדה הזאת, בהתחייבות של שר האוצר הקודם.

עודד פורר: הבטיחו את זה לציבור, הבטיחו את זה בהודעות לעיתונות.

עודד פורר: בהודעות לעיתונות אתם אלופים.

עודד פורר: ההודעות לעיתונות יצאו עוד לפני שבכלל זה נאמר פה בוועדה.

עודד פורר: ואין קרן הלוואות בסיכון, ואם תהיה, היא תהיה רק בסוף החודש.

עודד פורר: אני אגלה לכם סוד, העסקים שהיו בסיכון בחודש אפריל לא יחכו להלוואה הזאת, הם פשוט לא, כבר הפסדתם אותם.

עודד פורר: זה כמו להביא מכונת הנשמה לחולה שמת.

עודד פורר: אתם הבטחתם 6 מיליארד שקל להחזרת עובדים.

עודד פורר: כותרות – 6 מיליארד שקל לטובת החזרת עובדים.

עודד פורר: איפה זה?

עודד פורר: גם זה לא נמצא כאן.

עודד פורר: עסקים שהפסידו ב-2018 ועם רווח ב-2019 לא יכולים להגיש את הבקשות שלהם, גם את זה הבטחתם שתפתרו.

עודד פורר: הבטחתם שתפתרו כדי שעסקים יוכלו להראות את ירידת המחזורים לא במארס-אפריל, אלא במאי-יוני, כי הם חיים על השוטף פלוס.

עודד פורר: אני אומר לכם, אני אומר את זה לך, איתי, אני אומר את זה למשרד האוצר, למשרד ראש הממשלה: נראה שהבעיה המרכזית במדינת ישראל כרגע היא הקליטה, כי נראה שאין לכם קליטה.

עודד פורר: ממש התנתקתם וכרגע אתם לא מחוברים למציאות.

עודד פורר: זה המצב.

עודד פורר: אתם פשוט מנותקים מהמציאות.

עודד פורר: אתם חושבים שהשקט הזה, בגלל שאין עכשיו הפגנה כזאת או הפגנה אחרת, פתרתם את זה בזה שהוצאתם הודעה לעיתונות.

עודד פורר: אני מודיע לכם, אתם הולכים למצוא את עצמכם באירוע כלכלי שלא הכרתם בכלל, אתם לא מדמיינים אותו בכלל.

עודד פורר: חגגתם פה חגיגות בשנים האחרונות על צריכה פרטית, שאין מי שיצרוך אותה יותר, לא מיליון איש שנמצאים כרגע בדמי אבטלה, ולא אלה שיחזרו, שיחזרו עם פחות שכר, מי שיחזור.

עודד פורר: ומי שלא יחזור, אתם עוד תצטרכו לשלם דמי אבטלה לכאלה שחשבתם שהם בחל"ת ויחזרו לעבודה, והם לא יחזרו לעבודה, ולעסקים שייסגרו.

עודד פורר: ואם אתם חושבים שבתי המלון עכשיו נפתחים וכאילו הכול בסדר, הם פתחו שלושה ימים לשבועות ואחר כך יש להם עוד חודש לשרוד.

עודד פורר: איך הם ישרדו?

עודד פורר: עם מה הם ישלמו אגרת שמירה?

עודד פורר: עם מה הם ישלמו את הארנונה של יוני?

עודד פורר: אני מזכיר לכם, כבר אין פטור על ארנונה ביוני.

עודד פורר: מה עם מסעדות?

עודד פורר: אגב, אני אומר לכם, הרבה מהמסעדות האלה פשוט לא יפתחו.

עודד פורר: ושיא השיאים של החזירות זה לא לבוא היום – וציפיתי ממשרד האוצר, משרד הפנים וגם מהשלטון המקומי – לבוא ולהגיד היום: חברים, כן, אנחנו מקפיאים את העדכון הזה.

עודד פורר: אני מבטיח לכם שהשלטון המקומי בלי העדכון הזה של ה-1.1%, ידע לחיות.

עודד פורר: הוא ידע לחיות, אין לי ספק.

עודד פורר: הוא יכול להתייעל.

עודד פורר: בשלטון המקומי יצליחו להתייעל ב-1.1%.

עודד פורר: אבל המסר שאתם מעבירים לציבור זה מסר של ניתוק.

עודד פורר: אתם חושבים שתמשיכו להכניס את היד לכיס של הציבור, אתם טועים.

עודד פורר: אתם פשוט לא מבינים את האירוע.

עודד פורר: אתם לא מבינים שאנשים יפסיקו לשלם לכם מסים, כי הם גם לא מקבלים שירותים כנגד המסים האלה, והם ראו את זה.

עודד פורר: על מה עצמאי ימשיך לשלם מסים, כאשר אחרי שלושה חודשים שסגרו לו את העסק הוא רודף אחרי המדינה וכאילו עושים לו טובה, זורקים לו בוטנים ואומרים לו: הינה, פתרנו לך את הבעיה.

עודד פורר: כשהוא פותח את המקרר אין אוכל לילדים שלו במקרר.

עודד פורר: הניתוק הזה, שגם מצמיד את הארנונה להעלאת השכר במגזר הציבורי.

עודד פורר: איפה אתם מעלים שכר במגזר הציבורי?

עודד פורר: איך אתם יכולים בשנה הזאת להגיד שאתם מעלים שכר במגזר הציבורי בכלל?

עודד פורר: ואם אתם מודדים שנה אחורה, תגידו: סטופ, אין מה לעשות.

עודד פורר: צריכים לקרוא גם להסתדרות, גם למעסיקים, לכולם.

אמרנו לכם: בשבוע שעבר ניהלנו פה דיון על נהריה.

אמרנו לכם: הבטחתם פיצוי לעסקים בנהריה, משהו קרה עם זה?

אמרנו לכם: מישהו נתן תשובה לבעלי העסקים בנהריה שהבטיחו להם פיצוי?

אמרנו לכם: אתם העברתם את כל הכסף לעיריית נהריה?

אמרנו לכם: בלי לבדוק אני אומר לכם שלא עשיתם את זה, כי מבחינת

אמרנו לכם: כם היה דיון, היה קצת רעש ציבורי, הצלחנו לעבור את זה, ואף אחד לא ברחוב שורף צמיגים, אז נמשיך הלאה.

אמרנו לכם: בדיוק כמו רשימת הדברים שהבטחתם לעסקים, הבטחתם ולא עמדתם בזה.

אמרנו לכם: כל יום שעובר אתם מפסידים עוד, וכל יום שעובר אתם תיתקלו בשוקת עוד יותר שבורה, כי בסוף מי שמשלם את המשכורות למשרד האוצר, למשרד הביטחון, למשרד ראש הממשלה, וכן, גם למשרד לקידום קהילתי, וגם למשרד לענייני אני לא יודע מה, זה כל אלה, כל האנשים שאומרים לכם: חבר'ה, אי-אפשר להחזיק ככה עסק.

אמרנו לכם: על מה אתם מדברים בכלל?

אמרנו לכם: אתם חושבים שהשקט הזה זה כאילו הכול בסדר, אז שקט הוא רפש, כבר נאמר.

אמרנו לכם: ואתם עדיין לא מבינים את האירוע, אתם לא מבינים את גודל האירוע שאתם הולכים לפגוש בעוד חודשיים או שלושה.

אמרנו לכם: וזה אגב בואכה הנושא הבא, שגם הוא היה פה בהבטחה, הבטיחו לנו שיביאו חוק ויפתרו.

אמרנו לכם: אגב, יש עוד הבטחה, אני מקווה שיקיימו אותה, שיפתרו את הנושא של קיזוז הקצבאות, אבל אני על הבטחות כבר לא בונה.

אמרנו לכם: את הצ'קים הדחויים שקיבלנו מהממשלה – אגב, כל צ'ק דחוי שהממשלה הזאת רשמה, לא היה לו כיסוי.

אמרנו לכם: אני לא יודע אם לצ'ק הבא, שתיכף יספרו לנו שכתבו, אני גם לא יודע אם יהיה לו כיסוי.

אמרנו לכם: תודה.