הוועדה המיוחדת להיערכות מערכת החינוך והחינוך המיוחד, לרבות לשנת הלימודים הבאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 15, 2020-05-11 09:30

ניצן הורוביץ: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך של הכנסת.

ניצן הורוביץ: היום יהיו לנו שתי ישיבות בכמה נושאים.

ניצן הורוביץ: נתחיל בעדכון קצר בנושא החם של גני הילדים, שבעצם אתמול התחילו לחזור במתכונת מסוימת.

ניצן הורוביץ: בעניין הזה, נדבר עם נציגת משרד החינוך.

ניצן הורוביץ: שוב אני אומר, זה יהיה קצר.

ניצן הורוביץ: אחר-כך, נעבור לנושא הישיבה: - החזרה או מעבר לשגרת קורונה בחינוך החרדי.

ניצן הורוביץ: בשעה שתים-עשרה, נקיים דיון בנושא המגזר הערבי.

ניצן הורוביץ: נתחיל בגני הילדים.

ניצן הורוביץ: כאמור, עדכון.

ניצן הורוביץ: שלום, אינה זלצמן, בוקר טוב.

ניצן הורוביץ: אנחנו מתחילים בנושא של גני הילדים, משום שהם חזרו אתמול לפעילות חלקית.

ניצן הורוביץ: אני חייב לומר שאני מקבל הרבה מאוד פניות מההורים, וגם מגננות, ומאנשי רשויות שהמתווה שהתחיל אתמול הוא בלתי הגיוני בעליל.

ניצן הורוביץ: החלוקה הזאת לקבוצות – חצי שבוע, חצי שבוע, זה לא מאפשר להורים באמת לחזור לעבודה, כי הילדים הם רק שלושה ימים בגן, ואחר-כך הם בבית, ואף אחד לא עובד רק שלושה ימים - כל העניין הזה יוצר בלגאן בלתי נסבל.

ניצן הורוביץ: אז בבקשה, ספרי בעצם למה זה ככה, ועד מתי זה אמור להימשך הדבר הזה.

אינה זלצמן: המתווים הוכנו על סמך ההנחיה של משרד הבריאות שצריך עד 18 תלמידים בקבוצה.

אינה זלצמן: לכן, היינו צריכים לחלק את הגן לפי כמות התלמידים שבו.

אינה זלצמן: אמנם, יש לנו גנים שבהם יש 18 תלמידים, ושם לומדים במשך כל השבוע.

אינה זלצמן: בגנים אחרים חילקנו כמה שיותר, כדי לשמור על איזשהו עיקרון של שוויוניות של ההורים.

אינה זלצמן: חילקנו ברוטציה כזו או אחרת על מנת שלפחות חלק מהזמן ניתן יהיה לצאת לעבודה.

אינה זלצמן: אין לנו דרך אחרת כשאתה מוגבל במספר התלמידים שיכולים להגיע לגן.

ניצן הורוביץ: כמה זמן אמור להימשך המתווה הזה, השיטה הזאת של החצי חצי?

אינה זלצמן: אנחנו ערוכים לחזור כמובן לשגרה מלאה.

אינה זלצמן: אבל אנחנו ממתינים להנחיות של משרד הבריאות שהוא זה שנותן את ההנחיות לפי מספר התלמידים הנדרשים.

ניצן הורוביץ: לפי מה שאני שומע, ואם יש לחברי הוועדה שאלות, בגלל העובדה שזה רק חצי שבוע עבור כל ילד, בעצם, גם הרבה לא מגיעים בכלל – כי ההורים נשארים איתם בבית, ולא טורחים לשלוח את הילדים לגן בכלל, זאת אומרת, הנוכחות היא נמוכה.

אינה זלצמן: לגבי הנוכחות.

אינה זלצמן: אתמול זה היה היום הראשון, הגענו לכך ש-60% מההורים שלחו את הילדים ביום הראשון לגן, שזו נוכחות שהיא יפה לאור החששות של ההורים מדברים אחרים של בריאות, וחשש שהילד הסתדר יותר, הסתדר פחות.

אינה זלצמן: אני מאמינה שתהיה עלייה, כי ראינו בבתי הספר היסודיים שהתחלנו, שהיום הראשון היה עם פחות תלמידים, ואנחנו כל יום רואים מגמה של עלייה.

אינה זלצמן: אני מבינה שזה באמת מורכב, אבל אלו ההנחיות.

אינה זלצמן: אנחנו עדיין בסוג של מצב של חרום, ואנחנו פועלים לפי זה.

אינה זלצמן: אנחנו עשינו את המקסימום כדי שהגנים יפעלו.

אינה זלצמן: הוצאנו את המתווים, דיברנו עם ההורים, הוצאנו הנחיות לשטח, הכנו את הגנים, ממתינים להנחיות חדשות שיהיו.

עומר ינקלביץ': אני אבקש לשאול את גברתי שאלה אחת.

עומר ינקלביץ': במוסדות החרדיים הילדים לא חזרו לגנים - מדוע?

עומר ינקלביץ': שאלה שנייה, מה קורה עם תשלומי הורים, כרגע, הם לומדים שלושה ימים, אז הם ישלמו גם 50% בלבד?

עומר ינקלביץ': תודה.

אינה זלצמן: לגבי החרדים – מהנתונים שיש לי, מדובר על 20% שהגיעו אתמול.

אינה זלצמן: לגבי תשלומי הורים, אנחנו עכשיו מוציאים נוהל שאנחנו נשלח אותו להורים על מנת שבאמת פעילויות שלא התבצעו ההורים לא הצטרכו לשלם עליהם.

ניצן הורוביץ: היא סגנית בכירה של מנהלת המינהל הפדגוגי במשרד החינוך.

עומר ינקלביץ': הבנות לא חזרו בציבור החרדי, לא נפתחו הגנים בכלל.

ניצן הורוביץ: אנחנו נעבור לעניין החרדי.

ניצן הורוביץ: בבקשה, יבגני.

יבגני סובה: שלום, בוקר טוב, קודם כל, אני לא רוצה להגיד באיזה גן הילדה שלי, אבל מתוך 21 הורים שלחו רק ארבע בנות ביום ראשון, למרות שבקבוצת וואטס-אפ, סליחה על הביטוי, שיגעו את השכל לגננות - יש חשש, באמת שיש חשש.

יבגני סובה: קודם כל, אני רוצה לשמוע האם במשרד החינוך, שזו למעשה האחריות שלכם על הגנים בין שלוש לשש, והרבה אנשים לא מבינים שעד גיל שלוש, זו לא האחריות של משרד החינוך.

יבגני סובה: אני מתכוון לא אלייך ספציפית, אלא למשרד החינוך.

יבגני סובה: האם אתם מתכוונים להסביר בצורה הכי חדה מה מבחינת התשלומים, כי הרבה אנשים מבולבלים.

יבגני סובה: אני אסביר למה הם מבולבלים, כפי שאני מבין, וכפי שהרבה מחבריי מבינים כאן.

יבגני סובה: יש את העניין של הסבסוד – סבסוד זה צהרונים.

יבגני סובה: אם בן-אדם לא רוצה סבסוד, הוא יכול לשלוח לגן מטעם העירייה עד השעה 13:00 בצהריים, ולמעשה, לא לשלם, כי יש חוק חינוך חינם.

יבגני סובה: כאשר בן-אדם שולח לגן, שהוא גן עם סבסוד, שזה בדרך כלל בשעה 17:00, 18:00, והפעם זה דיי מצומצם, כי אין היום גנים עד השעה 17:00, 18:00 עם הצהרונים, יש רק עד השעה 14:00, אז הרבה הורים שואלים שאלה מדוע אנחנו צריכים בכל זאת להמשיך לשלם?

יבגני סובה: השאלה היא, האם מבחינת הסדרת התשלומים יש איזושהי מדיניות שהיא יכולה להיות דיי ברורה להורים, כי ההורים לא מבינים.

יבגני סובה: מצד אחד, יש את השעה הנוספת, מצד שני, מבקשים בחלק מהגנים לשלם בין 400 ל-600 שקלים רק על חודש מאי, כשאנחנו כבר כמעט באמצע חודש מאי.

יבגני סובה: שנית.

יבגני סובה: לא ברור גם לגבי מה יהיה בחודשים יולי אוגוסט, כי בישיבות הקודמות שמענו פה נציג של משרד האוצר שנתן הבטחה חד-משמעית שגננות שקיבלו שכר בחודשיים של ההסגר, ולמעשה, שלא הייתה פעילות בגנים, אין שום סיבה שהם יחזירו את הימים בחודשי יולי אוגוסט.

יבגני סובה: המשמעות – שבחודשי יולי אוגוסט, שאין סבסוד לגנים, ואין סבסוד להורים, יש אפשרות להמשיך לשלם את הסכומים המינימליים, ואז לקבל את הסבסוד.

יבגני סובה: יש פה בלבול רב, ולכן השאלה האם אתם מתכוונים להסדיר ולהסביר את הנושא הזה?

יבגני סובה: דבר שני, האם אתם גם מפקחים על האוכל?

יבגני סובה: - כי אין עכשיו אוכל בגנים.

יבגני סובה: לגבי הנושא של התשלומים, זה מאוד חשוב, כי הרבה אנשים לא מבינים מה הם משלמים, מה הם ישלמו, ומה עם הצ'קים על חודש אפריל וחודש מאי, שלמעשה, הופקדו כבר, והם פשוט לא רוצים לבטל, כי אז תיווצר בעיה עם הבנקים.

עומר ינקלביץ': ועל מרץ חצי חודש.

יבגני סובה: על מרץ זה מתקזז עם פסח, פחות או יותר.

אינה זלצמן: כמו שאמרתי, אנחנו מוציאים הנחיה נוספת, כבר הוצאנו כאשר התחיל המשבר, אבל אנחנו מוציאים עכשיו הנחיה מחודשת.

אינה זלצמן: אני מזכירה שתשלומי ההורים זו פנייה של ההורים, ומה שלא הופעל, ההנחיה היא להחזיר להורים.

אינה זלצמן: לגבי צהרונים, בעצם, הנושא נסגר סופית אתמול, בוודאי שנסכם לגבי הצהרונים, אין שום סיבה שהם ישלמו על משהו שלא היה ואנחנו נעביר את זה.

יבגני סובה: רוצים לדעת מה זאת אומרת מעבר לזה?

יבגני סובה: כי הרבה יותר קל להסביר להורה, תשמע: אתה צריך לשלם כי זו התחזוקה של הגן.

יבגני סובה: אבל הוא אומר: זה רק עד השעה 14:00.

יבגני סובה: צריך גם להסביר על מה מגיע תשלום, על מה לא מגיע תשלום, כי יש חוק חינוך חינם - זה חסר להורים, כפי שאני מבין מהשיחות עם ההורים.

אינה זלצמן: בהחלט, נוציא ריענון, הנחיה שכבר נתנו.

אינה זלצמן: לגבי השאלה של הארוחות - אז נכון לעכשיו, אין ארוחות בגני הילדים בבוקר, בגלל הנחיה של משרד הבריאות.

אינה זלצמן: במקומות שיתחילו הצהרונים, ושם הייתה הזנה, אז ההזנה תגיע בחמגשיות, כדי שיהיה מינימום מגע לגנים הללו.

ניצן הורוביץ: מה לגבי מה ששאלת על יולי אוגוסט.

יבגני סובה: לא, זה חלק מהתשלום, זה חלק מאיזון תשלומים.

יבגני סובה: ברגע שהם יסדירו ויסבירו מה לגבי התשלומים, אז אני מניח שגם יולי אוגוסט יופיע בין היתר בהנחיות שלכם - אני מבין נכון?

יבגני סובה: תודה.

אינה זלצמן: נכון.

ניצן הורוביץ: אנחנו עוברים לנושא של החינוך החרדי, אז תתייחסי בבקשה לגנים החרדים.

אינה זלצמן: לגבי הגנים החרדים, אני מניחה שיש פה עוד נציג חוץ ממני.

אינה זלצמן: אין לי בעיה להתייחס, אבל הבנתי שיש עוד מישהו.

ניצן הורוביץ: כן, יש.

ניצן הורוביץ: אבל אם כבר את אתנו, אז בואי ותגידי את דעתך.

אינה זלצמן: אני רואה את רות אלמליח, שהיא אמורה לדבר על כך.

אינה זלצמן: אני מציעה שתפנה אליה.

ניצן הורוביץ: תודה אינה.

ניצן הורוביץ: נעבור לנושא החינוך החרדי, שזה נושא הישיבה המרכזי.

ניצן הורוביץ: ב-1 במאי, הודיע משרד ראש הממשלה שפתיחת מערכת החינוך תהיה 3 במאי - חמש שכבות גיל בחינוך החרדי.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, על פי הודעה בחינוך החרדי, חזרו ללמוד שכבות גיל המקבילות לכיתות ז' עד י"א.

ניצן הורוביץ: אז ככה.

ניצן הורוביץ: אני קורא כאן מתוך מה שהעביר לנו מרכז המחקר והמידע של הכנסת שביקשנו לקראת הישיבה: "החלטת הממשלה לא נותנת מענה להבדלים בין מוסדות מסוגים שונים בתוך החברה החרדית, ועל הרקע הזה נוצרה אי בהירות, וקיים עיכוב בחזרה ללימודים, בעיקר של מוסדות חינוך לבנות שנערכו לחזרה של כיתות א'-ג', ונדרשים כיום לחזרה של כיתות ז', ח', במקום.

ניצן הורוביץ: לפי מידע שנמסר מהחינוך העצמאי וממוסדות החינוך שמחוץ לרשתות, רוב בתי הספר בחינוך החרדי היסודי לא חזרו עדיין ללימודים, אף שבתי-הספר היו אמורים לחזור עד ה-5 במאי לכל המאוחר".

ניצן הורוביץ: אני מבקש התייחסות לנתונים האלה –אם זה נכון, אם זה מדויק, כמה וכו'.

ניצן הורוביץ: עד עכשיו לא קיבלנו ממשרד החינוך – ופה, מרכז המחקר והמידע אומר – תשובות בעניין הנחיות לחזרה ללימודים בבתי-הספר החרדים.

ניצן הורוביץ: לאיזו אוכלוסיות ולאיזה סוגי מוסדות הם מתייחסים, ומה מידת היישום שלהם בפועל בימים האחרונים.

ניצן הורוביץ: נצא עם שאלות לחברי הכנסת.

ניצן הורוביץ: ראשון הדוברים, חיים ביטון – מנכ"ל רשת "מעיין החינוך התורני".

ניצן הורוביץ: שלום, בוקר טוב לך מר ביטון.

ניצן הורוביץ: שמעת את דברי הפתיחה שלי - מסקנות של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

ניצן הורוביץ: איך זה קורה אצלך ברשת?

חיים ביטון: אז קודם כל אני מדבר בשם רשת החינוך התורני.

חיים ביטון: רשת החינוך התורני מחולק ל-249 מוסדות, 52 אלף תלמידים.

חיים ביטון: ההתייחסות שלי תהיה רק אליהם, כי אין לי אחריות על שאר האחרים.

חיים ביטון: אני יכול להגיד שאנחנו, מבחינתנו, כבר מהיום הראשון שמשרד החינוך החזיר את התלמידים - ביום הראשון החזרנו חלק ממוסדות א', ב', ג' בפריפריה.

חיים ביטון: יש עם זה סיפור, נבהיר את הבעיה שיש שם.

חיים ביטון: יום למחרת, החזרנו את כל הבנים בשכבות ז', ח', ובעצם גם ל-ט', י', י"א, זה לא ברשת, אבל גם הם חזרו.

חיים ביטון: וביום שלישי, החזרנו את הבנות בכיתות ז', ח', גם כן.

ניצן הורוביץ: מה בעצם נשאר שלא חזרו או כולם חזרו?

חיים ביטון: כולם חזרו, מלבד בתי ספר שההורים – קרו מקרים כאלה בעיקר באזורים אדומים שההורים הודיעו שממש אף אחד לא מוכן לבוא.

חיים ביטון: כמובן, אחרי שהפיקוח בדק את העניין, מבחינתנו, אי אפשר לפתוח בית ספר בלי תלמידים.

חיים ביטון: אבל אני יכול לתת גם נתונים נכון לאתמול לגבי הגעה.

חיים ביטון: אני חייב לומר שבהתחלה, בשלב הראשון, היו נתונים חלשים יותר, וכל יום ויום יש אמון יותר ויותר של ההורים בהגעה למערכת.

חיים ביטון: נכון להיום, כשאני מגדיר את מוסדות הבנים – כיתות ז', ח', בכיתות הללו 4,053 תלמידים בבתי ספר שנפתחו, הגיעו 1,625, אנחנו מדברים על בערך כמעט 40%.

חיים ביטון: מוסדות הבנות אחוז הרבה יותר קטן - בסביבות 15% מתוך 2,100 בכיתות הללו.

חיים ביטון: בפריפריה א', ג', חזרו גם כ-40%, וכיתות הכנה שכבר פתוחים שבועיים וחצי נמצאים על רמה של 30%.

חיים ביטון: בערך זה המספרים.

ניצן הורוביץ: מר ביטון זה מאוד מצומצם.

ניצן הורוביץ: שליש, 40%, 20%?

חיים ביטון: אני מנסה להבין, אתה בא אליי בטענה, חבר הכנסת הורוביץ?

ניצן הורוביץ: לא.

ניצן הורוביץ: אני שואל, אני אומר זה מצומצם, לכן אני רוצה להבין למה זה ככה.

חיים ביטון: אלו הן העובדות.

חיים ביטון: אנחנו פתחנו את כל בתי הספר.

חיים ביטון: אני מדבר על 249 בתי ספר, כולם נפתחו בצורה מסודרת.

חיים ביטון: כל מוסד ומוסד קיבל ציוד והיגיינה, והכינו את כל בתי הספר.

חיים ביטון: הרימו טלפונים הורה, הורה, הודיעו לכולם לבוא לבית הספר.

חיים ביטון: עשינו את כל ההפרדות, רק יש הורים שפוחדים.

חיים ביטון: אני חייב לציין בנושא החרדי, אני לא רוצה להיות יותר מדיי פרשן לעומק, אבל יש כנראה שתי מאפיינים שגורמים לדבר הזה.

חיים ביטון: דבר ראשון, יש מודעות מאוד גבוהה היום במגזר החרדי על כך שעקב אורח חיים חרדי שהוא יותר צפוף - לא רוצה לייצר קונטציות שליליות – כנראה שזו מציאות שהציבור בינינו מכיר שאצלנו יש קצת יותר צפיפות, ולכן, יש בעיה כזאת של הדבקה, ולכן, ההורים החליטו לא ללכת.

חיים ביטון: שנית, צריך להבין שהטריגר הגדול ביותר של הורה לשלוח את ילדו ללימודיו, זה בגלל הלחץ על מקום העבודה.

חיים ביטון: אצלנו יש מאפיין שאולי לא כל כך נלקח בחשבון, אבל גם כאשר קיבלו את האישור לפתוח את כיתות ז', ח', הצגנו את זה בפני המל"ל.

חיים ביטון: הסיבה האמתית היא, שבבתים שלנו יותר מרובה ילדים, ולכן, בכל בית יש בנות גדולות, או בנים גדולים שלא הלכו לישיבה, או לא הלכו למוסד שבו הם לומדים, או לא הלכו לתיכון כי המערכת לא נפתחה, ולכן, הם שומרים על הילדים, ואז האמא יכולה ללכת לעבודה, או האבא יכול ללכת לעבודה, והילדים יכולים להישאר בבית.

חיים ביטון: אני חושב שאם היינו מסתכלים על המגזר הכללי והיה את אותו פתרון, אז האחוז היה אולי אפילו פחות מבחינת האמון לשלוח את הילד לבית הספר.

ניצן הורוביץ: אני רק אגיד מי משתתף בדיון, כדי שגם חברי הכנסת יידעו.

ניצן הורוביץ: חיים ביטון – מנכ"ל מעיין החינוך התורני.

ניצן הורוביץ: אחריו – רות אלמליח, שהיא מפקחת על היסודי בחינוך החרדי, משרד החינוך.

ניצן הורוביץ: מימי פלצ'י – ממונה על החינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: דודי מזרחי – מנהל אגף תקציבים, משרד החינוך.

ניצן הורוביץ: נסים סרוסי – חברות ההסעה.

ניצן הורוביץ: אסתי אליצור – תחום תקצוב משרד החינוך.

ניצן הורוביץ: זאב גולדבלט – הנהגת ההורים הארצית.

ניצן הורוביץ: יש גם דוברים נוספים ככל שנרצה.

אורי מקלב: מה עם רשתות החינוך?

יהודית גידלי: רשתות החינוך העצמאי, אף אחד מהן לא השיב לטלפונים, לא השיב למיילים.

ניצן הורוביץ: בחינוך העצמאי אין.

חיים ביטון: המקצוענות של מעיין החינוך, אין לה אח ורע.

עומר ינקלביץ': אני הבנתי שאתם נתתם הוראה רק לכיתות ז', ח', לשוב ללימודים, ולא לכיתות הנמוכות.

עומר ינקלביץ': האם אני טועה?

חיים ביטון: לא נתנו הוראה, זו החלטה – יש צו בריאות.

חיים ביטון: בצו הבריאות לאחר שהצבנו את הכללים של בתי הספר, אם את מכירה את צו הבריאות שיצא, הוחלט שהילדים בבתים החרדים מתחילים לפתוח את כיתות ז', ח', ולא את כיתות א', ב', ג'.

חיים ביטון: הסברתי למה.

עומר ינקלביץ': אני לא הצלחתי להבין.

עומר ינקלביץ': דעת תורה אומרת ז', ח', ולא את הכיתות הנמוכות.

חיים ביטון: סליחה, לא קשור לדעת תורה, ממש לא קשור לדעת תורה.

חיים ביטון: הנושא הוא בריאותי לחלוטין, וההחלטה היא של המל"ל ביחד עם משרד הבריאות.

חיים ביטון: אני רוצה להסביר משהו.

חיים ביטון: ברור ומובן שאם היה אפשרי, גם המגזר הכללי היה מחזיר את הילדים הגדולים שלו ללימודים.

חיים ביטון: הסיבה היא בגלל שילד קטן מאוד קשה לשמור עליו שישמור על ההגנות וכל מה שהוא צריך לעשות כדי לא להידבק אחד מהשני.

חיים ביטון: הסיבה היא שפתחו בסוף את הכיתות הקטנות בגלל נושא כלכלי.

חיים ביטון: בגלל שרוצים להוציא את ההורים לשוק העבודה.

חיים ביטון: הסברתי לפני כן, שאנחנו הצגנו שאצלנו יש פתרון לנושא הזה שזה האחים הגדולים, עובדה שזה עובד כך.

חיים ביטון: לכן, המל"ל ביחד עם משרד הבריאות, ביחד עם ראש הממשלה, קיבלו החלטה בצו בריאות מסודר, שהמגזר החרדי פותח את כיתות ד' - ח', לא בגלל שזה קשור לדעת תורה.

ניצן הורוביץ: חיים תודה.

ניצן הורוביץ: תישאר אתנו עוד קצת.

ניצן הורוביץ: נעבור לרות אלמליח.

ניצן הורוביץ: שלום לך, בוקר טוב.

ניצן הורוביץ: בואי תציגי את עצמך.

ניצן הורוביץ: ספרי לנו מה קורה מבחינתך בתחום שאת ממונה עליו.

רות אלמליח: בוקר טוב, אני ממלאת מקום מנהל מחוז חרדי.

רות אלמליח: המחוז החרדי זה מחוז גדול, הוא מונה מעל 460 אלף תלמידים - מחוז מאתגר בכל עת, וכמובן, גם בשגרה וגם בחירום.

רות אלמליח: לגבי דברים שעלו כאן.

רות אלמליח: באופן כללי, באמת, על-פי הצו, הוחלט שבמחוז החרדי, בתי הספר שיחזרו – ז', י"א, והייתה הרחבה גם לי"ב בתי ספר בגרויות ו- - כרגע, מבחינת מה שמאושר זה ז', י"ב.

רות אלמליח: זאת אומרת, ז', י"א בעצם הכין את בתי הספר היסודיים ז', ח', כי המבנה שלנו א'-ח', יסודי, ט'-י"ב תיכון, ו-ט'-י"א ישיבות קטנות.

רות אלמליח: זה בערך המבנה של בתי הספר.

רות אלמליח: מה שקשור לרב חיים ביטון או לסורוצקין, זו בעצם רק שכבה ז'-ח', ומה שקשור לתיכונים שמלמדים לבגרויות זה י"א-י"ב.

רות אלמליח: מה שקשור לבתי ספר של בנים, ישיבות, זה בעצם השכבות המקבילות ט'-י"א.

רות אלמליח: זאת אומרת, שלוש שכבות גיל.

רות אלמליח: אני רוצה רק להבהיר, שזה לא באותו מקום, זה לא באותו סמל, לא באותו מתחם, גם לא חייב להיות באותה שכונה, ולא ממש קרוב זה לזה.

רות אלמליח: אלא כל מבנה של בית ספר, הוא בעצם סמל בפני עצמו עם בעלות שונה, הנהלה שונה וצוות שונה, אז שזה ממש בתי ספר נפרדים לחלוטין.

רות אלמליח: במקביל, יש לנו את החינוך המיוחד, שהוא פועל על-פי הנחיות של האגף, כמובן, בכפוף לתנאים של משרד הבריאות, גם שם נפתחו כל המסגרות, גם כמובן מאתמול גני ילדים.

רות אלמליח: נכון, באופן כללי, ההיענות של ההורים היא מאוד נמוכה, אפשר להבין את זה.

רות אלמליח: יש חרדה מאוד גדולה.

רות אלמליח: אני חייבת לומר לכם, שבשבוע וחצי האחרונים היו לי חמישה מקרים של קורונה, שהיה צריך לסגור כיתות או בתי ספר שלמים.

רות אלמליח: פעם זה היה הסייעת, פעם זו המורה, פעם זה הילד שהגיע וכו' באזורים שונים.

רות אלמליח: מודיעין עלית, ירושלים, ביתר, בני ברק, כרמיאל, פשוט, אפשר להבין את החרדה הגדולה שקיימת.

רות אלמליח: בחרדי, בשכונות יש אזורים מאוד אדומים, עם אחוזי תחלואה יותר גבוהים.

רות אלמליח: אנחנו אמנם במצב שיש ירידה בשליטה בנושא, אבל עדיין החשש הוא גדול מאוד.

רות אלמליח: ולכן, אין לנו אפשרות לחייב הורים לשלוח, אנחנו רק מה שנקרא בשיח כזה מעודד שיגיעו ושיחזרו לשגרה, וזה מה שאנחנו עושים.

רות אלמליח: אתמול היה היום הראשון של הגנים, אז באמת היו 20% או קצת יותר נוכחות של ילדי הגנים בארץ, ו- 35% גנים ממש פתחו, והאחרים היו פתוחים, אבל לא הגיעו ילדים.

רות אלמליח: צריך להבין - בתי הספר גם פתוחים.

רות אלמליח: גם בתי הספר הרגילים, הם מטפלים בילדים ליקויי למידה שנמצאים בתוך בתי הספר.

רות אלמליח: זאת אומרת, יש צוותים בתוך בתי הספר, אבל התלמידים לא מגיעים.

רות אלמליח: גם סיירתי וגם נשלחו אליי תמונות וסרטונים, באמת, איך ההערכות גם של הרשתות הגדולות, בתי הספר, גני ילדים, ההיערכות המאוד משמעותית לקליטת התלמידים, אבל באמת זה קשה.

רות אלמליח: קשה להביא את הילדים, אפשר בהחלט להבין אותם.

ניצן הורוביץ: יש לי שתי שאלות אליך.

ניצן הורוביץ: נעבור לחינוך המיוחד שזה יהיה ספציפי.

ניצן הורוביץ: מה אתם עושים כדי להפיג את החששות האלה?

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, איזה אמצעי בטיחות אתם נוקטים בתוך המוסדות לשמירה על הבריאות?

ניצן הורוביץ: דבר שני, בהנחה שהמספרים האלה עוד עלולים להימשך, ורק חלק קטן מהילדים יגיעו למוסדות, מה המענה שנותנים בבתים - החינוך המקוון?

ניצן הורוביץ: הלימוד מרחוק נמשך באיזשהו אופן, אתם נערכים לזה - איך זה עובד?

רות אלמליח: כמו שאמרתי, נערכים בצורה מאוד מדוקדקת ומקפידה אף יותר.

רות אלמליח: אנחנו מנסים להעביר את המסר הזה להורים דרך הצוותים.

רות אלמליח: בסדר, אנחנו בתחילת הדרך, לא כל כך בהצלחה, אבל אנחנו רואים בפירוש מיום ליום עלייה.

רות אלמליח: זאת אומרת, אם אני מסתכלת על היום הראשון ה-3 למאי, היו שם 4,500 תלמידים, ברגיל, בלי חינוך מיוחד.

רות אלמליח: היום אנחנו 25 אלף תלמידים ברגיל.

רות אלמליח: אז נכון שאתמול היו כ-1,000 תלמידים בגני הילדים.

רות אלמליח: אני מאמינה שהיום יהיו יותר, זה מתקדם לאט.

רות אלמליח: ברור שכל מקרה באותו אזור יכול לבוא לנסיגה, כמו למשל, בכרמיאל, היה סיפור בגן, והגן של החינוך המיוחד, אז זה הביא לנסיגה בעוד כמה גנים שההורים לא רוצים לשלוח.

רות אלמליח: זה לא פשוט.

מיכאל מלכיאלי: אגב, נסיגה בכרמיאל מובילה לנסיגה בעוד ערים, זה לא קשור.

רות אלמליח: נכון, בהחלט, זה משפיע על הורים.

רות אלמליח: ברמה האישית, יש לי אחות שיש לה בת בחינוך המיוחד, היא לא שלחה אותה עד היום, היא דווקא לומדת בחמ"ד, לא שלחה אותה מרוב חששות, אלה דברים שבהחלט הם מוכרים לנו מכל המגזרים, וגם בפירוש אני יכולה להבין את זה.

רות אלמליח: לגבי הלמידה מרחוק.

רות אלמליח: בהחלט, הלמידה מרחוק לא הופסקה בשום צורה שהיא.

רות אלמליח: הפוך, רק משתדרגת ומתעצמת.

רות אלמליח: אני מקבלת מהשטח את המשוב, אבל אני גם רואה את זה ברמה האישית – יש לי נכדים בכמה אזורים, בכמה גילאים, בבתי ספר שונים.

רות אלמליח: אני רואה את הרב סורוצקין מהחינוך העצמאי.

רות אלמליח: אני עוקבת אחרי הלמידה, אני מקשיבה לשיעורים – בפירוש, אנחנו מתכללים את זה, ובפירוש זה הולך ומשתדרג.

רות אלמליח: היום קיבלתי מהתקשורת שהם רוצים בכלל לשלב את זה יחד עם למידה פיזית, אז אני אמרתי שבאמת, אנחנו רואים את היתרונות של הלמידה מרחוק, ואני חושבת שהיא נכונה גם בשגרה.

רות אלמליח: אבל איך לשלב את זה, צריך לחשוב - בהחלט הלמידה מרחוק ממשיכה.

ניצן הורוביץ: תודה בשלב זה.

ניצן הורוביץ: נעשה דיון משולב.

ניצן הורוביץ: אחריה – הרב סורוצקין.

אורי מקלב: האם הגנים, לא בחינוך המיוחד, בחינוך הרגיל, התחילו את הלימודים?

רות אלמליח: אני דיברתי רק על החינוך הרגיל.

רות אלמליח: סך התלמידים הגיע ל-20%, 23%.

אורי מקלב: אתם מחייבים את הרשתות לפתוח את הגנים?

רות אלמליח: אנחנו מבקשים שהגנים יהיו פתוחים.

אורי מקלב: אתם מבקשים או דורשים?

ניצן הורוביץ: לא, הגנים פתוחים.

עומר ינקלביץ': סליחה, לא נכון.

עומר ינקלביץ': הגנים של הבנות לא נפתחו.

עומר ינקלביץ': חד משמעית.

אורי מקלב: הגנים, בצדק, אני מחזק את זה.

אורי מקלב: אני שואל, האם אתם כמשרד החינוך כופים עליהם כן לפתוח?

רות אלמליח: אנחנו מבקשים לפתוח כמובן כל מקום על-פי נתונים שלו.

רות אלמליח: יש מקומות, ושכונות אדומות יותר, שם החשש יותר גדול, והכל נעשה יחד עם הרשויות, למשל, בני ברק וכו'.

רות אלמליח: אנחנו עושים את זה יחד עם הרשויות, אנחנו מבקשים כן לפתוח את הגנים במקומות שזה אפשרי, ולתת את האופציה לילדים להגיע ולחזור לשגרה.

ניצן הורוביץ: בבקשה, חברת הכנסת ינקלביץ'.

ניצן הורוביץ: אחריה – הרב סורוצקין.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני.

עומר ינקלביץ': כפי שגברתי אמרה, אנחנו רואים שעדיין הלימודים מרחוק מתקיימים, לא כולם חזרו, רובם טרם חזרו.

עומר ינקלביץ': אני מבקשת פה לחזור לנקודה - אנחנו קצת שוכחים אותה, אבל אנחנו מתקדמים הלאה.

עומר ינקלביץ': לחזור לנקודה של הלימודים מרחוק בציבור החרדי – רובם, לא מחוברים לאינטרנט, עיקר הלימודים הוא דרך מכשירי הנייד, ופה יש בעייתיות.

עומר ינקלביץ': אל"ף, גם אם יש טלפון בבית, יש הרבה ילדים בבית, הטלפון היחיד לא מספיק.

עומר ינקלביץ': בנוסף, הדקות – בסוף, יש חבילות.

עומר ינקלביץ': הטלפונים הכשרים, החבילות שלהם מוקצות בדקות, וזה יקר, זה יותר יקר, דרך אגב, מהמנויים הרגילים.

עומר ינקלביץ': ברגע שמסיימים את המנוי, הדקות הנוספות עולות הון תועפות - זאת נקודה שאני רוצה לפתוח.

אורי מקלב: חלק גדול מהחבילות זה 2,500.

אורי מקלב: היום לא רוצים להזיז אותך, ברגע שעברתי את ה-2,500 או 3,000 אפילו את ה-5,000 תחשוב שחמישה, שישה ילדים שומעים - את המערכת החינוך החרדי – מדובר בעשרות מיליוני דקות שהשתמשו - - - אז אתה משלם על כל דקה חריגה.

עומר ינקלביץ': לגבי רכישת טלפונים, הוקצו לרכישת 35,000 ניידים, וזה לא מספיק.

עומר ינקלביץ': צריך לפחות 70,000 בהתאם לנתונים ובהתאם לחישובים שפה עשו לי, ואני לא אלאה אתכם.

עומר ינקלביץ': אבל מה שאני אומרת, שיש סרבול במערכת, עומסים על הקווים.

עומר ינקלביץ': אני כן הייתי חושבת שצריך לפתור את זה על-ידי תדר, או תדרים נוספים ברדיו, באיזושהי דרך.

עומר ינקלביץ': אמרתי את זה כבר בעבר, לפתור את הסיפור הזה של הטלפונים, עלויות, וגם כן מכשירים שאין מספיק בבתים.

עומר ינקלביץ': אני חושבת שהתדר הזה לרדיו, וגם תדרים נוספים לסלולרי יכולים לפתור את הבעיה הזאת.

עומר ינקלביץ': בנוסף, יש פה נקודה של בגרויות בציבור החרדי.

עומר ינקלביץ': יש פה אפליה, ופה צריך לדרוש תשובה לדבר הזה.

עומר ינקלביץ': בבגרויות בלשון - אני נותנת דוגמה לבגרות בלשון, בציבור הכללי עשו הקלות בבגרויות.

עומר ינקלביץ': בציבור החרדי, אמרו: לא עושים הקלות, כי מלכתחילה המבחן בנוי אחרת.

עומר ינקלביץ': זו אפליה לשמה, ואני חושבת שצריך לקבל מענה מדוע זה עובד כך.

עומר ינקלביץ': אני חוזרת לנושא שדיברתי עליו רבות, ואני אגיד אותו בנקודה כדי לא להלאות ולא להתיש, אבל הוא חשוב - הנושא שבמוסדות של המוכר שאינו רשמי לגבי תשלומי הורים.

עומר ינקלביץ': קיבלנו הבטחה לחדד את הנהלים בנושא תשלומי הורים, ולא חודדו הנהלים.

עומר ינקלביץ': אני מבקשת להבין מה קורה שם.

מיכאל מלכיאלי: חבר הכנסת מרגי דרש דיון במליאה על הדבר הזה וגם בוועדה.

עומר ינקלביץ': מצוין.

עומר ינקלביץ': בנוסף, אנחנו כבר חוזרים – האם אנחנו חוזרים בחצי משרה?

עומר ינקלביץ': האם תשלומי ההורים – עד עכשיו הם משלמים מלא, לפחות עכשיו שהם חוזרים למחצית, האם זה יותאם למחצית?

עומר ינקלביץ': לא שזה לא הגיוני, אבל שיהיה קצת היגיון בברדק הזה.

עומר ינקלביץ': אני חושבת שבכלל, בנושא של חזרה לשגרה, אדוני היושב-ראש, צריך לדרוש לקיים שולחן עגול.

עומר ינקלביץ': יש פה פערים.

עומר ינקלביץ': יש פה אוכלוסייה שיש לה אלמנטים ופרמטרים נוספים.

עומר ינקלביץ': אני חושבת שמשרד החינוך צריך לקחת נציגים מהשטח, ולהבין איך פותרים את החזרה בצורה מיטבית.

עומר ינקלביץ': תודה רבה.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: הרב סורוצקין.

ניצן הורוביץ: מנכ"ל רשת החינוך העצמאי.

ניצן הורוביץ: איך זה אצלך במוסדות?

ניצן הורוביץ: כמה מגיעים, מה פתוח, מה סגור?

ניצן הורוביץ: תן לנו סקירה קצרה.

אליעזר סורוצקין: החינוך העצמאי, זוהי רשת שמונה 110 אלף תלמידים ברחבי הארץ, כאשר היא פועלת ב-290 בתי ספר.

אליעזר סורוצקין: יש לנו בנים, יש לנו בנות, יש לנו בתי ספר מאוד גדולים במרכזי הערים, בדרך כלל, קצת יותר קטנים בפריפריה.

אליעזר סורוצקין: אני אתחיל עם הלמידה מרחוק.

אליעזר סורוצקין: לקח לנו כמה ימים להיערך לזה, אבל זה לא יאומן, אנחנו הקמנו כאילו בית-ספר חדש, חינוך עצמאי חדש, תוך מספר ימים, כאשר בהתחלה היו קשיים אדירים שהמערכות פשוט קרסו ונפלו.

אליעזר סורוצקין: תיארה לי אמא אחת – היא אמרה: "כל כך התרגשו.

אליעזר סורוצקין: בסוף הערב הילדה סידרה ילקוט למערכת של מחר ללמידה מרחוק.

אליעזר סורוצקין: גיהצתי לה את התלבושת האחידה, בבוקר היא לבשה תלבושת אחידה.

אליעזר סורוצקין: הלכה בבוקר, לקחה את הטלפון ישבה בפינה שהקצו לה, והיא לא הצליחה להשיג את הטלפונים - המערכת קרסה".

אליעזר סורוצקין: לשמחתנו, אני חייב לומר, המצב עכשיו הרבה יותר טוב.

אליעזר סורוצקין: כמעט באופן מלא מותר להשיג את המוות, אין מצב של קריסה.

אליעזר סורוצקין: אתמול, בתוך המערכות של החינוך העצמאי - שמונה מיליון ו-700 דקות בום בטלפון ביום אחד.

אליעזר סורוצקין: אני חושב שזה יוצא ממוצע של כמעט שעה פלוס לילד – אחד לומד שיעור קצר, אחד לומר שיעור ארוך, התקרבנו לסביבות שמונה מיליון דקות ליום האזנה של ילדים, שברגעים מסוימים ולפעמים בו זמנית, הגבנו בפיקים ל-17, 18, 19 אלף מאזינים בו זמנית שזה הרבה מאוד, כי זה מתחלק.

אליעזר סורוצקין: חלק לומדים בשעות האלה, וחלק לומדים בשעות האלה.

אליעזר סורוצקין: אגב, התכנים במערכת הלמידה מרחוק היא מאוד חזקה.

אליעזר סורוצקין: אנחנו מתקשים יותר בגיל הרך, ואני אסביר גם למה.

אליעזר סורוצקין: מאוד קשה ללמד ילד או ילדה להשלמת ה-א', ב', כשאין לוח.

אליעזר סורוצקין: חוץ מזה, מאוד קשה לרכז את הילדים בגיל הרך יותר מכמה דקות, אין להם סבלנות, הם עוזבים את הטלפון, כל דבר מסיח את דעתם.

אליעזר סורוצקין: בכיתות הגדולות הרבה יותר קל.

אליעזר סורוצקין: החומרים יותר קלים, הילדים יודעים להחזיק כבר ספרים יותר בקלות, לא צריך כל כך את עזרת ההורים, העסק הולך בצורה יותר קלה.

אליעזר סורוצקין: מעבר לזה, הם מסוגלים לשמוע 30, 35, 40 דקות שיעור בטלפון ולהפסיק ריכוז.

אליעזר סורוצקין: יוצאים להפסקה בבית לחצי שעה, והמורה או המורה אומרים להם – בשעה אחת עשרה וחצי נחדש את השיעור.

אליעזר סורוצקין: לכן, בגיל המבוגר זה הולך הרבה יותר טוב, זה מבחינת הלמידה מרחוק.

אליעזר סורוצקין: בהתחלה מתחמי בתי הספר היו סגורים, ולא נתנו לנו לפתוח אותם, בגלל שהיו נהלים.

אליעזר סורוצקין: גברת אלמליח פה, אם אתם משרד החינוך לא תפעלו שיעזרו לנו לפתוח את בתי הספר, דבר ראשון, להוציא את הספרים כדי שיהיו לילדים ספרים בבית - הם יגיעו בסדר מסוים עם ההורים.

אליעזר סורוצקין: דבר שני, אחרי שפתחו את המשרדים ואת המזכירות, שיהיה מי שידפיס חומרים - השרתים עשו דיוור לבתים.

אליעזר סורוצקין: הגענו למצב שכל ילד וילדה, קיבל הרבה מאוד חומר אליו לבית, שזה יקל עליו את הלמידה מרחוק.

ניצן הורוביץ: עכשיו, אחרי שפתחתם ויש לכם כבר כמה ימים ניסיון, כמה מגיעים בפועל למוסדות וכמה נשארים בבית?

אליעזר סורוצקין: אני אחדד.

אליעזר סורוצקין: התחלנו בצורה מדורגת.

אליעזר סורוצקין: בגלל שבציבור החרדי במגזרים מסוימים היה אחוז תחלואה יותר גבוה - אנחנו לא בורחים מזה.

אליעזר סורוצקין: לכן, אנחנו החלטנו בשיקול דעת, להתחיל בצורה הרבה יותר מדורגת – קודם בתי הספר היותר קטנים, אחרי זה בבתי ספר היותר גדולים, לפי אזורים מסוימים.

אליעזר סורוצקין: היום אנחנו נמצאים במצב שכבר רוב בתי הספר נמצאים בתוך המערכת.

אליעזר סורוצקין: בודדים אחרונים באזורים שהיו נקראים אזורים אדומים, יתחילו ביום רביעי.

אליעזר סורוצקין: אנחנו התחלנו בשיטה – כיתה אחת, מחזור אחד.

אליעזר סורוצקין: למשל, אם לקחנו כיתה מסוימת כיתה ח' - - - היום בבוקר הייתי בבית ספר בגני - - - בפתח תקווה, הגיעו בנות, בנות כיתה ח', רק כיתה אחת – יומיים, שלושה, אנחנו מילאנו.

אליעזר סורוצקין: כל כיתה לפי קפסולות - הן יודעות איפה ההפסקה שלהן, רחיצת ידיים, שירותים, שלא התערבבו במסדרונות.

אליעזר סורוצקין: ברגע שאנחנו נוכל להתניע את המערכת הזאת, פלוס חלוקת הצוות החינוכי - מאוד קשה לפי קפסולות.

אליעזר סורוצקין: אין לי עודף של מורות של ח', ואני צריך לגייס מורות לכיתות ו', הן לא בדיוק מתאימות לזה.

ניצן הורוביץ: מאלה שפתוחים, כמה מגיעים בפועל, באחוזים, אם יש לך הערכה פחות או יותר, וכמה יושבים בבית וחוששים להגיע.

אליעזר סורוצקין: חבר הכנסת הורוביץ, אני אגיד דבר מעניין מאוד.

אליעזר סורוצקין: בשבוע שעבר כאשר פתחנו בתי ספר, הגיעו להערכתי בין 10% ל-20% מהילדים.

אליעזר סורוצקין: היום, בבית הספר שהייתי בגני הדר, מתוך מחזור של 76 תלמידות, הגיעו כמחצית – 34.

אליעזר סורוצקין: אז הדעת שלי אומרת שאם המצב יותר יירגע, יותר הורים ישלחו.

אליעזר סורוצקין: אני חייב לומר דבר שאנחנו עשינו את זה גם בהוראת רבנים גדולי ישראל.

אליעזר סורוצקין: כתבנו בכל מכתב להורים, אני דיברתי בתקשורת, אני דיברתי על זה גם כן בעיתונות כאשר התראיינתי.

אליעזר סורוצקין: אנחנו פותחים את בתי הספר.

אליעזר סורוצקין: אנחנו עושים את המקסימום חומרות של "ונשמרתם מאוד לנפשותיכם".

אליעזר סורוצקין: אפס עיגולי פינה.

אליעזר סורוצקין: חד משמעית, אנחנו לא מחייבים את ההורים.

אליעזר סורוצקין: אנחנו מנגישים את בית הספר, ואנחנו אומרים להורים – האחריות שלכם כרגע לשלוח את הילד.

אליעזר סורוצקין: יכול להיות שבעוד שבוע המצב יהיה הרבה יותר טוב, הרבה יותר רגוע, אנחנו נמליץ להם - - - כרגע אנחנו משאירים את שיקול הדעת של ההורים האם לשלוח את הילדים או לא.

אליעזר סורוצקין: אגב, אנחנו מקבלים דיווח באון ליין, כמובן, אני מעביר לגברת אלמליח את מספר הילדים.

אליעזר סורוצקין: אגב, אותם אחוזים יש לנו גם כן בחינוך המיוחד.

אליעזר סורוצקין: יש לנו 204 כיתות חינוך מיוחד ברחבי הארץ.

אליעזר סורוצקין: יש לנו ליקויי למידה, יש לנו תסמונת, יש לנו כל מיני סוגי כיתות מתקדמות בתוך בתי הספר.

ניצן הורוביץ: נשמע על החינוך המיוחד באופן ספציפי.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת אורי מקלב מבקש לשאול.

אורי מקלב: בקצרה.

אורי מקלב: קודם כל, את היטבת באמת לבטא ולהציג את מערכת החינוך.

אורי מקלב: אבל במערכת החינוך הכללית, חוץ מהחינוך העצמאי, כמה עוד רשתות יש שמפעילות בית-ספר.

אורי מקלב: כמה ילדים נמצאים במוכר שאינו רשמי, חוץ מהרשת העצמאית שהיא הרשת הגדולה ביותר?

ניצן הורוביץ: אורי שאל, חוץ מהחינוך העצמאי ברשתות אחרות של המוכש"ר, כמה יש באחרים?

רות אלמליח: יש לנו את "מעיין" ו"חינוך עצמאי" שהם נמצאים כאן והם הציגו את עצמם.

רות אלמליח: אבל ביסודי יש לנו עדיין עוד כמה סטטוסים.

רות אלמליח: מוסדות פטור – יש לנו 217 בתי ספר מוסדות פטור, רובם, ממש הרוב המוחלט הם בנים.

רות אלמליח: פתחו מתוכם - 40% מבתי הספר נפתחו בכיתות ז', ח'.

רות אלמליח: הגיעו כ-20% מהתלמידים.

רות אלמליח: במוכר שאינו רשמי – יש לנו 123 בתי ספר.

רות אלמליח: הגיעו מתוכם מ-35% מבתי הספר.

רות אלמליח: מבחינת מספר התלמידים גם קרוב ל-20%.

ניצן הורוביץ: לנוכח הנתונים ששלושת

ניצן הורוביץ: כם בעצם פה מסרתם, גם המעיין, גם העצמאי וגם משרד החינוך, בעצם אנחנו מדברים על אחוזים יחסית נמוכים עדיין, למרבה הצער, בכל הרשתות.

ניצן הורוביץ: השאלה שלי, בכיתה מסוימת, שכבת גיל מסוימת, חלק באים למוסד וחלק נשארים בבית.

ניצן הורוביץ: איך מעבירים את הלמידה מרחוק במצב כזה כאשר חלק בבית וחלק לומדים - איך זה מתנהל?

ניצן הורוביץ: מי עושה את זה בעצם?

ניצן הורוביץ: אני אשמח לשמוע, כי זה לא ברור השיטה.

אליעזר סורוצקין: אני רוצה לספר, הערכה שלי, למה אנחנו נמצאים במספרים קטנים במלה אחת - הרעיון היה כאשר משחררים אחד מהבית, אז ההורים משוחררים גם כן.

אליעזר סורוצקין: בבתים של המגזר החרדי –שישה, שבעה, שמונה, תשעה ילדים, שחררת שכבה נמוכה, שחררת שכבה עליונה, עדיין הרבה ילדים נמצאים בבית, זה לא נותן מענה להורים.

אליעזר סורוצקין: אז ההורים אומרים – אם חמש ילדים נשארים, אז אני אשאיר עוד שניים.

אליעזר סורוצקין: זה לא שיש ילד אחד קטן ושחררת אותו ופתרת את הבעיה.

אליעזר סורוצקין: אני שומע את זה מהרבה מאוד הורים.

אליעזר סורוצקין: חוץ מזה, הציבור החרדי הוא מאוד קהילתי.

אליעזר סורוצקין: אין אדם שלא מכיר הרבה אנשים שחלו, ולצערנו, גם שנפטרו.

אליעזר סורוצקין: ולכן, הטראומה יותר גבוהה, ואנשים אומרים, חכה, אני לא רוצה להיות שפן ניסיונות.

אליעזר סורוצקין: נחכה עוד שבוע, יעבור ל"ג בעומר, נחכה ליום ראשון הבא, שבועיים מהפתיחה.

אליעזר סורוצקין: הערכה שלי שבשבוע הבא תהיה חזרה הרבה יותר גדולה.

אליעזר סורוצקין: עד כאן בנושא של המספרים.

אליעזר סורוצקין: בנושא של למידה מרחוק.

אליעזר סורוצקין: תראו, אנחנו פתחנו כרגע היום בנות כיתה ח'.

אליעזר סורוצקין: עדיין א'-ז' – אצלנו זה לא הרי חטיבת - - - פתחנו, עדיין שמונה כיתות הלמידה מרחוק מתנהלת כרגע.

אליעזר סורוצקין: גם הלמידה בכיתה – מה שאנחנו מנסים לשלב, זה לשלב את הבנות מבחוץ בתוך הלמידה הפרונטלית, ואני אסביר.

ניצן הורוביץ: איך אתם עושים את זה.

אליעזר סורוצקין: אני אגיד מה הטכניקה שאנחנו עושים.

אליעזר סורוצקין: אם אני אפתח טלפון ואני אשדר דרך המרחב הקולי באותו זמן, יהיה קשה לילד בבית לשמוע את השידור, בגלל שבלמידה פרונטלית אומרים לילד עכשיו תכתבו.

אליעזר סורוצקין: מה יעשה הילד בבית?

אליעזר סורוצקין: הוא לא משותף.

אליעזר סורוצקין: עושים תנועות, הילד לא רואה את זה, הרי הכול דרך טלפון.

אליעזר סורוצקין: לכן, מה שאנחנו ממליצים למורים ולמורות, מתוך שעה של 45 דקות, ה-20 הראשונות הם דומים ללמידה במרחבים הקוליים.

אליעזר סורוצקין: אומרים לתלמידים בכיתה, שאלות בסוף, הכתבה בסוף, ואז את החלק של השיעור שמקנה את הידע, אנחנו עושים בחלק הראשון של השיעור, ומשדרים אותו או און-ליין בתוך המערכות, או מקליטים את זה - ובכל צורה עדיין נותנים שיעור אחד לכל הפחות בתוך המרחב הקולי.

ניצן הורוביץ: זו שיטה הגיונית.

עומר ינקלביץ': צריך ליישם בכללי.

אליעזר סורוצקין: אני רוצה לומר משהו.

אליעזר סורוצקין: לא ראינו את הילדים – 110 אלף ילדים, לא ראינו אותם חודשיים.

אליעזר סורוצקין: האמת, אני מאוד דואג, ואני דואג - מי יודע?

אליעזר סורוצקין: תשמע, רובם בסדר.

אליעזר סורוצקין: איזה חרדות, איזה מקרים בעייתיים, איזה צלקות נקבל.

אליעזר סורוצקין: איזה מקרה מוגנות, תשמע, זה סיפור ענק.

אליעזר סורוצקין: כל ילד שמגיע לבית הספר, כרגע, מבחינתנו אפילו יום בשבוע, לראות אותו.

אליעזר סורוצקין: אנחנו מזהים, היועצות החינוכיות, הצוותים של בית הספר, המחנכת, המחנך, מזהים קשיים, וזה מאוד חשוב.

אליעזר סורוצקין: אגב, אנחנו חייבנו – אתה יודע, במצטבר אחרי זה עם כל מיני תביעות של מורים שיגידו – עבדנו מאה ועשרים אחוז משרה.

אליעזר סורוצקין: משרד האוצר, לא רוצה להגיד, מאה וחמישים אחוז משרה.

אליעזר סורוצקין: אני מעריך את זה עד מאה ועשרים אחוז.

אליעזר סורוצקין: גייסנו כל מורה ומורה מינימום חד-פעמי בשבוע, אם לא פעמיים, להתקשר לכל תלמיד, לנהל אתו שיחה.

אליעזר סורוצקין: הם ניהלו משוב, והם היו חייבים לדווח למנהלת או למפקחת שבאמת נעשתה שיחה.

אליעזר סורוצקין: אם לא יצרו קשר עם הילד, אז המנהלת, היועצת ניסתה ליצור.

אליעזר סורוצקין: אני יודע שבהרבה בתים חיכו כבר לטלפון של המחנך או המחנכת וזה עבד יפה מאוד.

אליעזר סורוצקין: אני מניח שכמה שיותר נגדיל את מספר השעות, ונגדיל את מספר הימים, ונגדיל את מספר הילדים שבכיתות, יילך ויהיה יותר ויותר קשה לעשות את השיעור יחד עם הלמידה מרחוק.

אליעזר סורוצקין: אגב, יש כאלה שאומרים תשמע, תפסיק את הלמידה מרחוק אז ההורים - - - זה לא מה שאנחנו עושים כרגע, אנחנו עושים משולב.

ניצן הורוביץ: זו לא המלצה טובה.

ניצן הורוביץ: אסור להפסיק את הלמידה מרחוק.

ניצן הורוביץ: כל עוד יש ילדים בבית, והרוב עדיין בבית, אז חייבים להמשיך בזה.

אורי מקלב: אני רוצה לכוון את הדוברים הבאים, כמו משרד החינוך.

אורי מקלב: הייתי יותר שמח אם אתם מתכוונים לענות על מה שאנחנו רוצים להעלות ולהציף.

אורי מקלב: ראשית, גם לרב סורוצקין, וגם לרב ביטון, ולשאר הרשתות החינוך.

יעקב מרגי: זה נשמע כאילו למשרד אין לך שום בקשה.

אורי מקלב: הייתה לי שאלה למשרד, ואני מתכוון לכוון את דבריי למשרד.

אורי מקלב: הרב סורוצקין, אני הייתי אתו בקשר.

אורי מקלב: את הטלפון שלו מסרתי למנהלת הוועדה כדי להעלות אותו לשידור.

יעקב מרגי: לפחות בזום הוא משתתף בוועדות.

יעקב מרגי: ..

אורי מקלב: לא יצא לנו הזדמנות כאן בוועדה, אדוני היושב-ראש, להודות, לשבח ולשמוע על מערכת החינוך מרחוק שהם הפעילו בצורה מדהימה ומידית.

אורי מקלב: אני חושב שיומיים אחרי שהתחילו את הלימודים, כבר הייתה מערכת לימודית עם היערכות של מערכות חינוך, והשתפרו בהמשך הדרך.

אורי מקלב: גם השיעורים און ליין, לכל מערכת כללית של חינוך העצמאי היה מערכת בית ספרי שהעבירה מסרים לילדים איך להתנהג ואיך לעשות, ומה עושים, ומה מצפים מהם.

אורי מקלב: ואחרי זה היה מערכת כיתתית, ובמערכת הכיתתית הזו היו גם שיעורים און ליין, וגם שיעורים מוקלטים.

אורי מקלב: מעבר לזה, הקשרים עם המורה, עם התלמידים.

אורי מקלב: וחלק גדול ממערכות החינוך, במיוחד, בתלמודי תורה, הביאו איתם חומרים כתובים, חומרי למידה לבתים בדרך כזו, בדרך אחרת – ככה שהמערכת עבדה מאוד טוב.

אורי מקלב: כפי שאמרה הגברת ינקלביץ', ואנחנו העלינו את זה בכמה מקומות בכנסת, המערכת, התקשורת קרסה, קרסה מכמה סיבות.

אורי מקלב: קודם כל, מערכות של חברות הסלולר שהם המרכזיים - באופן התקשורת שיבושים קשים מאוד בגלל עומסים, ובגלל שהם לא יכלו להפעיל את כל השיחות.

אורי מקלב: הגם שחלק ממערכות החינוך העבירו את זה לשעות אחר הצהריים.

אורי מקלב: עם כל זה, מורים שדיברו איתי, קמו בשעה בארבע לפנות בוקר כדי להצליח להפעיל את המערכת, את השרות שלו, וגם לא כולם הצליחו.

אורי מקלב: ביקשתי מחברת התקשורת שיחקור אותן.

אורי מקלב: חברות הסלולר סגרו את קווי התוכן, וקווי התוכן הפכו לדקות, וצריכים לשלם את דמי ההתקשרויות, והפכו ללא משתלמות.

אורי מקלב: פשוט קווים כאלה הם בעצמם שיבשו אותם, לא בגלל העומס, והם יצרו חוסר יכולת להתקשר.

אורי מקלב: מעבר לזה, גם המערכות עצמן, לא הצליחו להפעיל את זה.

אורי מקלב: החברות האלה שנותנות את התשתית הפיזית או התשתית התקשורתית - השרתים קרסו מראש.

אורי מקלב: כאן הפנייה שלי למשרד החינוך, במערכת חירום שצריך להיערך אליה, כאן צריך לדעת איך מתמודדים ועם מי.

אורי מקלב: יש קשיים גדולים מאוד בירושלים.

ניצן הורוביץ: משרד התקשורת השיב לך בעניינים האלה?

אורי מקלב: משרד התקשורת עומד אתי בקשר רצוף.

אורי מקלב: כשר התקשורת בעצמו עומד בראש המערכת, הוא עמד מול חברות הסלולר.

אורי מקלב: הלקוחות לא יכלו לעמוד בחבילות התקשורת - הם חרגו, והחריגה הייתה שאנשים קיבלו 1,200 ו-1,400, ו-1,900, וגם ככה זה מנע מהם להשתמש במערכות האלה בגלל שהם שילמו על כל דקה – במערכות האלה, אם אתה משתמש בחבילה, השתמשת במציאות שקבעת.

אורי מקלב: גלשת, אתה צריך לשלם קנס, או תעריף מאוד גבוה.

אורי מקלב: גם לא הייתה אפשרות להורים עד היום, עד לרגע זה, לברר איפה אני אוחז בחבילה שלי, חוץ מזה כאשר זה שם זה עובד אחרת, אבל שם החבילות הן קטנות, הן עד 1,500 דקות.

אורי מקלב: אני אומר מערכת מורכבת.

אורי מקלב: שר התקשורת עשה שימוע מול חברות התקשורת.

אורי מקלב: הוא הגיע איתן להסכמים.

אורי מקלב: הגיע רק אתמול לסיכום עם חברת "בזק" שגם רטרואקטיבית לא משלמת.

אורי מקלב: אני חושב שצריך לציין את חברת "בזק" שעשו את זה באופן וולונטרי ביחד עם משרד התקשורת, מנכ"ל התקשורת, שר התקשורת.

אורי מקלב: העניין מוסדר.

אורי מקלב: יש מחיר סביר של 2.75 אגורות לדקה חורגת.

אורי מקלב: עד היום חברות הסלולר נתנו מידע מוטעה ללקוחות.

אורי מקלב: הם אומרים, משרד התקשורת פרסם שאם אנחנו חורגים, אנחנו עוברים לחבילת - - - באותו מחיר 24 שקלים, הם אומרים, לא, אנחנו לא מכירים דבר כזה.

אורי מקלב: כמה שפונים אליהם, הם פשוט לא מעוניינים.

אורי מקלב: יש כשל מול חברות הסלולר, הרגולציה צריכה להיכנס באופן מידי ומהיר.

אורי מקלב: אבל יחד עם זאת, משרד החינוך לא היה בתוך העניין, גם לא עמד בראש החזית.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד שיש לנו שר תקשורת שהוא עמד בראש החזית והפעיל את המערכות האלה והוא - - - לא רק זה שמשרד החינוך לא עשה, משרד התקשורת יזם פגישות עם משרד החינוך כדי להעביר חלק מהשיחות לקווי 1,900.

אורי מקלב: מי שיודע, 1,900 זה קווים כאלה שהתקציב שלהם הוא לא תקציב.

אורי מקלב: בשביל זה היה צריך קצת סבסוד, או קצת השתתפות של משרד החינוך בעניין הזה של דמי הקישורית.

אורי מקלב: אני רק אומר, אנשי משרד החינוך שומעים אותי.

אורי מקלב: לא הייתה היענות, ועד לרגע זה לא ענו.

אורי מקלב: זה לא מאוחר, בגלל שעדיין מערכות הלימוד ממשיכים, המערכות הכלליות האלה והכיתות עוד ממשיכות.

אורי מקלב: גם אם נחזור ללימודים, לא בכל השעות.

אורי מקלב: גם איך שהמערכת חוזרת, אנחנו צריכים - - - אני רוצה לחדד, שמעבר לזה שאמרו גדולי ישראל, ורבנים - ההחלטות שלהם גם לא באות רק ברוח הקודש מבחינתנו, הן מגיעות לאור זאת שהם שומעים את כל הצדדים, בוחנים, מתייעצים עם אנשי רפואה.

אורי מקלב: שומעים את אנשי החינוך, את ראשי המוסדות, ראשי הרשתות, אומרים להם איך המערכת באמת תעבוד בפועל.

אורי מקלב: הם שומעים את השאלות, לאט, לאט והרבה יותר עמוק, ואז הם מחליטים.

אורי מקלב: אבל זה לא רק – "מי שנכווה ברותחין נזהר בצוננים" במקרה הזה.

אורי מקלב: אלא אנחנו יודעים את האמת, שמערכות החינוך פועלות.

אורי מקלב: בתחילת הלימודים בכיתות הקטנות פעלו לא רק בגלל שכך היה ראוי, לא בגלל שמשרד הבריאות המליץ ככה.

אורי מקלב: אנחנו הפכנו את מוסדות החינוך לסוג של אלטרנטיבה לילדים כדי שיוכלו לצאת.

אורי מקלב: אז אנחנו אמרנו, איפה הקושי של ההורים לצאת לעבודה?

אורי מקלב: – בכיתות הקטנות, אז בוא נתחיל משם.

אורי מקלב: אבל לא באמת שזאת האמת שזה מה שצריך להתחיל איתם באופן אמיתי משתי סיבות – גם בגלל הערך של חינוך שכלפיהם, כלפי הגדולים ההפסד בלימודים, החסר והאי רצף הוא הרבה יותר משמעותי.

אורי מקלב: מעבר לזה, אי אפשר לשנות, אי אפשר לשמור.

אורי מקלב: זה לא באמת שנשמר - לא שהילדים שומרים, גם בכיתות לשמור שתי מטר קשה מאוד.

ניצן הורוביץ: אני ראיתי בעצמי - אלה ילדים.

עומר ינקלביץ': אלה הנחיות מיוחדות לציבור החרדי?

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: הרי אין שני מטר מכל אחד.

אורי מקלב: אם את חושבת שאמרו להם לשחק משחק כדורגל בחוץ כדי שלא ייגעו בידיים, ואת חושבת שזה נגמר ברגל - טועים מאוד.

אורי מקלב: ראשי הציבור החרדי שומעים את זה, הם אומרים - אנחנו רוצים לקבל החלטה שהיא מושכלת, והיא אחראית, והיא גם שומרת על הבריאות.

אורי מקלב: אז קודם כל משרד החינוך לא יכול לכפות על מערכת החינוך שלנו - - - לא, המערכת שלנו היא מערכת גמישה, היא מערכת שרק נותנת מענה.

אורי מקלב: היתרון של מערכות החינוך שלנו גם בכך שהם אמרו – אנחנו יכולים להמשיך בגלל שאין לנו הסכמים קיבוציים, אין לנו הסתדרות.

אורי מקלב: אנחנו, המורים שלנו יש להם מוטיבציה, הם שומעים מה שאנחנו אומרים, גם כשאומרים אנחנו מוכנים כן להמשיך, המערכות ידעו לתת מענה.

אורי מקלב: המערכת מיהרה לשפוט, הייתה שיפוטית כלפי הציבור החרדי, כולל כלפי מערכות החינוך החרדיות.

אורי מקלב: אנחנו לוקחים את כל העניין הזה כמו שצריך לקחת את זה, ואין שום זלזול.

אורי מקלב: מה שמראים בתקשורת זה לא מה שהמציאות, זה מאוד רחוק בלי השוואות מה שנעשה בציבור הכללי לגבי שמירת הכללים.

אורי מקלב: לכן, חלק מהכשל שהיה בכל משבר הקורונה, או בכל האירוע של קורונה, כלפי הציבור החרדי, היו מערכות שלא ידעו להעביר את המסרים.

אורי מקלב: היה אי הכרת הציבור החרדי, גם לא אי למידה והפקת לקחים.

אורי מקלב: מה שהיום כבר עכשיו שצריך לתת את העזרה לגבי רשתות החינוך, וגם להחזיר את האמון שיש בכל המערכות, כולל מערכת החינוך כלפי הציבור החרדי.

ניצן הורוביץ: תודה חבר הכנסת מקלב.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני אשתדל לקצר, כי רוב הדברים כבר נאמרו.

מיכאל מלכיאלי: אז באמת צריך להדגיש את העבודה היסודית והמקצועית שעשו גם ברשת החינוך הרב ביטון, וגם בחינוך העצמאי הרב סורוצקין – עבודה יסודית מאוד עם הילדים.

מיכאל מלכיאלי: אני דיברתי עם אין סוף הורים שבתחילת הדרך מאוד חששו מה עושים עם הילדים כל כך הרבה זמן.

מיכאל מלכיאלי: אני בעצמי התקשרתי לקו הטלפונים של רשת החינוך ואני ראיתי איך הפיקוח באמת יסודי מאוד אצל כל הכיתות.

מיכאל מלכיאלי: ראיתי גם אצל בתי שלומדת בחינוך העצמאי איך המורות מתקשרות, בדיוק כמו שהרב סורוצקין אמר.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שראוי להעלות את זה ולשבח את זה, כי בתוך כל הקורונה הזאת הציבור החרדי חטף שלא באשמתו ביקורת קשה מאוד.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שראוי להעלות את זה.

מיכאל מלכיאלי: שנית, ביקורת קשה שיש לי מול משרד החינוך.

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך נגרר בסיפור הזה, ולא יזם דברים כלפי הציבור החרדי.

מיכאל מלכיאלי: לא נדבר כרגע על הציבור החרדי, מה שנקרא המוכר שאינו רשמי, אלא המוסדות שכן היו יודעים להתמודד איתם גם בכלים טכנולוגיים חדשים.

מיכאל מלכיאלי: אני אתן לך דוגמה.

מיכאל מלכיאלי: אני דיברתי כאן בוועדה על תכנית שנקראת "מרכבה", שבה מלמדים גמרא, יש את זה גם בחמ"ד, וגם הדתי לאומי.

מיכאל מלכיאלי: פנינו למשרד החינוך בעלויות של גרושים - שום דבר.

מיכאל מלכיאלי: הם הציעו גם בלי אינטרנט, בלי טבלטים, בצורה שידענו להתייעץ עם גדולי ישראל להכשיר את זה גם אצלנו ושום דבר.

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך גרר רגליים, בזמן שבמקומות אחרים ראינו שמיהר מאוד להשיג פתרונות.

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך לא יזם בסיפור הזה, הוא נגרר והרבה אחרי שהיה צריך ועד עכשיו לא.

יעקב מרגי: בכלל במערכת החינוך או דווקא - - -

מיכאל מלכיאלי: לציבור החרדי.

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך לא הביא פתרונות לציבור החרדי.

יעקב מרגי: חייב להדגיש את זה.

אורי מקלב: היא הייתה החצר האחורית.

אורי מקלב: היה לחץ אבל - - -

מיכאל מלכיאלי: לא הדתי ולא החרדי.

אורי מקלב: אף אחד בטלוויזיה לא שאל את מנכ"ל משרד החינוך שאני מאוד מעריך אותו, מה קורה עם החינוך החרדי.

אורי מקלב: חילקו, נניח, טבלטים ומחשבים - - -

מיכאל מלכיאלי: האם חולקו טלפונים כשרים שזה בעלות הרבה יותר - - -

אורי מקלב: - - - להכניס לשוק רק לתקופה הזאת, ואחרי זה לקחת בחזרה.

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך כן צריך להכות על החטא בזה שהוא הזניח את הציבור החרדי לאורך כל הדרך, הוא נגרר ולא יזם ויש לו ביקורת קשה.

מיכאל מלכיאלי: במענה לשאלתך, אני כן יודע שברשת החינוך בוודאי עדיין מערכת הטלפונים עובדת בגלל שחלק גדול מההורים – אני אומר לך, אני כאבא לשישה ילדים, לא שלחתי את הילדים שלי למוסדות.

מיכאל מלכיאלי: כל אחד עם החששות שלו.

מיכאל מלכיאלי: וכן, מערכת הטלפונים עדיין עובדת במקביל לשיעורים שהמורים בעצם עושים עבודה כפולה – גם צריכים להקליד שיעורים, וגם צריכים לבוא.

מיכאל מלכיאלי: תודה.

יעקב מרגי: תודה אדוני, תודה ליוזמים.

יעקב מרגי: לי יש שאלה למשרד החינוך.

יעקב מרגי: אני רוצה לוודא אם זה נכון מה ששמעתי.

יעקב מרגי: במוסדות החרדים שמלמדים מעל לשעות התקן, ההורים נדרשים לשלם תשלום נוסף.

יעקב מרגי: בזמן שאני יודע שיצא חוזר למערכת הכללית איזה תשלומי הורים ניתן לא לשלם, אלא אם כן זה הופחת, אני שמעתי שיצאה הנחיה להורים במוסדות החרדים להמשיך ולשלם את התשלומים הרגילים בלי שום ביטול של שום סעיף על תמורה שלא התקבלה.

יעקב מרגי: האם זה נכון?

יעקב מרגי: זה מה שרציתי לברר.

ניצן הורוביץ: זאת שאלה חשובה.

ניצן הורוביץ: בואו נחזור אליך רות אלמליח.

ניצן הורוביץ: שמעת את הדברים של חבר הכנסת מלכיאלי, של חבר הכנסת מקלב, וגם את השאלה של חבר הכנסת מרגי.

ניצן הורוביץ: בבקשה.

רות אלמליח: קודם כל באמת אני קצת מצטערת על הנימה שככה נשמעה כאן, והנחות שלא בצדק.

רות אלמליח: יושבים כאן גם הרב חיים ביטן, וגם הרב סורוצקין, שהם שותפים מלאים לכל התהליכים.

רות אלמליח: אנחנו כבר חודשים בלי קשר לקורונה, לא חשבנו ולא חלמנו על הקורונה, באמת מנסים למצוא ערוצים ללמידה מרחוק בזמן חרום שחשבנו בדמיון ששמענו על טילים ולא על משהו כזה קטן שלא נראה ומאיים על כולם.

רות אלמליח: גם הצגנו את זה כמה וכמה פעמים מה הם ערוצי ההתקשרות הקיימים במגזר החרדי, כמובן, המרחב הקולי תפס מאוד מקום, גם יצרנו קשר עם ספקים.

רות אלמליח: אגב, אנחנו ביקשנו פגישה עם משרד התקשורת.

רות אלמליח: סגן השר שלנו, וגם המנכ"ל היו מאוד שותפים.

רות אלמליח: אנחנו ביקשנו את הפגישה.

רות אלמליח: יש לנו פגישה נוספת, שלישית איתם השבוע.

רות אלמליח: אנחנו ביקשנו מהם פתרונות להרחבת התשתיות.

רות אלמליח: אני לא מבינה בזה, אבל מה שביקשנו זה הרחבת תשתיות.

רות אלמליח: אנחנו בעצם אלו שביקשנו ללחוץ על החברות להגדיל את מה שנקרא מכסת הדקות שיש לכל משפחה.

רות אלמליח: אני סומכת על האינטליגנציה של המשפחות.

רות אלמליח: אני כבר שומעת מהמשפחות שהם עושים ניודים של קווים, עושים את החשבון שלהם למי יותר משתלם להם.

רות אלמליח: אני סומכת על האינטליגנציה של המשפחות כי יש כאלה שבאמת ניצלו את המצב כמו שהוצע כאן, זה דברים שלא תלויים בנו.

רות אלמליח: אבל בפירוש אנחנו יזמנו ועשינו ודאגנו לזה מאוד.

אורי מקלב: מה התוצאות?

רות אלמליח: רגע, אני אומרת מה אנחנו עשינו, מה שאני ראיתי שעשיתי, והכל ממוסמך במסמכים, זאת אומרת, זה לא דברים שאני ממציאה.

רות אלמליח: אלו דברים שהתנהלו כל הזמן.

רות אלמליח: הגענו איתם לכמה וכמה הסכמות, עדיין לא הכול.

רות אלמליח: יש צוות שהמנכ"ל הקים ממינהל תקשוב שלנו שעובד מול משרד התקשורת בעניין הזה.

אורי מקלב: הקורונה לא יעזוב אותנו אם לא תגיעו למסקנות מהר.

רות אלמליח: מקלב, אני לא הפרעתי לכם.

אורי מקלב: אנחנו מאוד מעריכים את מה שאת עושה.

רות אלמליח: אני רק מציינת את העובדות.

רות אלמליח: כמובן, יש עוד הרבה מה לעשות, אבל מכאן ביחד נמשיך לעשות הלאה, אבל רק את העובדות.

רות אלמליח: אני חייבת לומר גם לגבי אמצעי הקצה - פלאפונים.

רות אלמליח: אנחנו ביקשנו, למרות שמשרד התקשורת מתנגד לזה, הוא אומר, שזה כמו להכניס עוד מכונות לפקק, אז שירחיבו, זה התפקיד שלהם שירחיבו את הכבישים.

רות אלמליח: זאת אומרת, אנחנו ביקשנו וזה בתהליך.

רות אלמליח: אתם יודעים, כל משרד ממשלתי זה מכרזים, התקשרויות וכו', מנסים למצוא את הדרך הקצרה ביותר להגיע לתוצאה הזאת.

רות אלמליח: זה לגבי אמצעי הקצה.

ניצן הורוביץ: כמה ביקשתם?

רות אלמליח: במקביל, אנחנו עובדים על עוד כמה ערוצים.

רות אלמליח: כמו למשל אולפנים.

רות אלמליח: אנחנו מקליטים, אנחנו ממש בעיצומם של הקלטות של שיעורים.

רות אלמליח: מקליטים באולפנים שהמנכ"ל הקצה.

יעקב מרגי: אף אחד לא אומר שלא נעשה, זה מה שאמר מלכיאלי.

יעקב מרגי: בכללי, זה כבר קיים.

יעקב מרגי: בחרדי, אנחנו עכשיו מקליטים.

עומר ינקלביץ': למה החרדי הוא לא כמו המסגרת הרגילה?

עומר ינקלביץ': למה החרדי הכול בהצתה מאוחרת?

עומר ינקלביץ': האם זה אגף נפרד?

עומר ינקלביץ': האם זה בן חורג?

עומר ינקלביץ': - לא, זה חלק מהמכלול, אז צריך להתייחס אליו כחלק מהמכלול ולא להיזכר חודש וחצי אחרי.

רות אלמליח: קודם כל, אני מסכימה.

רות אלמליח: אני מסכימה אתך ברמה העקרונית, ואנחנו צריכים ליישם את הדברים הללו.

רות אלמליח: וצריך ללמוד את זה, ואני מסכימה.

רות אלמליח: אבל בעניין של האולפנים, גם עכשיו עשיתי גם בכללי שידורים באולפנים.

רות אלמליח: אני רוצה לומר משהו לגבי אולפנים - זה ייחודי.

רות אלמליח: בנינו מערכת שזה בעצם יורד כקובץ אודיו או וידאו, שזאת בשורה.

רות אלמליח: גם פניתי למנכ"לים של הרשתות, להציב לנו מורים טובים שאפשר באמת להקליט אותם גם בלי לראות.

רות אלמליח: אנחנו נביא עוד ערוץ של למידה, כמובן, במצבים כאלה ואחרים, וגם לא במצבים כאלה, גם בזמן שיגרה מסודרים ברמה טובה, באיכות טובה לתלמידים שלנו.

ניצן הורוביץ: מה בעניין התשלום?

ניצן הורוביץ: השאלה של מרגי.

רות אלמליח: אתייחס גם לזה.

רות אלמליח: יש לנו גם קבוצה ממה שאנחנו מיפינו - - - בדרך מקוונת, בזום וכו'.

רות אלמליח: גם הגשנו רשימות של תלמידים למחשבים, ביקשנו גם מחשבים למשפחות מעוטות יכולת.

רות אלמליח: אנחנו משתדלים לתת את המענים לכולם.

רות אלמליח: נכון, אפשר יותר.

רות אלמליח: תמיד אפשר יותר.

רות אלמליח: אני מסכימה שאפשר להיערך קודם.

רות אלמליח: לגבי תשלומי הורים, זאת שאלה משפטית.

רות אלמליח: אני אומר לכם, אני לא יושבת בצוותים האלה, מכיוון שבמוכר שאינו רשמי ובפטור תשלומי הורים לשכר - הרי משלימים את השכר של עובדי הוראה שם.

רות אלמליח: המשרד מתקצב 50% וההורים יש להם אפשרות להשלים – חוזר מנכ"ל, מכיוון ששכר מורים הוחלט משפטית ש- - -

יעקב מרגי: סליחה, אבל למה זה עניין למשרד שההורים חייבים לשלם למוסד פטור או למוכר שאינו רשמי?

יעקב מרגי: שאלתי אם יצאה הנחייה של המשרד להורים להמשיך לשלם.

רות אלמליח: יצא חוזר שמאפשר - - -

יעקב מרגי: אותנו מעניין ההורים בקצה.

יעקב מרגי: מעניין אותנו התלמידים בקצה שזה כמות גדולה יותר מראשי המוסדות.

יעקב מרגי: החרדה של המחוז החרדי לאותם ראשי מוסדות פטור, ואני לא מזלזל בקשיים שיש להם, אבל אני מסתכל על ההורים.

עומר ינקלביץ': תשפו בימים האלה את המוסדות.

רות אלמליח: הרב מרגי, זה לא החרדה של המחוז החרדי, זה גם לא הגיע למחוז החרדי.

רות אלמליח: הייתה שאלה עקרונית האם להוציא את המורים האלה לחל"ת או לא?

רות אלמליח: מכאן זה נולד.

רות אלמליח: וכשהחליטו שלא, אמרו להם, מאיפה נשלם?

רות אלמליח: אמרו להם, נמשיך לגבות - - -

יעקב מרגי: - - -

עומר ינקלביץ': אבל לא היו לימודים אחר הצהריים, היו רק חצי יום לימודים.

אורי מקלב: המורים עבדו הרבה יותר קשה.

אורי מקלב: זה לא מדויק.

יעקב מרגי: הכי קל זה להתייפייף ולבוא ולומר – אני מכיר בקשיים של ראשי המוסדות.

יעקב מרגי: יש פחות תרומות, אבל מצד שני יש תלמידים שלא קיבלו תמורה.

יעקב מרגי: נכון, למדו מרחוק, פחות שעות.

יעקב מרגי: אני חושב שכפי שמשרד החינוך ידע להוציא חוזר לגבי תשלומי הורים של החינוך הכללי מה אפשר לא לשלם, מה אפשר כן לשלם, היה צריך להיות באותה רגישות.

עומר ינקלביץ': נכון, הם המשיכו לשלם צהרונים.

עומר ינקלביץ': המשיכו לשלם הסעות, זה דבר שהוא לא הגיוני.

אורי מקלב: לא, זה לא נכון.

אורי מקלב: אני יודע שלא שילמו לא על מסעדות.

אורי מקלב: אבל אם נניח - - -

עומר ינקלביץ': על ההסעות – הילדים ישבו בבית, ההורים אמורים לשלם על הסעות, כמה הגיוני הדבר הזה?

עומר ינקלביץ': אנשים לא עובדים, לא הכניסו שום הכנסה.

יעקב מרגי: הסעות – זה הפרה הקדושה בחינוך העצמאי, אסור לגעת בזה.

אורי מקלב: לא שילמו ולא לקחו כספים, המערכות המשיכו לפעול, המשיכו לעבוד, עבדו יותר קשה.

אליעזר סורוצקין: ברשותכם, אני רוצה לומר, אני יודע בחינוך העצמאי לא גבינו לא הסעות ולא צהרונים - לא גבו.

אליעזר סורוצקין: עבדנו מאה אחוז לפי הנוהל שמקובל, זה פשוט מאוד לא נכון.

אליעזר סורוצקין: לא גבו הסעות ולא גבו צהרונים.

אליעזר סורוצקין: דבר שהוא עבור שירותים, שירות שלא ניתן לא גבינו חד משמעית.

אליעזר סורוצקין: אני לא יודע, מוסדות פרטיים, אני לא דובר של אף אחד.

אליעזר סורוצקין: אני מדבר בשם הרשתות.

אליעזר סורוצקין: הרב חיים ביטון נמצא אתנו.

אליעזר סורוצקין: שירות שלא נתנו, לא גבינו כסף.

אליעזר סורוצקין: אני חייב להבהיר את זה.

עומר ינקלביץ': הורים כותבים לי פה, אנחנו משלמים הסעות - - - במוכש"ר, ממשיכים לשלם 200 שקלים לחודש - - -

ניצן הורוביץ: לא, אנחנו מדברים פה על הרשתות.

ניצן הורוביץ: שלום רחל אברמזון, בואי תגידי מלה על החינוך המיוחד החרדי, ששם אני מבין, אחוזי הגעה נמוכים במיוחד.

רחל אברמזון: אני רוצה לתת נתונים על מה נכון להיום.

רחל אברמזון: נכון להיום 85% מבתי-הספר שלנו בחינוך המיוחד החרדי נפתחו.

רחל אברמזון: אני מדברת מתוך 79 בתי ספר.

רחל אברמזון: כל שאר המוסדות בתהליך פתיחה.

רחל אברמזון: אני מניחה שבימים הקרובים ולקראת שבוע הבא זה ייפתח.

רחל אברמזון: רוב המסגרות שעדיין בתהליך פתיחה, הן מסגרות מאוד מורכבות.

רחל אברמזון: תלמידים שרובם נמצאים באיזשהו סיכון מסוים.

רחל אברמזון: לכן, בזהירות רבה, אנחנו מאשרים פתיחה הדרגתית.

רחל אברמזון: זה לגבי בתי הספר.

ניצן הורוביץ: לא אחוז המוסדות הבנו.

ניצן הורוביץ: מה אחוז התלמידים שמגיעים למוסדות?

רחל אברמזון: אני נותנת את הנתונים.

רחל אברמזון: אני מדברת על 78% מגני הילדים שנפתחו במחוז החרדי.

רחל אברמזון: יש לנו כ-461 גני ילדים שכבר פתוחים.

רחל אברמזון: אחוז הנוכחות של התלמידים הוא נע בין 35% ל-37%, עדיין מבחינתנו זה אחוז נמוך.

רחל אברמזון: יחד עם זאת, גם ביחס לכלל האוכלוסייה שאנחנו מדברים היום על משהו כמו מתקרבים לקראת ה-50%, אנחנו נראה ככל שהימים יחלפו את האמון שיגבר והם יגיעו.

רחל אברמזון: הורים חוששים.

רחל אברמזון: אני אומרת חד משמעי, הורים חוששים.

רחל אברמזון: יש לנו גם כמה מקומות מאוד נקודתיים שבהם החשש הוא יותר גבוה, ולכן, ההתייחסות של ההורים לשלוח באמת את הילדים היא יותר מוקפדת.

רחל אברמזון: אני מניחה שאנחנו נראה גם באוכלוסייה החרדית יותר ויותר ילדים מגיעים בבוא הזמן.

רחל אברמזון: אני רק רוצה לציין, שבחינוך המיוחד אנחנו פתחנו את המסגרות ללא קשר לחינוך רגיל, חינוך כללי, חינוך חרדי.

רחל אברמזון: כל מוסדות החינוך בחינוך המיוחד מגבי הילדים ועד י"ב נפתחו מבחינתנו.

רחל אברמזון: ולכן, אני מאמינה שנראה יותר ילדים מגיעים למסגרות.

רחל אברמזון: אבל כן לשבח את העבודה ואת הקשר, גם הרב סורוצקין, וגם הרב ביטון ציינו את זה.

רחל אברמזון: באמת, מחויבות של צוותי חינוך ואחריות גדולה מאוד, ומסירות שאין כמוה.

רחל אברמזון: אז להגיד תודה רבה.

רחל אברמזון: זאת הזדמנות גדולה.

ניצן הורוביץ: שאלה על הכללי.

ניצן הורוביץ: אני מקבל הרבה פניות בעקבות הדיון הקודם שקיימנו, ששם אמרתם שיש סיכום לגבי הסעות - שהסעות חוזרות באופן סדיר, שבעצם זה לא חוזר באופן טוב.

ניצן הורוביץ: אני אומר לך, אני פשוט רואה מה מגיע אליי.

ניצן הורוביץ: פניות מהורים אליי לטלפון הרבה מאוד שההסעות יש ברדק.

ניצן הורוביץ: מה קורה עם זה?

רחל אברמזון: קודם כל, כפי שאנחנו אמרנו, וכפי שגם הוצג על-ידי השלטון המקומי, הסכם הגיע, נסגר.

רחל אברמזון: באמת, הרשויות מנסות לעשות את כל מה שהן יכולות מבחינתן, יחד עם זאת, אני לא אומר שאין קשיים.

רחל אברמזון: יש קשיים כי אתם יודעים שגם החברות שנמצאות בקשר עם הרשות המקומית בעצם צריכות אולי במקומות מסוימים להוסיף עוד הסעות, עוד רכבים, כי אנחנו מוגבלים מבחינת האפשרויות והם כפופים גם לנוהל שהנחה משרד הבריאות לגבי מספר התלמידים שיכולים להגיע ולעלות להסעה.

רחל אברמזון: אני מניחה שגם הסוגיה הזאת ככל שימים יחלפו תיפתר.

רחל אברמזון: אבל אנחנו בהחלט מודעים, ואני נמצאת בקשר ישיר עם הרשויות.

רחל אברמזון: גם אגף הסעות שלנו נמצא ומנסים לסייע ככל שניתן.

רחל אברמזון: זה לא משהו שנמצא ותלוי באוויר.

רחל אברמזון: ההסכמות כבר קיימות שם, אין סיבה לא להסיע, אבל ישנם קשיים בביצוע.

ניצן הורוביץ: נשמע את מר סרוסי.

ניצן הורוביץ: מר סרוסי יו"ר ארגון חברות הסעה שכבר היה אתנו בוועדה מספר פעמים.

ניצן הורוביץ: מה קורה בתכ'לס ניסים?

ניצן הורוביץ: הוא לא שומע.

ניצן הורוביץ: מי אדוני?

שוקי שדה: אני מנכ"ל ארגון חברות ההסעה בישראל.

שוקי שדה: ניסים הוא היו"ר לא יכול להגיע, ביקש ממני להחליף אותו.

שוקי שדה: מה שקורה מבחינת ההסעות, אני מוכרח לתת רקע של שנייה.

שוקי שדה: מערך ההיסעים במדינת ישראל זו מערכת שמעסיקה כ-22 כלי רכב, 600 חברות, בערך 30 אלף איש מעסיקים ביום רגיל.

שוקי שדה: מערכת ההסעות האלה עושות הסעות ביום כ-1.2 מיליון נוסעים ביום, כאשר התלמידים הם חלק של 60%, 65% מכלל הפעולות שנעשות.

שוקי שדה: הפעולות כוללות גם תיירות וגם מפעלים חיוניים, מפעלים בכלל.

שוקי שדה: אני מגיע לתלמידים כי רציתי שנבין.

שוקי שדה: החברות האלה נמצאות תחת כותרת של הסכם קיבוצי וצו הרחבה.

שוקי שדה: מה המשמעות של הדברים?

שוקי שדה: המשמעות היא שברגע שאנחנו עושים פעילות של הסעות תלמידים, האוטובוס או הרכב עובד כ-8 נסיעות ביום על מנת להשיג את המקסימום מבחינתו.

שוקי שדה: הפעילות היום שמתבצעת היא מתבצעת בנסיעה אחת או שתיים בלבד.

שוקי שדה: התוצאה היא שאנחנו לא יכולים להעסיק נהג, למה לא יכולים להעסיק נהג?

שוקי שדה: כי הפעילות הזאת של קו אחד או שתיים זה בערך 200 שקל.

שוקי שדה: הנהג בתוקף ההסכם של ההסכם הקיבוצי, אנחנו חייבים לשלם להם משכורת מלאה.

שוקי שדה: המשמעות היא, שהוא בא ואומר לנו: רבותיי, אני לא רוצה לעבוד.

שוקי שדה: אני רוצה ללכת לחל"ת, משלמים לי יותר, אתם משלמים לי רק את ה-200 שקל.

שוקי שדה: אנחנו בעניין הזה באנו בהצעה למדינת ישראל.

שוקי שדה: פנינו לשרים, פנינו לכולם, ההצעה היא שאנחנו מבקשים לעשות סבבים.

שוקי שדה: הסבבים יכולים לתת לנו לפחות שני סבבים.

שוקי שדה: יכולים לתת לנו איזה משמעות של להחזיק את הראש מעל המים.

שוקי שדה: התוצאה היא שעד לרגע זה לא קיבלנו תשובה, והפעילות היא פעילות של הפסדים כל הזמן.

שוקי שדה: אסור לנו לשכוח שגם האוטובוס עולה כסף.

שוקי שדה: אנחנו חייבים לשלם גם את האחזקה של האוטובוס, גם כשהוא עומד, גם כשהוא נוסע.

שוקי שדה: כאשר האוטובוס עומד, זה 15 אלף שקל לחודש, זה לא פשוט.

ניצן הורוביץ: הבנתי.

ניצן הורוביץ: בעצם מה שאני לומד מדבריך, זה מחזק את מה שאני שומע מההורים שיש הרבה בלגאן בהסעות.

ניצן הורוביץ: אני מדבר על הורה החינוך המיוחד, כרגע זה הדיון הספציפי.

שוקי שדה: אתה צודק.

שוקי שדה: בחינוך המיוחד אנחנו משתדלים לתת את המענה גם כשאנחנו מפסידים.

שוקי שדה: אבל משתדלים לתת את המענה, המענה הוא לא בשלמותו, כי ישנן חברות שלא מוכנות לעבוד, כי רכב כזה עם מעלון הוא רכב שעולה יותר כסף מרכב רגיל.

שוקי שדה: התוצאה היא שאנחנו מפסידים באופן ישיר הרבה כסף בעניין הזה, ולא משתלם לנהגים לעבוד, ולא לחברות להסיע.

ניצן הורוביץ: תודה שוקי.

ניצן הורוביץ: נשמע את זאב גולדבלט, שהוא מנכ"ל הנהגת ההורים הארצית.

זאב גולדבלט: ראשית, אני רוצה לברך ולהודות על קיום הדיון.

זאב גולדבלט: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לקרוא למשרדי הבריאות והחינוך לבטל לאלתר את שיטת הקפסולות שלמעשה מייתרת את המטרות שבגללן - - - כמו, למשל, השלמת חומר לימוד עבור הילדים שלומדים רק חלק קטן מהיום.

זאב גולדבלט: הדבר השני, החזרת המשק לפעילות, כי הורה לא יחזור לעבודה על בסיס של יומיים עבודה בשבוע, זה בלתי אפשרי.

זאב גולדבלט: אני רוצה גם לתקן את מה שאמרה אינה בפתיחת הישיבה, על 60% שחזרו מלימודים.

זאב גולדבלט: אני רוצה להזכיר שמדובר ב-60% מתוך 50%.

זאב גולדבלט: זאת אומרת, המשמעות היא שרק רבע מהפוטנציאל של התלמידים באותן שכבות שחזרו, בעצם חזרו בפועל - אני מדבר על גני הילדים.

זאב גולדבלט: הדבר השלישי – למידה מרחוק.

זאב גולדבלט: למידה מרחוק, לפחות במגזר הכללי וגם במגזר החרדי במידה מסוימת, זה חלק עצום גם במגזר החרדי וגם בחברה הערבית אין מחשבים ואין אינטרנט.

זאב גולדבלט: דרך הטלפונים זה כמעט בלתי אפשרי ללמוד, בעיקר שאין מספיק טלפונים לכל הילדים באותה משפחה.

זאב גולדבלט: לגבי תשלומי הורים, אין לי אלא להצטרף למה שאמרה חברת הכנסת ינקלביץ', וחבר הכנסת מרגי.

זאב גולדבלט: הדבר הנוסף, חלופה – שאני חושב שאף אחד לא בחן נכון לרגע זה למיטב ידיעתי, זו למידה במשמרות.

זאב גולדבלט: דבר שלפחות כשאני הייתי ילד, זה בדיוק מה שמוצע.

זאב גולדבלט: בראשית שנות ה-60' למדו במשמרות כי הייתה בעיה.

זאב גולדבלט: עכשיו יש בעיה בגלל צפיפות, אז בואו נעשה שחצי יום ילמדו שכבות א'-ג', וחצי היום השני ד'-ו', זה יכול לתת מענה - זה לגבי הסעות.

זאב גולדבלט: יש יישובים שלמים - - -

ניצן הורוביץ: נשמע קטוע.

ניצן הורוביץ: ..

זאב גולדבלט: למשל, אריאל, שם ההסעה מבוססת על תחבורה ציבורית, מכיוון שמותר להעלות על אוטובוס רק 20 אנשים, אין מספיק אוטובוסים, ילדים פשוט לא מגיעים לבית הספר.

זאב גולדבלט: הרשות המקומית לא מוכנה לתגבר, נכון למה שאני יודע, נכון להיום בבוקר, לא מוכנה לתגבר את כמות האוטובוסים לקווים הרגילים.

זאב גולדבלט: התוצאה היא שפשוט ילדים לא מגיעים לבתי ספר, וגם על זה צריך לתת את הדעת.

זאב גולדבלט: לגבי תשלומי הורים, מעבר לזה שנתתי צל"ש לחברי הכנסת ינקלביץ' ומרגי, שהעלו את הנושא הזה, ובצדק.

זאב גולדבלט: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לזה שמדובר באוכלוסייה מוחלשת שבימים כאלה גם אלה שיוצאים לעבודה, לא יכולים ללכת לעבודה, ולקחת מהם את המעט שהם יכולים לקבל בחזרה, זה בעצם כבשת הרש.

זאב גולדבלט: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: נמצא אתנו חיים שושן.

ניצן הורוביץ: אמר פה חבר הכנסת מלכיאלי, ואנחנו גם דיברנו אתך, הדגמתם לנו כאן את המערכת והתרשמנו.

ניצן הורוביץ: משהו זז מבחינת השילוב של זה במערכת החינוך?

ניצן הורוביץ: התקדמתם קצת בעקבות מה שקרה מאז?

ניצן הורוביץ: יש איזה שינוי?

יהודה משה: התקדמנו המון מבחינה זו שקיבלנו עוד יותר הקצאות ודרישות.

יהודה משה: לא התקדמנו בתקציבים, כמו שאני שומע זה לא יצא, כמו שאמר חבר הכנסת מלכיאלי.

יהודה משה: לגבי חרדים, חשוב לציין.

יהודה משה: ישבנו עם המון תלמידים לראות איך הם לומדים דרך הטלפון.

יהודה משה: קודם כל, אני חייב לציין, כמו שאמר הרב סורוצקין, בחינוך העצמאי, ממש התפלאנו, זה עובד נפלא, ממש נפלא.

יהודה משה: אמנם יכולים ללמוד אולי שעה ביום כמו שגם ציינת, אבל בשעה הזאת לומדים כל יום.

יהודה משה: אנחנו ישבנו ומצאנו פתרון גם לציבור החרדי שלא מוכנים להתחבר לאינטרנט, לא הנושא הזה של מכשירים כשרים, אלא קליקרים שמתחברים בצורה מאוד חכמה, שכל תלמיד יכול - כמו מבחן אמריקאי, להיות מעורה עם המורה, יכול להיות אפילו 30 תלמידים בבת אחת, זה יוצר אינטראקציה, כי ראינו איך שהמורים לומדים עם התלמידים, וזה אינטראקציה של כל 20 שניות – שואלים שאלה, מצפים שיענו.

יהודה משה: וזה גורם להם להיגרר לתוך הכיתה.

ניצן הורוביץ: איך עונים, מה זה הקליקר הזה?

ניצן הורוביץ: לוחצים על המקשים.

ניצן הורוביץ: זה לא יהיה מוכן לתקופה הזאת של הקורונה.

ניצן הורוביץ: המרכבה כן מוכנה, כמו שהגברת רות אלמליח כבר דרשה וישבה כמה פעמים לקדם את זה מידית, זה נוגע גם אחרי הקורונה.

ניצן הורוביץ: אבל הקליקר הזה, זה לפחות לעתיד אם חלילה קורים עוד מצבי חירום, ועלינו להיות אחראים לפחות, להיות מוכנים לזה.

ניצן הורוביץ: שלב ב', מרכבה יודעת לתת מענה גם לחינוך העצמאי, גם למעיין החינוך התורני, אפילו אלה שלא מחוברים לאינטרנט, שחלק גדול מהצוות שלנו מגיעים מהציבור הזה החרדי, ויודעים לתת מענה מידי ל-10% עד 20% מהציבור החרדי, כמו שהגברת רות אלמליח יודעת, וכבר כתבה מכתב, ופנתה לשר אפי פרץ כדי לקדם את זה, שום דבר לא זז כבר שבועיים, וכולם במבוכה.

עומר ינקלביץ': כיוון שיש מעל 650 בתי ספר שחפצים והושקע כבר סכום אדיר, וכפי שאני מבינה חסרים רק שלושה מיליון, אולי פשוט לקחת חלק מהסכום שהוקצה לטבלטים - הרי הטבלטים בציבור החרדי בסוף לא התקבלו, כי הרבנים לא התירו להשתמש בטבלטים.

עומר ינקלביץ': אולי פשוט באמת לקחת חלק מזה, מהתקציב הזה לדבר הזה למי שכן רוצה וחפץ.

עומר ינקלביץ': יש תקציב שלא משתמשים בו.

עומר ינקלביץ': זה אליך.

יהודה משה: מהבחינה הזאת, ישנו מענה גם לבתי הספר של החמ"ד, שזה כולל גם חלק חרדי, זה כולל את חב"ד.

יהודה משה: יש 120 בתי ספר שנוגעים אלינו מידית.

יהודה משה: זה מעבר למה שקיים בחמ"ד.

יהודה משה: ושוב, תוך כדי שנעבוד על הדבר הזה במתקפה הזאת שיש לנו היום, אנחנו הולכים לתת מענה לעתיד של קליקר שיהיה טוב לכל הציבור החרדי.

יהודה משה: אני יודע טוב מאוד מהמשפחה שלי, שאפילו בני ישיבות בתקופות מסוימות כמו בבין-הזמנים בקיץ, יושבים עם דברים כאלה, כי זה לא אינטרנט, זה דבר שכבר מוכשר ומותר, ונשמח לשבת עם הרב סורוצקין ועם הרב ביטון על הדבר הזה בהמשך.

יהודה משה: בגדול, אין לי יותר מה לומר.

ניצן הורוביץ: יישר כוח, אני חושב שאתם עושים עבודה יפה.

ניצן הורוביץ: אני מקווה שזה התקדם.

ניצן הורוביץ: תשמע, שלא נצטרך.

ניצן הורוביץ: שייגמר הקורונה ולא נצטרך, אבל נראה לי שהמערכת הזאת תוכל לספק פתרונות להרבה מצבים גם בהמשך, גם אם לא תהיה מגפה כזאת.

חיים שושן: מלה אחרונה, בעצם זה מתקשר למה שאתה אמרת.

חיים שושן: המרכבה היא לא רק לימי הקורונה.

חיים שושן: אנחנו השתדרגנו, והצלחנו לייצר כלים עוד יותר אינטראקטיביים ללמידה מרחוק.

חיים שושן: אבל מרכבה יכולה להשתלב ב-120 בתי ספר גם בלי קורונה.

חיים שושן: אם רוצים ומעוניינים וזה חלק מהקידמה של למידה טכנולוגית פדגוגית, שרות מובילה יחד עם יהונתן עוזרי המפקח על כל הנושא הטכנולוגי, אנחנו שם.

חיים שושן: זה גם אחרי הקורונה, ואותו דבר גם בחמ"ד.

חיים שושן: הם רוצים להתקדם בדבר הזה.

חיים שושן: אנחנו היום יודעים לתת את המענה על מקצועות קודש בצורה טכנולוגית גם לחמ"ד אחרי קורונה וגם למחוז החרדי, ואני רוצה להמשיך לקדם את הדבר הזה.

ניצן הורוביץ: יפה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לכם.

ניצן הורוביץ: לסיכום.

ניצן הורוביץ: אני רוצה רק לסיכום.

ניצן הורוביץ: נמצאים פה נציגי משרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: אפרת אפללו, בעצם עד עכשיו לא עירבנו אתכם בדיון.

ניצן הורוביץ: אנחנו שומעים כאן מכל המוסדות על שיעורי הגעה נמוכים בגלל חשש של ההורים מהדבקה וכו', זה דיי מאפיין את כל המגזרים.

ניצן הורוביץ: תוכלי אולי להרחיב כאן.

ניצן הורוביץ: יש לחשש הזה בסיס?

ניצן הורוביץ: מה עושים כדי להתמודד איתו?

ניצן הורוביץ: לאן כל זה הולך מהזווית שלכם.

אפרת אפללו: חשוב לי להגיד בתור מנהלת המחלקה לחינוך וקידום בריאות, שאנחנו עוסקים בו בהרבה מאוד בעבודה שקשורה להנגשת המידע והסברה.

אפרת אפללו: בדיוק כמו שהייתה הרבה מאוד עבודה למשרד הבריאות על הסברה לכל המגזרים שחשוב להמשיך להגיע לבתי חולים ואפשר להגיע, ולא צריך לחשוש.

אפרת אפללו: זאת אומרת, אם בן אדם לא מרגיש טוב, אל תחשוש, תגיע לבדיקה, בגלל שכל המערך ערוך לכך שהטיפול בחולי קורונה נמצא במקום מסוים והכול בצורה ערוכה.

אפרת אפללו: כנ"ל לגבי עבודה במשרד החינוך.

אפרת אפללו: זו בדיוק הסיבה שאנחנו, כל הצוות במשרד הבריאות עובדים בצורה מאוד צמודה ומשרד החינוך על - - - עוברים איתם ממש נקודה, נקודה, בודקים כל דבר, על מנת שאנחנו נוכל לייצר איזושהי מסגרת בטוחה ובריאה לילדים.

אפרת אפללו: מישהו ציין פה ששיטת הקפסולות לטעמו היא לא נכונה, וזו הדרך שלנו להבטיח שבעצם הילדים יעבדו בקבוצות קבועות, שלא יהיה איזשהו חשש, שלא תהיה איזושהי התפרצות המונית, ועבודה בקפסולות מאפשרת לנו שליטה, מאפשרת לנו פיקוח ובקרה.

אפרת אפללו: בעצם, לסיכום דבריי, יש פה שני דברים.

אפרת אפללו: אחד – הסברה והנגשה, זה משהו של משרד החינוך, של העבודה של כל המגזרים איך להעביר את המסר בצורה נכונה, כמו שאנחנו עושים בעבודה מול הקהילות השונות בהסברה בהגעה לבדיקות בבתי החולים.

ניצן הורוביץ: כאן הדיון הוא ספציפית לגבי החברה החרדית, ששם הייתה הדבקה יותר גבוהה.

ניצן הורוביץ: יש חשש שאני יכול להבין אותו - לשלוח את הילדים ללימודים בגלל העניין הזה, ושם האחוזים נמוכים של מי שמגיע.

ניצן הורוביץ: השאלה היא איך מתמודדים עם החשש הזה שהוא בעיקר של ההורים מהמחלה?

אפרת אפללו: זה משהו שהוא רוחבי.

אפרת אפללו: זאת אומרת, החשש הוא לא רק במגזר הזה.

אפרת אפללו: אני מבינה נכון שכאשר הייתה הדבקה גבוהה במקומות מסוימים - אבל באמת חשוב להבהיר, שאנחנו עובדים לפי מסמך הנחיות חזרה לשגרה מדורגת באופן רוחבי, שבו גם כן מצוין כל הנושא של מסכות, כללי היגיינה וריחוק חברתי, שזה נכון לכלל המגזרים.

אפרת אפללו: אני מבינה את החששות, בגלל זה אני מכניסה פה גם את האלמנט של ההסברה – שחשוב שהצוות של משרד החינוך ימשיך לעבוד אתנו על המתווים, ולהעביר את המסר בצורה נכונה.

אפרת אפללו: זאת הדרך.

אפרת אפללו: אין מה לחשוש, כל עוד אתם עומדים בהנחיות של ריחוק חברתי, עטיית מסכה לפי הצווים, על-פי הנחיות, לפי הוראות המנהל, ושמירה על היגיינה - דיוק של הפרטים הכי קטנים.

אפרת אפללו: כל גננת שעוברת מבצעת מעברים, או מטפלת שעוברת שהיא מבצעת מעברים בין קבוצות, חייבת לשמור על היגיינה ולהקפיד על העניין של המסכות, על העניין של שמירה באוכל, במשחקים, חיטוי כל הצעצועים וכו'.

אפרת אפללו: יש מערכת כללים מאוד ברורים, המתווה מאוד מפורט, אני מעריכה שראית אותו עם התייחסות לכל פרט.

אפרת אפללו: ולכן, אני אומרת פה לכם ולצוות, וגם עם מי שאני עובדת במשרד החינוך וגם מי שלא.

אפרת אפללו: אנחנו צריכים להעביר מסר שאין מה לחששו.

אפרת אפללו: זאת אומרת, שמשרד הבריאות ומשרד החינוך עם המנכ"לים בראשה, עושים הכול כדי לשמור על בריאות הילדים, ובריאות העובדים כמובן.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לך.

ניצן הורוביץ: תודה לכל הדוברים.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לסכם את הדיון.

ניצן הורוביץ: התחלנו בעדכון לגבי גני ילדים.

ניצן הורוביץ: רשמנו לפנינו את הודעת המשרד, שעושה את המרב להחזרת הילדים, בגלל ההוראות של משרד הבריאות – אגב, אני לא אוהב את המלה קפסולה – קבוצה, היא יכולה להכיל עד 18 ילדים.

ניצן הורוביץ: הגן חולק לשתי קבוצות, כל קבוצה לומדת שלושה ימים.

ניצן הורוביץ: המשרד דרוך לחזרה, לפעולה מלאה.

ניצן הורוביץ: אם יהיו הוראות חדשות ממשרד הבריאות, עדיין, בינתיים אין.

יבגני סובה: הבטיחו שיתפרסמו הנחיות לגבי תשלום, כי רק אתמול סיכמו.

יבגני סובה: היה רק סיכום מאתמול, אז אנחנו צריכים לעקוב שהם כן - - -

ניצן הורוביץ: יש הנחיה להחזיר להורים תשלום עבור שירותים שלא ניתנו.

יבגני סובה: לא, גם שלא יניחו את זה.

יבגני סובה: שלא נשאיר את ההורים מול המשרד.

יבגני סובה: אלא שיפרסמו בימים הקרובים את ההנחיות הברורות לגבי תשלומים, וההחזר של אותם תשלומים עבור חודשים מרץ, אפריל, ואפילו חלק ממאי, כי ההורים מאוד מבולבלים.

יבגני סובה: זה מאוד חשוב שהם יכניסו את זה בצורה מסודרת.

ניצן הורוביץ: יהודית, בסיכום יש לפרסם הוראה ברורה לגבי החזרת התשלומים.

ניצן הורוביץ: בגנים אין הזנה, אבל הבנו שהיא תינתן בצהרונים בצורת חמגשיות – נראה איך זה יעבוד.

ניצן הורוביץ: שמענו את רשת "אל המעיין", החזירו את הלימודים על-פי ההוראות.

ניצן הורוביץ: עדיין לומדים קצת יותר משליש, ההורים חוששים - כך גם שמענו ברשתות אחרות.

ניצן הורוביץ: גני הילדים נפתחו אתמול – 20% פחות או יותר.

ניצן הורוביץ: אנחנו רואים שיש עלייה הדרגתית בהשתתפות בלימודים, אבל היא איטית, אני מקווה שזה יהיה יותר מהיר, אם יהיה פחות חשש.

ניצן הורוביץ: הבנו כאן בנושא הפלאפונים לצורך הלימוד מרחוק של החינוך החרדי - הוקצו 35 אלף, אבל הם לא חולקו, צריך לחלק.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת ינקלביץ', גם אמרת כאן שלא ניתנו הקלות בבגרות.

עומר ינקלביץ': נכון.

עומר ינקלביץ': בבגרות בלשון ובבגרויות נוספות - - -

ניצן הורוביץ: זה לא ראוי.

רות אלמליח: אני חייבת להגיב על זה, זה לא נכון.

עומר ינקלביץ': אתם אומרים שמראש כמות החומר שלהם היא נמוכה יותר.

רות אלמליח: אני רוצה לומר שהבחינה בעברית זה - - - שנבנית במכון סולד.

רות אלמליח: ד"ר מירי שליסל, יו"ר המזכירות הפדגוגית והצוות ישבו על זה, נתנו הקלות מרחיקות לכת.

רות אלמליח: נכון לרגע זה, אני לא יודעת מאיפה הגיעה אליכם התלונה, אבל ממה שנראה בשטח ובקשר עם המורים – אז המורים מרוצים ומתארגנים.

רות אלמליח: אני מאוד מבינה גם את החרדה של המורים בעוד תוספת של תלמידים וכו'.

רות אלמליח: אבל הנושא הזה נבדק, והיו להם הקלות על הקלות.

רות אלמליח: זאת אומרת, השלב הזה זה רק להראות את המבחן.

רות אלמליח: זה מבחן חיצוני בכל זאת.

רות אלמליח: היו הקלות על הקלות, ואני מקווה שהתלמידים יצליחו.

רות אלמליח: אני מאמינה גם שהם יצליחו, ואנחנו נבדוק את זה אחר-כך.

עומר ינקלביץ': תבדקו, ותענו תשובה ליושב-ראש.

אליעזר סורוצקין: ברשותכם, כבוד היושב-ראש, אני חייב ללכת לישיבה.

אליעזר סורוצקין: קודם כל תודה על הישיבה.

אליעזר סורוצקין: אני עדיין מחכה לראות איפה ה-35 אלף פלאפונים האלה.

אליעזר סורוצקין: עוד מעט כבר יהיה טוב לחופש הגדול.

אליעזר סורוצקין: הקורונה נגמרת, והפלאפונים עוד לא הגיעו.

אליעזר סורוצקין: תעודדו את זה.

אליעזר סורוצקין: הזמן נגמר ואין פלאפונים.

ניצן הורוביץ: אתה צודק לגמרי.

ניצן הורוביץ: אגב, אני שמחתי לשמוע על השיטה אצלכם של השילוב בין הלימוד מרחוק ללימוד בכיתה, שהילדים שנשארו בבית, הם משולבים כפי שהסברת - 20 דקות ראשונות על-ידי המורה, אחר-כך, שאלות בסוף, זה נראה משהו שאפשר ליישם גם במקומות אחרים, כי כאמור, גם במקומות אחרים יש הרבה ילדים בבית, ובמקביל, לומדים גם כיתה, אז זה קצת יוצר קושי, וזה אולי דרך להתמודד עם העניין הזה.

ניצן הורוביץ: אנחנו גם עסקנו פה בנושא תשלומי הורים שמשולמים עבור הארכת יום הלימודים שאין הארכה, ולמרות זאת, הם נדרשים לשלם.

ניצן הורוביץ: פה יש נקודה לא פתורה בנושא הזה.

ניצן הורוביץ: בנושא הרשתות, הפלאפונים - צריך להדגיש שיש מגעים לגבי הגדלת הזמינות והשימוש ברשתות התקשורת לטובת הלמידה המקוונת, אבל אין בעצם עדיין התקדמות תכל'ס בעניין הזה.

ניצן הורוביץ: גם לגבי הנסיעות, יש סיכום, אבל עדיין יש בלגאן בנושא הנסיעות, ואת זה צריך לפתור.

ניצן הורוביץ: אני מבין שככל שעוברים הימים, אז זה משתפר, כך זה תמיד, אבל פה זה קושי גדול, כי אני מקבל יותר מדיי תלונות בדברים האלה, וזה לא צריך להיות בצורה כזאת.

ניצן הורוביץ: יש הרבה ילדים שפשוט נשארים בבית כי אין הסעה - זה דבר שלא יכול להתקבל.

ניצן הורוביץ: שוב, שמענו לסיום על מיזם מרכבה - מיזם חיובי, אבל אין עדיין יישום ראוי שלו.

ניצן הורוביץ: יש עדיין סכום קטן שחסר.

ניצן הורוביץ: אני חושב שצריך להתקדם עם העניין הזה.

ניצן הורוביץ: שוב, אני אומר, כל הדברים שאנחנו מדברים כאן בוועדה, בחודש האחרון בכלל, הם דברים שגם יצטרכו לבוא לידי ביטוי אחרי שתיגמר הקורונה.

ניצן הורוביץ: אלה כלים ואמצעים ופעולות שנצטרך אותם גם לאחר מכן.

ניצן הורוביץ: ולכן, כדאי ללמוד מהלקחים וממה שקורה עכשיו, כדי ליישם גם בהמשך.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לכולם.

ניצן הורוביץ: יום טוב.

ניצן הורוביץ: הישיבה נעולה.