ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 44, 2020-05-04 12:15

עודד פורר: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר היום: המשבר הכלכלי הפוקד את החברה הערבית והמצוקה של הרשויות הערביות בשל התפשטות נגיף הקורונה, בקשה לדיון דחוף שהוגשה גם על ידי חבר הכנסת אחמד טיבי.

עודד פורר: תהיה ראשון הדוברים.

אחמד טיבי: אני מחכה למודר יונס, יושב-ראש פורום הרשויות המקומיות הערביות.

עודד פורר: אני עושה הפסקה של דקה.

עודד פורר: אני מחדש את הישיבה.

עודד פורר: רשות הדיבור לחבר הכנסת טיבי, ואחריו אתן למודר יונס ואז יהיה סבב של חברי הכנסת.

עודד פורר: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, המשבר היה צפוי, המשבר ברשויות הערביות.

אחמד טיבי: אנחנו העלינו כאן בוועדה את העניין של שיפוי ארנונה לעסקים בכלל הארץ, שהסתכם ב-2.8 מיליארד שקלים, שמתוכם מגיעים לישובים הערביים 48 מיליון שקלים בערך.

אחמד טיבי: זה לעג לרש.

אחמד טיבי: למה יש כל כך מעט כסף לרשויות הערביות מארנונה לעסקים?

אחמד טיבי: כי אין אזורי תעשייה, אין עסקים, אין מסחר שמניב ארנונה לרשויות.

אחמד טיבי: לכן גם זורקים את הרשויות הערביות לים וגם אומרים להן: אל תירקבו.

אחמד טיבי: לכן ביקשנו להתחשב בבקשה של שיפוי ארנונה למגורים לכל מי שיש לו ארנונה למגורים.

אחמד טיבי: זה לא רק הרשויות הערביות אלא כל מי שנמצא באשכול 1, 2, 3 יש לו בעיקר רק ארנונה למגורים.

אחמד טיבי: לכן רשות כמו בני ברק מקבלת 12 מיליון שקל בשיפוי ארנונה לעסקים ואילו שאר הישובים הערביים כולם ביחד מקבלים 43 מיליון שקל.

אחמד טיבי: הרשויות זעקו ואנחנו ברשימה המשותפת עומדים לצידן, כי זה בעצם עומדים לצידנו.

אחמד טיבי: אנחנו מבקשים שהממשלה, משרד האוצר במקרה זה, תפצה את הרשויות הערביות בשיפוי בארנונה למגורים.

אחמד טיבי: לפני כמה דקות, אדוני היושב-ראש, שוחח איתי שר האוצר משה כחלון.

אחמד טיבי: שוחחנו עם משה כחלון בשיחת ועידה: גם מודר יונס, גם חיים ביבס וגם אני.

אחמד טיבי: הוא גילה הבנה.

אחמד טיבי: לאחר מכן שוחחנו עם אריאל יוצר ולאחר מכן היו מגעים ישירים בין מודר יונס ועלאא גנטוס עם אריאל יוצר.

אחמד טיבי: אתמול הייתה ישיבה בזום בנושא הזה.

אחמד טיבי: נשמח לקבל עדכונים, גם מכם אבל בעיקר ממר מרדכי כהן, ששוחחנו איתו והוא מגלה אמפתיה לדרישה.

אחמד טיבי: יש גם את הנושא של 150 מיליון שקל שתמיד מדברים עליהם במענקי איזון, זה נושא שגם צריך לבוא לידי ביטוי.

אחמד טיבי: אנחנו נעלה נושאים נוספים בהמשך הישיבה, כמו המענקים וההלוואות שמטופלים באופן לא שקוף: כמה ערבים מגישים?

אחמד טיבי: כמה בקשות של ערבים מאושרות?

אחמד טיבי: הרושם הוא שמעט של המעט של המעט.

אחמד טיבי: תבענו מיון גיאוגרפי, אם לא שמי, וגם את זה לא קיבלנו.

אחמד טיבי: כך שמכל הבחינות יש סטרנגולציה, מחנק, חניקה של הישובים הערביים במשבר הקורונה.

אחמד טיבי: זה המקום ולכן דרשנו, חברי אוסאמה סעדי ואני, לקיים את הדיון הזה בשם הרשימה המשותפת, בתיאום עם מודר יונס וחבריו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: מר מודר יונס, בבקשה.

מודר יונס: שלום לכם.

מודר יונס: תודה אדוני היושב-ראש.

מודר יונס: אני מניח שמה שקרה לחבריי ברשויות המקומיות הערביות, הדרוזיות והצ'רקסיות - - -

אחמד טיבי: מודר יונס, בבקשה.

מודר יונס: אני מניח שאנחנו נחזור על אותן טענות כי הצרות שלנו הן בדיוק הצרות של כולם.

אחמד טיבי: אני רוצה להגיד הערה לא דיפלומטית.

אחמד טיבי: אני וחבריי השתתפנו בישיבה על המועצות הדרוזיות ואני מצר על כך שחברי הכנסת הדרוזים עזבו את הישיבה כאשר מתקיימת ישיבה על הרשויות הערביות.

אחמד טיבי: זה לא במקום.

מודר יונס: אולי עוד יבואו.

אחמד טיבי: אני קורא להם לבוא לישיבה.

אחמד טיבי: זה לא לעניין.

אחמד טיבי: אני לא מבין למה הם עזבו.

קריאה: חמד עמאר אמר שהוא יחזור.

אחמד טיבי: אני קורא להם עכשיו שיחזרו לדיון.

אחמד טיבי: הנוכחות שלהם חשובה.

ג'אבר עסאקלה: אני מייצג אותם.

אחמד טיבי: אתה מייצג אותי.

אחמד טיבי: בבקשה.

מודר יונס: רק לסבר את האוזן: רשויות מקומיות ערביות הן רשויות חלשות מבחינה כספית, כולן נתמכות ממענקי האיזון שנותנת המדינה וממענקים אחרים, ושאר ההכנסות שלהן הן מארנונה למגורים, זו ההכנסה של הרשויות המקומיות הערביות.

מודר יונס: הרשויות המקומיות הערביות לאורך שנים רבות הופלו לרעה בשני כיוונים.

מודר יונס: הכיוון הראשון, שבעצם לא הייתה להן כל הכנסה מעסקים.

מודר יונס: כולנו מבינים שכאשר מדברים על הכנסה מעסקים סכום הארנונה הרבה יותר גבוה מהכנסה ממגורים, ולכן ההכנסה שלהן הייתה מועטה ביותר.

מודר יונס: זה לא קיים – אין לישובים מרכזי מסחר.

מודר יונס: כל מרכזי המסחר המשותפים שאנחנו יודעים עליהם שאמורים היו לתת מענה לאותם ישובים ונבנו על אדמות של ישובים כאלה, הם בעצם לא קיימים ולא מקבלים מהם כמעט כלום.

מודר יונס: האפליה השנייה, בעצם רק כאשר רצו לתת את הפיצוי ודיברו על מענק איזון ומצאו את הנוסחה והלכו לבית המשפט העליון והייתה נוסחת גדיש, היישום של הנוסחה הזאת בעצם נעשה באופן מעוות.

מודר יונס: שוב אפליה של החברה הערבית.

מודר יונס: ההערכה הגסה שלנו הייתה: לא פחות מ-500 מיליון שקל שנתי ההפסד של הרשויות המקומיות הערביות, שהן, החלשות, מימנו את היותר חזקות מהן.

מודר יונס: משרד הפנים אמר שאנחנו צודקים.

מודר יונס: הקים ועדה, התחיל ביישום המסקנות שלה, עשה את השלב הראשון, אולם נתקענו עם השלב השני.

מודר יונס: כאשר שאלנו לאן אנחנו הולכים דיברו על 150 מיליון שקל שנמצאים בצד ואמורים לתת אותם כתיקון במסגרת התיקון של נוסחת גדיש לרשויות המקומיות הערביות.

מודר יונס: עכשיו בדיוק שמעתי, כאשר הייתי בחדר השני, את חברי חיים ביבס אומר:

מודר יונס: אנחנו נלחמים על ה-150 מיליון שקל, שחלק הארי, כ-45% ילכו לרשויות המקומיות הערביות.

מודר יונס: כלומר כל הכסף שהיה אמור להיות, שמובטח על ידי משרד הפנים שיהיה לרשויות המקומיות הערביות כמסגרת התיקון על פי נוסחת גדיש, התוצאה שלו, היום את הכסף המובטח רוצים לחלק בצורה אחרת.

מודר יונס: זה מכניס אותנו למקום אחר.

מודר יונס: הופלינו לרעה כאשר אין מרכזים מסחריים, כאשר אין עסקים.

מודר יונס: באה המדינה ופטרה.

מודר יונס: מה עכשיו הטענות של משרד האוצר ומשרד הפנים?

מודר יונס: הכסף שנתנו, 2.82 מיליארד שקל – אתם צריכים להבין: זה לא ניתן לרשויות המקומיות אלא זה החלטת המדינה שאמרה דבר כזה: היות ואנחנו רוצים לתמוך בעסקים אנחנו נותנים פטור לעסקים בתשלום ארנונה.

מודר יונס: כמה נותנים להם?

מודר יונס: במשך שלושה חודשים לא לשלם ארנונה.

מודר יונס: בא מרכז השלטון המקומי ואמר: הרשויות המקומיות לא יכולות לעמוד בזה.

מודר יונס: אז מה עושים?

מודר יונס: רוצים פיצוי.

מודר יונס: נלחם מרכז השלטון המקומי על העניין הזה והשיג פיצוי של 2.82 מיליארד שקל.

מודר יונס: שאלו: עכשיו איך אנחנו מחלקים?

מודר יונס: זה יהיה פיצוי עבור הפסד ארנונת עסקים.

מודר יונס: מה קורה היום?

מודר יונס: נתגלתה האמת.

מודר יונס: במשך שנים זעקנו ואמרנו שאנחנו מופלים לרעה, והתוצאה הייתה שאנחנו כן מקבלים פיצוי.

מודר יונס: מה הפיצוי שאנחנו מקבלים?

מודר יונס: 47 מיליון שקל.

קריאה: זה פשוט לא נכון, חברים.

קריאה: גם לא הוגן להגיד את זה.

מודר יונס: אם אני טועה במספרים אני יכול לתקן.

מודר יונס: זה מכותב.

מודר יונס: אנחנו יכולים לבדוק את זה.

אחמד טיבי: הוא ישלים את דבריו ואתן לך זכות דיבור אחר כך.

מודר יונס: בסך הכול הכסף שנתקבל מסכום של 2.82 מיליארד שקל הוא 47 מיליון שקל.

מודר יונס: מה הטענה של רשויות מקומיות חזקות?

מודר יונס: אנחנו מימנו 140 מיליון שקל.

מודר יונס: אוקיי, קיבלת פיצוי עבור מגדלי עזריאלי, קיבלת פיצוי עבור מפעלי ים המלח, קיבלת פיצוי בכל מקום, החסירו לך כמה גרושים אבל אתה יכול להתקיים.

מודר יונס: העשיר לא רק ממשיך להתקיים אלא הוא ממשיך להיות עשיר.

מודר יונס: ומה קרה עם החלש?

מודר יונס: לא קיבל כלום.

מודר יונס: למה?

מודר יונס: כי אין לו שום פיצוי.

מודר יונס: מה הפיצוי שלו?

מודר יונס: הוא אמור לקבל עכשיו מה?

מודר יונס: לקבל ארנונה למגורים.

מודר יונס: מי משלם?

מודר יונס: אף אחד לא משלם.

מודר יונס: מי יכול לשלם?

מודר יונס: אף אחד לא יכול לשלם.

מודר יונס: היינו באבטלה של 13%, היום אנחנו באבטלה שנסקה מעל 40%, זה המצב שלנו.

מודר יונס: מי מצפה מאיתנו שנוכל לשכנע את התושב שלנו שעכשיו יכול לבוא ולשלם ארנונה?

מודר יונס: אני מנסה לדמיין: אנשים שנמצאים באבטלה, אנשים שכולם קרסו ובמצב הזה אומרים להם לשלם ארנונה.

מודר יונס: הם לא ישלמו ארנונה.

מודר יונס: מה אומר לי משרד האוצר, מה אומר לי משרד הפנים?

מודר יונס: אם אנחנו נפצה אותך עכשיו על ארנונה במגורים, כביכול אתה מעודד את האנשים לא לשלם ארנונה למגורים ואנחנו לא רוצים לעשות את זה כי לא ניתן פטור עבור ארנונה למגורים.

מודר יונס: אני אומר דבר אחד, ואני רוצה לסכם בנקודה הזו: מי שעומד בחזית של הארנונה זה הרשויות המקומיות.

מודר יונס: מי שעומד בחזית הארנונה בחברה הערבית בראש ובראשונה זה הרשויות המקומיות.

מודר יונס: הרבה אנשים עובדים בזה: חברי כנסת, המדינה, אבל מי שבאמת החזיק את החברה הערבית שלא התפשטה בה המחלה זה הרשויות המקומיות הערביות.

מודר יונס: יום-יום הם עובדים קשה, שעות על גבי שעות.

מודר יונס: הם הוכיחו את עצמם והם עושים את זה.

מודר יונס: היום הם נמצאים במצב שאין להם כסף.

מודר יונס: מה אמרו להם?

מודר יונס: הקדימו להם מענק איזון של חודש יוני, מחציתו, נתנו להם קצת אוויר לנשימה, תזרים מזומנים כלשהו.

מודר יונס: תגידו לי, אני כראש מועצה כשמביאים לי את הכסף ואני יושב מול הגזבר שלי ואני צריך להחליט החלטה, אני רוצה להוציא היום כסף עבור הסברה בעניין הקורונה.

מודר יונס: אני יכול להוציא 10,000 שקל או 5,000 שקל או 3,000 שקל.

מודר יונס: ביד יש לי 10,000 שקל, אני לא רוצה להטעות אתכם, זה כסף ביד אבל זה לא כסף שלי, זה כסף שהקדימו לי ממענק האיזון, שאני צריך להחזיר אותו בחודש יוני.

מודר יונס: אם לא ימצאו את הפתרון ויתנו לי אותו ככסף תוספתי התוצאה היא שאני צריך להחזיר אותו ביוני.

מודר יונס: אם אני לא קורס היום כי הלוו לי את הכסף אני אקרוס ביוני.

מודר יונס: אם אנחנו מדברים על מחלה שתלווה אותי לא רק היום אלא גם מחר ומוחרתיים, אני אקרוס אז.

מודר יונס: על מה אנחנו מדברים?

מודר יונס: רק לסבר את האוזן: רשויות מקומיות ערביות הן המעסיק הכי רציני בחברה הערבית.

מודר יונס: עוד מעט לא נוכל לשלם משכורות.

מודר יונס: אני לא רוצה להגיע בעוד חודש–חודשיים ואז להתחיל לטפל בבעיה.

מודר יונס: אמרנו למשרד האוצר, אמרנו גם למשרד הפנים: אתם יודעים מה יקרה, הכתובת היא על הקיר, כל אחד מכם יודע שזה מה שיקרה.

מודר יונס: מר ניר ברקת, אתה מכיר איך זה הולך.

מודר יונס: מה יקרה?

מודר יונס: גם אם אנשים ישלמו ארנונה למגורים, מה יעשו?

מודר יונס: זה אדם שיצא ממעגל העבודה, שנכנס לאבטלה.

מודר יונס: מחר הוא יגיש לי בקשה להנחה, ואני אתן לו כי אני מוכרח לתת לו, כי ההכנסה שלו השתנתה, אחוז ההנחה יגדל.

מודר יונס: רק הדבר הזה, על פי הערכה גסה שלנו – מוכיחים את זה בקלי קלות – אנחנו מדברים על 30%.

מודר יונס: 30%, הביטוי שלהם בארנונה שלנו, עשינו חשבון ברשויות המקומיות, הוא מינימום 70 מיליון שקל.

מודר יונס: עוד לא דיברנו על אותו אדם שיבוא בחודש יוני או בחודש ספטמבר, אם ירצה לשלם והוא יוכל לשלם, והוא יפרוס את התשלומים בשנת 2021.

מודר יונס: יגידו לי איך אסגור את התקציב שלי, יגידו איך אני יכול להתנהל.

מודר יונס: אני לא מדבר רק על תזרים מזומנים היום, אני מדבר על תקציב שאיתו אני צריך להתנהל.

מודר יונס: אני מדבר על מצב שאני רוצה להחליט החלטות קשות מה להוציא בכל דבר.

מודר יונס: תגיעו לערערה וניתן לכם דוגמה, תשאלו את סלים סליבי במג'ד אל כרום, תשאלו את סלאמה אלאטרש בקסום, תשאלו את כולם.

מודר יונס: תראו ערימות אשפה שממש עולות על גדותיהן ואני לא יכול לעמוד בזה.

מודר יונס: למה?

מודר יונס: כי יש לי הסכם שאני צריך לפנות שלוש פעמים בשבוע והיום אני רוצה להגדיל את המכסה כי אין ברירה.

מודר יונס: כל התושבים שלי נמצאים בתוך הבית, לא יוצאים.

מודר יונס: כולם רוצים לעשות גיזום, כולם מסדרים, את כל האלטע זאכן הוציאו בתוך הכפרים.

מודר יונס: מה לעשות, יושבים שם.

מודר יונס: ולאן אני הולך עם זה?

מודר יונס: אני לא יכול לפנות.

מודר יונס: אני לא יכול אפילו, תחשבו דבר אחד, להגדיל 25 כי עדיין המשרדים לא אישרו לנו לקיים ישיבות מועצה אפילו, אפילו זום לא אישרו לנו לעשות.

מודר יונס: אנחנו קורסים מיום ליום, מיום ליום.

מודר יונס: אנחנו יודעים מה יקרה מחר.

מודר יונס: אנחנו לא רוצים להגיע למחר.

מודר יונס: פנינו, כתבנו, דיברנו עם משרד הפנים, דיברנו עם השר אריה דרעי, דיברנו עם מנכ"ל משרד הפנים, דיברנו עם משרד האוצר, דיברנו עם השר כחלון, שלחנו מכתב למשרד ראש הממשלה, לא אחד ולא שניים, והתוצאה היא שלא קיבלנו כלום.

מודר יונס: אתמול התבשרנו שעכשיו מקימים ועדה, בוחנים את כל הנושא.

מודר יונס: חבר'ה, אנחנו לא מדברים על הפסד ארנונה ממגורים.

מודר יונס: זה סימפטום.

מודר יונס: אנחנו מדברים על כך שרשויות מקומיות היום, בעוד חודש, בעוד חודשיים, בעוד ארבעה חודשים, אנחנו יודעים שהן יקרסו.

מודר יונס: אל תיתנו להן לקרוס.

מודר יונס: אפשר לעשות את זה כסף תוספתי.

מודר יונס: עשו את זה במסגרת תוכנית 922.

מודר יונס: תוסיף את הכסף, אתה יודע כמה כסף.

מודר יונס: המדינה חילקה 80 מיליארד שקל, המדינה פיצתה את פוקס אתמול, היא יכולה לעשות את זה גם לרשויות המקומיות.

מודר יונס: לא צריך להמציא את הגלגל.

מודר יונס: הפתרון נמצא.

מודר יונס: מ-80 מיליארד שקל אני חושב שסכום של מאות מיליוני שקלים שמבקשות הרשויות המקומיות אפשר לתת.

מודר יונס: אני לא רוצה לעשות פופוליזם אבל באמת מתוך הלב אני רוצה לספר לכם.

מודר יונס: היום התקשרה אליי עיתונאית מעיתון הארץ, מירב ארלוזורוב, ושאלה אותי שאלה: אתה מרגיש שיש שינוי בתוך החברות?

מודר יונס: יש איזשהו שינוי בשיח בין החברה הערבית לחברה היהודית?

מודר יונס: דיברתי הרבה הרבה, אבל דמיינתי דבר אחד, ואני אומר דבר כזה: מה קורה אצלנו בסך הכול?

מודר יונס: דיברו על הרופאים שלנו בבתי החולים, על האחים שלנו בבתי החולים, דיברו על עובדי ניקיון, דיברו על מוכרים במרכולים, דיברו על מחלקי המזון, דיברו על עובדי בניין, דיברו על כולם.

מודר יונס: פתאום הפכנו לא שקופים, פתאום אנחנו קיימים, פתאום רואים אותנו.

מודר יונס: אבל אלה נמצאים בבית חולים ומטפלים בגלל דבר אחד: כי יודעים שמישהו שומר על הילדים שלהם ועל המשפחה בבית.

מודר יונס: מי שומר?

מודר יונס: ראשי רשויות מקומיות ערביות, הם עושים את השמירה.

מודר יונס: ברגע שהם לא יהיו אתם לא תראו את הרופאים, אתם לא תראו שם אף אחד.

מודר יונס: הרופאים לא יוכלו לצאת מן הבית כי ירצו לשמור על הילדים שלהם.

מודר יונס: בתי הספר שלנו לא נפתחו, בתי הספר שלנו נשארו סגורים פשוט כי אנחנו לא יכולים להגן ולשמור.

מודר יונס: בכל יום אנחנו מקבלים החלטות קשות.

מודר יונס: עוד מעט לא נוכל לקבל אף החלטה כי מדינת ישראל מתעלמת.

מודר יונס: היא התעלמה לאורך הרבה הרבה שנים.

מודר יונס: הגיע הזמן במצב של משבר הקורונה לצאת קצת מן הקופסה, לחשוב: אם אתם רוצים לשמור עלינו, לשמור על המדינה, לשמור על האוכלוסייה – זו הדרך.

מודר יונס: אתה לא צריך להגיע למחשבה על דבר אחד: כאשר תתפשט המחלה מחר בחברה הערבית, אני רוצה לראות את הבחור שנכנס לבית חולים וייכנס אליו הרופא היהודי ולא יחשוב אלף פעמים אם הוא רוצה לרפא אותו או לא, אולי הוא חולה בקורונה או לא.

מודר יונס: אני רוצה לראות אתכם שאתם מעזים לתת לרופא מחורה, שעכשיו יש לו יותר מ-100 חולים בשל התפשטות המחלה, שהוא כן ירפא אתכם.

מודר יונס: אני רוצה לראות אתכם מעזים שאיש מדיר אל אסד יעשה את זה, שאיש מעראבה יעשה את זה.

מודר יונס: אתם תתחילו לחשוב אלף פעמים.

מודר יונס: אתה רוצה לקנות במרכול ואתה לא יודע אם יש למוכר קורונה או לא, כי מודר יונס במועצה המקומית ערערה לא יכול לתת את השמירה שנתן במשך חודשיים.

מודר יונס: זה המצב, חבר'ה.

מודר יונס: לא פופוליזם.

מודר יונס: זאת האמת לאמיתה, שחור על גבי לבן.

מודר יונס: אם לא תתעשת המדינה, אם הם לא יתנו את המענה באופן מידי זה מה שיקרה.

מודר יונס: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה מודר יונס.

אחמד טיבי: אתן את רשות הדיבור לפקיד ממשלה, לאורח ולחבר כנסת לסירוגין.

אחמד טיבי: מרדכי כהן מנכ"ל משרד הפנים נמצא?

אחמד טיבי: בבקשה אדוני.

מרדכי כהן: תודה יושב-ראש הוועדה.

מרדכי כהן: אני רוצה להתחבר לדברים שאמר מודר יונס ולתאר לכם איך התנהלו הדברים בתחום הקורונה, וגם לגבי הסיפור של הארנונה למגורים.

מרדכי כהן: כשהתחיל האירוע הקשה הזה פנה חבר הכנסת טיבי לשר אריה דרעי, ביחד עם נציגים נוספים של הרשימה המשותפת אבל אני התנהלתי מול אחמד טיבי.

מרדכי כהן: הטענה הייתה פשוטה מאוד: חברים, שימו לב, יש פה מציאות שלא נראית לנו הגיונית.

מרדכי כהן: לא יכול להיות שיש מספר חולי קורונה כל כך מועט.

מרדכי כהן: כאשר זה יפגוש אותנו אנחנו נהיה בהתרסקות בחברה הערבית.

מרדכי כהן: מיד הייתה התגייסות מול כל הגורמים, הן הגדלה משמעותית של מספר הנבדקים, הן ייצור סגרים במקום שצריך, בשיתוף פעולה ובדיאלוג עם מודר יונס ועם ראשי הרשויות הערביים, בין אם זה דיר אל אסד או בענה, הן בשיתוף פעולה עם פיקוד העורף והמשטרה, והן בדרישה של חבר הכנסת טיבי מהשר דרעי שלא יכול להיות שאנחנו נכנסים לרמדאן למשך יותר מ-30 ימים ולא תהיה חבילת סיוע לרשויות המקומיות כי הם פשוט לא יוכלו להתנהל במצב כזה של סגר כאשר ציבור מובטל יושב בבית ואין אפשרות אפילו למשפחות הנזקקות האלה לרכוש מזון כדי להעביר את החג הזה.

מרדכי כהן: אני רוצה לתאר לכם מה התוצאה.

מרדכי כהן: עובדה שהלחץ הזה של טיבי ויתר חברי הכנסת – וזה נעשה בתיאום עם מודר יונס ועם חמ"ל שלם שהוקם בשפרעם, בתיאום ושיתוף פעולה עם מרכז השלטון המקומי – תראו את התוצאה.

מרדכי כהן: הועמד תקציב של 55 מיליון שקלים לטובת הרשויות הערביות להתמודדות עם הקורונה בתקופת הרמדאן, מה שלא ניתן לאף רשות אחרת, עד כדי חלוקה של שוברים של משרד הפנים ומשרד הרווחה, שוברים שבהם יכולות להשתמש אותן משפחות נזקקות.

מרדכי כהן: לא פרוצדורות, לא בירוקרטיה – שוברים שאיתם אפשר ללכת למכולת ולקנות את המזון למשפחה.

מרדכי כהן: בנוסף לזה היה תקציב של הסברה וסיוע וחיזוק הפיקוח העירוני ומוקדי 106 וציוד והתמגנות, מסכות וכולי, בסך, כפי שאמרתי, 55 מיליון שקל.

מרדכי כהן: אני לא יודע אם חבר הכנסת טיבי יאהב את מה שאני אומר, אבל הוא בעצמו כעס כאשר הוא ראה שכל המהלך הזה נעשה ורשויות מקומיות בחלקן לא הרימו את הכפפה ולא ניצלו את התקציב של השוברים.

מרדכי כהן: והפלא ופלא, אחרי לחץ קטן היום אנחנו בהיקף גדול של מימוש השוברים.

מרדכי כהן: אני אומר שוב, זה נעשה בתיאום עם כל הגופים: עם האוצר, עם מרכז השלטון המקומי וכולי.

מרדכי כהן: עכשיו לסיפור הארנונה ומענקי האיזון.

מרדכי כהן: אין בכלל חולק, אני אומר את זה חד-משמעית, שנת 2020 תסתיים עם זה שה-150 מיליון שקל יתווספו למענק איזון, נקודה.

מרדכי כהן: זה לא קשור עכשיו לשינויים שעשינו בנוסחה, מודר יונס, לא קשור לכלום.

מרדכי כהן: זה מכיוון שב-2019 זה היה 3.3 מיליון וזה מה שצריך להיות ב-2020, בוודאי לאור האתגרים הקשים.

מרדכי כהן: אומר יותר מזה: לא לחינם אפשרנו את המקדמות האלה לרשויות המקומיות, ואתה תשתמש ב-10,000 שקל או ב-100,000 שקל שנתת כדוגמה.

מרדכי כהן: אני אומר לך כמי שאחראי על זה: זה כסף שיש לך אותו, הוא לא מקדמה על הנייר.

מרדכי כהן: שנת 2020 תסתיים כאשר כל 150 מיליון השקל יינתנו וגם מענקי האיזון.

מרדכי כהן: אני לא סתם אומר את זה, כי אנחנו בדין ובדברים עם האוצר – ותיכף אם חיים ביבס ירצה הוא יתייחס לזה – ואין שום סיבה בעולם שזה לא יקרה כי זה פשוט פוגע בעיקר ברשויות החלשות.

מרדכי כהן: לכן יצרנו את המקדמות האלה.

מרדכי כהן: עכשיו לגבי הסיפור של ארנונה למגורים.

מרדכי כהן: תראו, פה זה קצת יותר מורכב.

מרדכי כהן: למה זה יותר מורכב?

מרדכי כהן: כי בעצם אנחנו לא רוצים לייצר מצב, חלילה – לא קשור בכלל לרשויות הערביות, אני מדבר עכשיו על כלל 257 הרשויות המקומיות – אנחנו לא רוצים בשום פנים ואופן לייצר איזה מצג שווא שאומר לרשויות המקומיות: חברים, תורידו את הרגל מהגז, אל תגבו ארנונה למגורים, איפשהו המדינה תפגוש אתכם במהלך השנה ותשפה אתכם.

מרדכי כהן: אלה היקפים מטורפים ואין שום סיבה שזה יקרה מכיוון שהרשויות המקומיות במהלך כל התקופה סיפקו שירותים והן צריכות את מקור ההכנסה.

מרדכי כהן: אנחנו כן מסכימים – ופה זה מתחבר לרשויות הערביות – שרשויות שיש להן תלות גבוהה מאוד במקורות ההכנסה שלהן מן המדינה, קרי: מענקי איזון וארנונה למגורים, וזה גם הרשויות הערביות, גם הדרוזיות וגם רשויות אחרות בחברה הכללית שהן רשויות מוחלשות, זה קבוצה קטנה מאוד, ברובה זה רשויות ערביות ודרוזיות אבל יש גם אחרות, זה קבוצה קטנה ומגודרת, אין פה חשיפת רוחב, לא צריך להיות חשש בקרב משרד האוצר, שצריך להעמיד את התקציב הזה בדיוק כפי שתואר קודם.

מרדכי כהן: בא נזקק חדש, זה לא גאווה גדולה להגיע ולבקש הנחה בארנונה, זה לא בדיוק הגאווה הגדולה ביותר, זה אומר שנכנסת למעגל של עוני.

מרדכי כהן: אבל אנחנו רוצים לאפשר לרשויות המקומיות באמת לתת את אותן הנחות לנזקקים החדשים, לצערנו הרב, שנכנסו לאותו מעגל של אבטלה ומצוקה, אבל לא לדרדר את הרשויות המקומיות אלא להעמיד שיפוי לרשויות המקומיות בגין ההנחות האלה.

מרדכי כהן: לכן הקמנו צוות ואתמול קיימנו ישיבה ארוכה מאוד, ביחד עם יושב-ראש איגוד הגזברים, ביחד עם הנציגים המקצועיים של מרכז השלטון המקומי, ביחד עם עלאא גנטוס מטעם פורום ראשי הרשויות הערביות, ביחס עם גזבר כסרא סמיע.

מרדכי כהן: כל המטרה הייתה לגבש את המתווה הזה, שמצד אחד ייתן מענה לרשויות המוחלשות בגין אותה ארנונה למגורים ואנחנו נגודר, ומצד שני לא ניצור איזו השלכת רוחב.

מרדכי כהן: אף אחד מאיתנו לא רוצה עכשיו לעזור לא לתל אביב ולא להרצליה, וחיים ביבס גם לא רוצה לסייע למכבים רעות ולהגיד: חברים, אני לא גובה ארנונה למגורים.

מרדכי כהן: הרצון היה להיות ממוקדים ברשויות המוחלשות ביותר.

מרדכי כהן: הסיכום היה שאנחנו נגבש מסמך כזה ונדון בקריטריונים כדי שיהיה אפשר לקדם מתווה כזה.

מרדכי כהן: אתם צריכים להבין, יש עוד שני מרכיבים שמפתיע אותי שלא התייחסתם אליהם.

מרדכי כהן: יש שלושה מרכיבים שנוגעים לרשויות הערביות ומטרידים אותן בצדק, והטענות של הרשויות הערביות מוצדקות מאוד.

מרדכי כהן: אחד הוא המענק המותנה – בעצם יש החלטת ממשלה שאומרת שאם רשויות מקומיות לא גובות X אחוז מן הארנונה הן לא מקבלות חלק ממענק האיזון.

מרדכי כהן: בשנה הזאת הסנקציה הזאת לא רלוונטית.

מרדכי כהן: ברור שבמהלך השנים אנחנו רוצים לעודד את הרשויות לגבות את מה שמגיע להן, אבל בשנה הזאת, כשיש קריסה, אי אפשר לדבר על המנגנון הזה.

מרדכי כהן: פה יש הסכמה של משרד האוצר, ואנחנו הולכים לעשות את זה, לתקן את מנגנון המענק המותנה בשנת 2020 כדי שהרשויות לא ייפגעו.

מרדכי כהן: דבר שני, לצערי הרב, אני אומר את זה בצער גדול, חלק גדול מן הרשויות בתוכניות הבראה הן אותן רשויות מוחלשות – ערביות, דרוזיות ואחרות.

מרדכי כהן: גם שם יש לנו בעיה כי רשויות לא יקבלו את שחרור הכספים מתוכניות ההבראה אם הן לא יעמדו ביעדי גבייה.

מרדכי כהן: גם זה כבר הוסכם ואנחנו הולכים לתקן את זה כדי שהרשויות לא ייפגעו.

מרדכי כהן: ומה שאמרתי על הארנונה למגורים.

מרדכי כהן: עכשיו נדרשת עבודה מאומצת מאוד של כמה ימים כדי שנוכל על תשתית עובדתית לנהל דיון עם משרד האוצר ולהביא את הבשורה הזאת, של סיוע לרשויות בגין הנחות בארנונה.

אחמד טיבי: אז הלו"ז שלך הוא כמה ימים?

מרדכי כהן: כן.

מרדכי כהן: זה מאוד תלוי בנו, בעבודה שלנו.

מרדכי כהן: לסעיף הזה כרגע אין מסגרת תקציבית.

מרדכי כהן: משרד האוצר לא מעמיד את אותה מסגרת תקציבית.

מרדכי כהן: אני חושב, ובצדק, היות ויש עכשיו עוד תקציב שהולך להיות מועמד לטובת הקורונה, ואנחנו בפורום של ועדת הכספים, צריך לוודא שיהיה מענה במסגרת התקציב החדש הזה לקורונה לטובת אותו אירוע שאנחנו מדברים עליו.

מרדכי כהן: אחרת, באמת רשויות חלשות יקרסו ולא יוכלו לספק שירותים ונחזור אחורה אחרי הישגים גדולים שהיו לנו ביחד עם חברי הכנסת ומרכז השלטון המקומי ופורום ראשי הרשויות הערביות.

מרדכי כהן: העברנו כבר את שלב א' של תיקון מענקי האיזון.

מרדכי כהן: ה-150 מיליון שקל זה לא בגלל זה.

מרדכי כהן: אנחנו מתעקשים להעביר את התיקון הנוסף לנוסחת מענק האיזון כדי להיטיב עם הרשויות המוחלשות, בלי שום קשר ל-150 מיליון שקל, וכולנו מכירים את תוכנית 922.

מרדכי כהן: אסור לרגע אחד להרפות מהלחץ וצריך לדרוש שיהיה המשך לתוכנית הזאת, 922-923, כי אני יכול להגיד לפחות בכל מה שקשור למשרד הפנים, שזה היה למעלה ממיליארד שקל, 1.3 מיליארד שקל, כל התקציב הגיע לרשויות המקומיות, הן לשוטף והן לפיתוח.

מרדכי כהן: זה קריטי להמשך התפקוד של הרשויות הערביות.

מרדכי כהן: אני חושב שהוכחנו בתקופה האחרונה שיתוף פעולה עם חבר הכנסת טיבי ויתר חברי הכנסת מן הרשימה המשותפת, עם משרד האוצר, עם פורום ראשי הרשויות הערביות ומודר יונס, עם מרכז השלטון המקומי.

מרדכי כהן: אסור להרפות ברגע הזה וצריך לקדם גם את הפתרון של שיפוי על ארנונה למגורים.

אחמד טיבי: תודה רבה מרדכי כהן.

אחמד טיבי: יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: אין ספק שזה נושא חשוב.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שנצליח להתקדם בו מעבר לדיונים ולהחלפת רעיונות.

יוסף ג'בארין: ההפגנה של עשרות ראשי הרשויות המקומיות הבוקר והנוכחות שלהם גם היום – הם פשוט במצוקה קשה מאוד, ונצטרך לתת לה מענה.

יוסף ג'בארין: אין ספק שהרשויות המקומיות הערביות נכנסו מלכתחילה למשבר הקורונה מעמדה כלכלית נחותה מאוד, אפליה היסטורית שדיברנו עליה רבות בדיונים בוועדת הכספים, גם לעניין נוסחת מענקי האיזון, גם לעניין היעדר מתחמי עסקים וארנונה מעסקים בתוך הישובים הערבים.

יוסף ג'בארין: גם כשהגענו לפתרונות של קרן הארנונה, אם אתם זוכרים, בינתיים לא רואים את הפירות והמצב ממשיך להיות קשה.

יוסף ג'בארין: דווקא כשהגענו לתקופת משבר הקורונה, הצפי היה שיהיה כאן מנגנון של סיוע לרשויות המוחלשות, לרשויות הערביות, שמלכתחילה הגיעו במצב קשה, שלא לדבר על התשתית הירודה, על שירותי בריאות שנמצאים במצב ירוד מאוד ולכן הם היו צריכים להתאמץ הרבה יותר אולי מרשויות אחרות כדי להתמודד עם המצב.

יוסף ג'בארין: מה הרשויות המקומיות הערביות מקבלות?

יוסף ג'בארין: הן מקבלות עוד פעם אפליה והדרה בנוסחה שאומצה כדי לעזור קצת לרשויות המקומיות, זו הנוסחה של אותו מענק שניתן וההסתמכות על ארנונה מעסקים.

יוסף ג'בארין: אני מבין, ואני מקווה שמרדכי כהן מקשיב לדברים, יכול להיות שמי שאימץ את הקריטריון של הכנסה מעסקים לא הייתה לו כוונה לפגוע בישובים הערביים, אבל כאשר משתמשים בקריטריון שהתוצאה שלו באופן ברור פוגעת דווקא בישובים הערביים, התוצאה ברורה והיא מפלה.

יוסף ג'בארין: כאשר ביקשנו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת – ואני מודה להם על המסמך שהם הכינו – לבדוק את המספרים כדי שיהיה כאן אולי גוף ניטרלי, מחוץ לוויכוח הזה, והנה המספרים מדברים בעד עצמם.

יוסף ג'בארין: הם מדברים על כך שמתוך התקציב שיועד לתמיכה ברשויות המקומיות 2.3% הגיע לרשויות הערביות.

יוסף ג'בארין: אם זו לא אפליה מה היא אפליה?

יוסף ג'בארין: איך משאירים את הרשויות הערביות בלי הכנסה שתבטיח להן פשוט המשך חיים, לנשום בתקופה הזאת?

יוסף ג'בארין: המספרים של ועד ראשי הרשויות הערביות ברורים מאוד לגבי הגבייה מארנונה.

יוסף ג'בארין: עלאא גנטוס נמצא איתנו.

יוסף ג'בארין: הפגיעה העיקרית הייתה בעקבות ירידת הגבייה של ארנונה.

יוסף ג'בארין: היקף הגבייה ירד אולי ל-15%, 10%, 20% במקרה הטוב.

יוסף ג'בארין: כ-70 מיליון שקל בחודש, ואנחנו כבר חודשיים אחרי תחילת המשבר.

יוסף ג'בארין: זה לבדו 140 מיליון שקל שהרשויות איבדו ואין מי שיעזור, אין מי שיסייע.

יוסף ג'בארין: איך מצפים מהן להתמודד עם המצב הזה?

יוסף ג'בארין: זה לא עניין רק של ראשי הרשויות.

יוסף ג'בארין: זה עניין של כל התושבים הערבים.

יוסף ג'בארין: זה עניין גם של כל המדינה.

יוסף ג'בארין: איך מצפים מהנהגת הציבור הערבי להתמודד עם המשבר?

יוסף ג'בארין: עד עכשיו אנחנו מתמודדים איתו באמת בעבודה קשה מאוד.

יוסף ג'בארין: איך מצפים להתמודד עם המשבר בלי משאבים?

יוסף ג'בארין: אני מסכם ואומר שנדרש כאן קודם כול סיוע מידי, פתרון לטווח הקצר, שייתן קצת הנשמה לרשויות המקומיות הערביות, שיוכלו לתפקד בתקופה הקרובה.

יוסף ג'בארין: בנוסף כמובן לסוגיות העקרוניות שאנחנו מעלים לעניין הטווח הארוך יותר – נוסחת האיזון שצריך לתקן אותה אחת ולתמיד, הקמת אזורי תעשייה בישובים הערביים שתבטיח הכנסה מעסקים, ותוכניות הבראה שיהיו נדיבות וייחודיות למצב בישובים הערבים.

יוסף ג'בארין: זו הקריאה שלנו.

יוסף ג'בארין: אני מקווה באמת שנוכל להתקדם בכיוון של תוצאה חיובית לקראת סוף הדיון הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה חבר הכנסת ג'בארין.

אחמד טיבי: אגב השידור הזה מועבר כשידור חי לא רק באתר הכנסת אלא גם באתר פלנט ובטלוויזיה האלא, שוקראן ותודה רבה.

אחמד טיבי: חיים ביבס, יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, בבקשה.

חיים ביבס: תודה, אדוני היושב-ראש, וכמובן לחברים היקרים.

חיים ביבס: אני מסכים לחלוטין עם מה שאמר חברי מודר יונס.

חיים ביבס: אני חושב שלמשבר הקורונה יש השלכות קשות על המגזר הערבי והאובדן הצפוי מהכנסות ארנונה למגורים מאיים על היכולת של הרשויות האלה לתת מענה לתושבים שלהן.

חיים ביבס: שוחחתי ביחד עם שר האוצר, ביחד עם חבר הכנסת אחמד טיבי והיושב-ראש כרגע, ביחד עם מודר יונס.

חיים ביבס: דיברנו על טיפול נקודתי.

חיים ביבס: אני גם אתן את הפתרון.

חיים ביבס: מכיוון ששמעתי רק מה הבעיות אני גם אומר מה הפתרון.

חיים ביבס: אני חושב שמכיוון שברשויות האלה בעיקר – אמר מרדכי כהן בצדק: רשויות באשכול סוציו-אקונומי 1–3 בדרך כלל יש להן תלות בארנונה למגורים.

חיים ביבס: אלה רשויות שצריכות טיפול נקודתי.

חיים ביבס: אין פה השלכות רוחב ושום דבר אחר.

חיים ביבס: שלושה דברים מרכזיים: בארנונה עסקית אנחנו גילחנו מעצמנו 140 מיליון שקל.

חיים ביבס: אמר מודר יונס: מדובר על כ-60–70 מיליון שקל חודשי, 210 מיליון שקל.

חיים ביבס: תוריד ה-140 מיליון שקל האלה.

חיים ביבס: הווה אומר: התוספת של משרד האוצר על מה שאנחנו בלאו הכי כבר הבאנו ל-70 מיליון שקל, יחד עם ה-140 מיליון שקל – 210 מיליון שקל צריך כטיפול נקודתי, להעביר את זה למגזר הערבי, או נכון יותר: לרשויות באשכולות 1–3, כדי שנוכל לתת גם למגזר הערבי, גם למגזר הדרוזי והצ'רקסי וגם לרשויות יהודיות שנמצאות באותו מעמד בדיוק וצריכות את הסיוע הזה.

חיים ביבס: לצד זה צריך להזרים מידית את ה-150 מיליון שקל של מענק האיזון.

חיים ביבס: המענק הזה, בתוכו יש 45 מיליון שקל שהולכים אוטומטית למגזר הערבי וגם הם צריכים להיכנס פנימה כדי לאפשר למערכת להרים את הראש מעל המים.

חיים ביבס: מדברים על 80 מיליארד שקל, מדברים על כך שהולכים לפתוח עכשיו את הסעיף התקציבי.

חיים ביבס: שמעתי חלק מחבריי שאומרים: אין תקציב מדינה לשנת 2020, אנחנו באירוע שבו פתחו והוציאו והוסיפו.

חיים ביבס: אין שום סיבה בעולם לא לקחת ולבצע את הטיפול הנקודתי הזה, לתת להם את היכולת.

חיים ביבס: דרך אגב, אני מסכים עם מה שאמר מרדכי כהן, זה לא בא על חשבון ארנונה למגורים.

חיים ביבס: את מה שהם יצטרכו לגבות – ימשיכו לגבות.

חיים ביבס: הם צריכים סיוע בתוך הרשויות עצמן כדי להרים את הראש.

חיים ביבס: מה שהן צריכות לגבות – ימשיכו לגבות, אחרת תהיה פה אנרכיה ואז לא יעזור גם 80 מיליארד שקל לארנונה למגורים.

חיים ביבס: אבל הטיפול הנקודתי הזה הוא דבר מרכזי וחשוב, ויש אותו: 140 מיליון שקל כבר שמנו, קחו אותם, תנו אותם; 70 מיליון שקל תוסיפו, תכניסו אותם פנימה אל תוך העסק; ותזרימו את ה-150 מיליון שקל.

חיים ביבס: כל זה ייתן לכולם דחיפה.

חיים ביבס: תודה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה מר ביבס.

אחמד טיבי: העמדה שלכם לצד מודר יונס והרשויות היא חשובה וקריטית כדי שהמאבק הזה יישא פירות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ניר ברקת, בבקשה.

ניר ברקת: אני חושב שהאתגר הכי גדול שיש לנו היום במדינה הוא להפעיל תקצוב דיפרנציאלי.

ניר ברקת: אנחנו מתעסקים כרגע במיקרו טקטיקה של איך מסייעים בעקבות משבר הקורונה לאשכולות סוציו-אקונומיים 1–3, אבל האמת היא שהאתגר הכי גדול הוא איך משנים את הנוסחה שבה המדינה מתעסקת עם הרשויות המקומיות.

ניר ברקת: נכון להיום הנוסחה בעצם מתבססת על פער גדול, של בערך פי ארבע וחצי הכנסות מארנונה עסקית יותר מאשר הכנסות למטר מרובע ממגורים, ולכן אתה יכול לנבא: עיר עשירה היא עיר שיש לה יחס עסקים–מגורים גבוה, ועיר חלשה וענייה היא עיר שיש לה יחס ארנונה עסקית לעומת מגורים נמוך.

ניר ברקת: כל עוד הנוסחה הזאת לא תשתנה אז העני יהיה יותר עני והעשיר יהיה יותר עשיר, וברשויות המקומיות במדינת ישראל הפערים הולכים וגדלים.

ניר ברקת: מה אשם ילד בירושלים, יהודי או ערבי – אגב זה לא קשור, זה קשור למצב סוציו-אקונומי, זה לא קשור לערבי או לא ערבי – מה אשם ילד שגדל בעיר שההכנסות בה נמוכות יחסית לעיר אחרת?

ניר ברקת: תקציב החינוך הרבה יותר גדול בעיר חזקה, היצע הפנאי משמעותי יותר.

ניר ברקת: הפערים הללו חייבים להשתנות.

ניר ברקת: בעבר כאשר הייתי ראש עיריית ירושלים ניסינו לעשות מהלך מערכתי אסטרטגי במדינה, לבוא למשרד האוצר, שאגב עקרונית הסכים, מי שהתנגד למהלך הזה היו חלק מן הערים החזקות במדינה שלא רצו לשנות את הנוסחה.

ניר ברקת: אמרתי שאפשר לעשות את השינוי הזה בנוסחה לאורך שנים כך שהחזקים לא ייפגעו, כלומר להסתכל רק על הדיפרנציאלי ובמהלך של עשור שנים להתחיל לצמצם את הפערים, לשנות את הנוסחה.

ניר ברקת: אני אומר את זה במעמד הזה כי גם אם אנחנו עכשיו נצליח – ואני חושב שאפשר להצליח – לתת מענה כזה או אחר לארנונה לעסקים ולארנונה למגורים, זה כסף קטן יחסית לפערים הגדולים שיש היום במדינה.

ניר ברקת: ברגע שיש פערים משמעותיים אז ברור באופן טבעי שהערים החלשות הרבה יותר רגישות לאובדן הכנסה.

ניר ברקת: כל אובדן הכנסה קטן הוא אובדן הכנסה גדול מאוד ברשויות החלשות.

ניר ברקת: לכן ההסתכלות המערכתית שצריכה להיות היא איך אנחנו מניעים תהליך רב-שנתי לשינוי הנוסחה.

ניר ברקת: מענק איזון, יש לו מין שם כזה של: אתם לא מאוזנים.

ניר ברקת: חברים, זה לא נכון.

ניר ברקת: הגישה צריכה להיות: מה צריך לעשות בשביל שכולם לא יהיה להם בכלל פער בין ההכנסות הרצויות למציאות.

ניר ברקת: כל התפיסה האוצרית – יש פה צורך לחשוב מחוץ לקופסה וללכת באופן מערכתי אחר.

ניר ברקת: לגופו של עניין, לענייני הקורונה: אני חושב שהמענה שניתן לאובדן הכנסות מהעסקי הוא סביר, הוא בסדר.

ניר ברקת: אני מסכים עם חיים ביבס – אם צריך לתת שם עוד תיקון לעניין המגזר הערבי, או בכלל לרשויות החלשות באשכולות 1–3, על הכיפאק.

ניר ברקת: ועכשיו באה הסוגיה היותר מעניינת של מגורים, מה עושים בנושא של המגורים.

ניר ברקת: אני חושב שצריך לבקש מידע שמנבא מה תהיה הירידה בהכנסות, בצדק, בגין הנחות בארנונה לכאלה שלא יכולים לעמוד בתשלום ארנונה.

ניר ברקת: אני מסכים שאסור לראשי רשויות בשום מקום, לא ערבים, לא יהודים, לא בכלל, להגיד: אנחנו נותנים גיבוי לתושבים שלא ישלמו ארנונה למגורים.

ניר ברקת: זה בלתי מתקבל על הדעת.

ניר ברקת: כן מתקבל על הדעת, אנשים שירדה להם ההכנסה ואנחנו יודעים שהם יעמדו בכל המבחנים העתידיים של פטור מארנונה או הקלות בארנונה, אפשר היום לנבא את זה מראש ולבוא למדינה ולומר: חברים, מי שיש לו ירידה בארנונה בגין ירידה בהכנסה של התושבים, ואנחנו יודעים לנבא מה תהיה הירידה בהיקפי הארנונה, זה בסיס מסוים, באשכולות סוציו-אקונומיים 1–3 או אפילו קצת למעלה מכך, זה איזשהו בסיס לטיעון לגיטימי, שבא לטעון: בתקופת הקורונה, בשנת 2020 יש לתת איזשהו מענה.

ניר ברקת: על זה אפילו אפשר לבקש איזה בונוס קטן באשכולות 1–3, כי ממילא באשכולות 1–3 המצב תמיד יהיה גרוע יותר.

ניר ברקת: חיכיתי כמה ימים לשמוע מה החברים מבקשים.

ניר ברקת: אני חושב שזה טיעון לגיטימי.

ניר ברקת: טיעון לא לגיטימי זה לומר: חברים, בואו נפטור את האנשים כמכלול מארנונה ונוותר להם, וכיוצא בזה.

ניר ברקת: זה לא נכון.

ניר ברקת: אלא מי שיגיע לו כדין, זה חד-משמעית בוודאי לגיטימי לאור הירידה בהכנסות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: הערתי בתחילת הישיבה על חברי הכנסת שיצאו.

אחמד טיבי: חמד עמאר נכנס וחזר לישיבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

חמד עמאר: לא שמעתי אותך שהערת.

חמד עמאר: פשוט יצאתי עם ראשי הרשויות ואמרתי לך שאני חוזר.

אחמד טיבי: אני מציין שחזרת.

אחמד טיבי: איתי טמקין מאגף התקציבים במשרד האוצר, בבקשה.

איתי טמקין: בוקר טוב.

איתי טמקין: אני רוצה להתחבר לדברים שמודר יונס אמר.

איתי טמקין: ההקצאה של הארנונה העסקית שיצאה לפני - -

אחמד טיבי: תתחברו לדברים שלו, ותחברו אותו לאינפוזיה של הכסף.

איתי טמקין: - - יצאה לרשויות המקומיות, המחישה – ופה אני מתחבר גם לדברים של חבר הכנסת ברקת – את הפערים העצומים שקיימים בשלטון המקומי בין רשויות שיש להן ארנונה עסקית לרשויות שאין להן ארנונה עסקית.

איתי טמקין: לא הייתה שם הקצאה שהכסף יכוון באיזשהו שיקול דעת של מישהו.

איתי טמקין: מה שהיה שם הוא מהלך שנתן הנחה לעסקים, כסף של המדינה בהשתתפות הרשויות המקומיות.

איתי טמקין: כפי שאמר קודם חיים ביבס, הכסף הועבר לעסקים.

איתי טמקין: הכסף דה פקטו לא עבר לרשויות המקומיות.

איתי טמקין: הרשויות המקומיות שקופות פה כי הן נותנות הנחה מצד אחד וקיבלו כסף.

איתי טמקין: הרשויות המקומיות הערביות לצערנו סובלות ממיעוט בשטחים של עסקים ולכן הן היוו חלק קטן מן ההקצאה הזאת.

איתי טמקין: זה לגבי מה שהיה עד עכשיו.

איתי טמקין: עכשיו אתייחס לגבי ההמשך.

איתי טמקין: הרשויות המקומיות הערביות.

קריאה: אני לא יכול להבין את זה.

קריאה: זאת הייתה הפתעה?

קריאה: הדבר הזה הפתיע מישהו?

קריאה: מי שהיה מאחורי ההחלטה, זה הפתיע אותו שיש פחות עסקים בחברה הערבית ושהקריטריון הזה יהיה בעייתי?

קריאה: הקריטריון לא בעייתי.

קריאה: הם נתנו שיפוי לעסקים.

קריאה: זה בסדר.

איתי טמקין: אחדד את הדברים שלי.

איתי טמקין: ההקצאה שביצענו לארנונה עסקית לא התייחסה לשלטון המקומי.

איתי טמקין: היא הייתה לצורך סיוע לעסקים.

איתי טמקין: זו הייתה המטרה הראשית של ההקצאה הזאת: לסייע לעסקים.

איתי טמקין: לא לסייע לרשויות המקומיות.

איתי טמקין: אין שום רשות מקומית שהתעשרה כתוצאה מן ההקצאה הזאת.

איתי טמקין: לכן כשיצאנו לדרך השאלות היו אילו עסקים ייהנו מן ההקצאה הזאת ולא אילו רשויות מקומיות ייהנו מן ההקצאה הזאת, כי בהגדרה אף רשות מקומית לא נהנתה מן ההקצאה הזאת.

איתי טמקין: כל מה שהיה שם הוא הנחה לעסקים ושיפוי back to back להנחה הזאת.

איתי טמקין: לכן אלה השאלות שנשאלו.

איתי טמקין: זה לגבי ההקצאה הזאת.

איתי טמקין: ברשותכם, אני רוצה לדבר קצת קדימה.

איתי טמקין: הרשויות המקומיות הערביות נשענות, לצערן, במשך כל השנים על העברות ממשלה.

איתי טמקין: הרשויות החרדיות והערביות ביחס לשאר הרשויות בארץ נשענות בעיקר על העברות ממשלה: על מענק איזון ממשרד הפנים, על קרן צמצום פערים ממשרד הפנים, על העברות בתחום החינוך והרווחה.

איתי טמקין: זה החלק המרכזי בתקציב שלהן.

קריאה: בגלל שהנוסחה דפוקה.

איתי טמקין: אלה רשויות שהחלק המרכזי בתקציב שלהן הוא ארנונה.

אחמד טיבי: איתי, יש בעיה עם המצלמה, איך שאתה מחזיק אותה.

איתי טמקין: אני למדתי כלכלה, לא צילום, אני מצטער.

איתי טמקין: הרשויות האלה ברובן מתבססות על העברות ממשלה.

איתי טמקין: למזלנו בזמן משבר, העברות הממשלה ממשיכות להיות יציבות ולפחות החלק הזה, שמהווה את החלק המרכזי באותן רשויות, מוגן.

איתי טמקין: לכן אנחנו חושבים שדווקא לאותן רשויות חלשות במשבר הזה יש לפחות בהתחלה בסיס יותר מוצק להתמודד עם המשבר, כי רוב ההכנסות שלהן מוגנות כי הן העברות ממשלה.

איתי טמקין: אני מתייחס עכשיו ברשותכם למה שעלה פה כטיעון.

איתי טמקין: עלה פה טיעון שאנחנו צפויים לראות ירידה בהיקף גביית הארנונה למגורים.

איתי טמקין: זו טענה שאנחנו מבינים את הבסיס הכלכלי שמאחוריה.

איתי טמקין: אני בכלל לא בטוח שזאת בעיה שהמרכז שלה הוא רשויות ערביות.

איתי טמקין: להיפך, אני חושב שהבעיה הזאת היא ברשויות אחרות, לא ברשויות החלשות במעמד סוציו-אקונומי 1–3 כי ארנונת מגורים ברשויות האלה, מראש כבר יש אחוז גדול מאוד של הנחות סוציאליות שניתנות ברשויות הערביות והחרדיות ולכן ההשפעה שם לדעתנו לא צפויה להיות דרמטית.

איתי טמקין: אבל כפי שאמר מרדכי כהן קודם, הסכמנו להיכנס לתהליך בדיקה ולקבל נתוני אמת לגבי גבייה, לשלב אותם עם נתונים לגבי דורשי תעסוקה חדשים ופילוח לפי ישובים, לראות אילו רשויות צפויות להיפגע מן הסיפור הזה.

איתי טמקין: ככל שהפוקוס יהיה שהרשויות הערביות, או רשויות חלשות באופן כללי הן הרשויות שנפגעות מזה, אנחנו ניכנס לתהליך ונראה איך פותרים את הדבר הזה.

איתי טמקין: אבל אנחנו חייבים קודם לקבל איזשהם נתוני אמת.

איתי טמקין: בשלב הזה עדיין אין לנו אותם.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: עכשיו זכות הדיבור היא שלי.

מנסור עבאס: אני מתחבר לדברים שאמר חבר הכנסת ניר ברקת.

מנסור עבאס: יש בעיה בסיסית בתפיסה הכללית של משרד האוצר והממשלה איך צריך לנהל את התקציבים של הרשויות המקומיות.

מנסור עבאס: לאורך שנים רבות אנחנו רואים שהממשלה מתנהלת, מחזיקה את הרשויות הערביות, או המוחלשות: ערביות, דרוזיות וגם רשויות בפריפריה, מחזיקה אותן חזק ומשאירה אותן תלויות בתקציבים שהיא נותנת דרך תוכניות חומש.

מנסור עבאס: יש פה בעיה, שהצרכים הבסיסיים של הרשויות המקומיות צריכים להיות מעוגנים בבסיס התקציב.

מנסור עבאס: ראשי הרשויות צריכים לא להיות מודאגים בכל שנה, לרוץ ממשרד זה לאחר כדי לספק את הצרכים הבסיסיים הקיומיים של כל רשות ורשות.

מנסור עבאס: תוכניות חומש, להבנתי, צריכות לבוא במטרה אחת: לסגור פערים, לתת תקציב עודף, ופה אפשר לחלק בצורה דיפרנציאלית את התקציבים כדי גם לפתח את הישובים ולתת מענה בסיסי לאורך זמן לתופעה הזאת, שיש רשויות מוחלשות שיישארו מוחלשות בצורה הזאת.

מנסור עבאס: אני חושב שההתמקדות שלנו בשיפוי על ארנונה למגורים לא תפתור את הבעיה.

מנסור עבאס: נראה לי, אפילו אם נגיף הקורונה לא היה נכנס לאזור שלנו גם היינו יושבים באותה ישיבה ודנים על מצב הרשויות המקומיות.

מנסור עבאס: זה לא עניין של קורונה עכשיו ושל איבוד הכנסות מעסקים או מאי פעילות כלכלית.

מנסור עבאס: אנחנו בכל שנה צריכים לפגוש את המשבר הזה ברשויות המקומיות, הן הערביות, הן הדרוזיות והן רשויות בפריפריה.

מנסור עבאס: לכן אני חושב שאיתי טמקין יכול לתת לנו תשובה, וגם נשאל את מודר יונס.

מנסור עבאס: אנחנו עדיין נמצאים בשנה האחרונה של תוכנית החומש 922.

מנסור עבאס: איפה אנחנו עומדים בתוכנית הזאת?

מנסור עבאס: זאת תוכנית שאנחנו מבינים שלא מנוצלת עד תום.

מנסור עבאס: מהסכומים המשמעותיים שדובר שיועברו לרשויות המקומיות, 15 מיליארד שקל, כמה הועברו?

מנסור עבאס: והאם אפשר לנצל מה שנשאר לרשויות המקומיות?

מנסור עבאס: לכן דעתי היא שצריך לשנות את השיטה מן היסוד ולתת לרשויות המקומיות את מרווח הנשימה כדי שיוכלו גם לא לדאוג לדברים הבסיסיים הקיומיים של הרשות המקומית ולתת אופציה לראשי הרשויות, לתת להם את האפשרות כן לרוץ ולהשיג תקציבים עודפים כדי לפתח את הישובים וכדי לסגור פערים בינם לבין רשויות חזקות במדינה בכלל.

מנסור עבאס: אני נותן את זכות הדיבור לעופר כסיף.

עופר כסיף: אהיה קצר מאוד לאור מה שאמרו קודם, ולא אחזור.

עופר כסיף: אחד, ממה ששמעתי עד עכשיו, ניכר שיש איזו בעיה.

עופר כסיף: אני מתחיל מן הסוף: כולנו יודעים שהמענק או ההקלות שניתנו לאחרונה הן על בסיס של ארנונה לעסקים.

עופר כסיף: אנחנו יודעים שבעוד שבישובים היהודיים גביית הארנונה מעסקים היא כ-60%, בישובים הערביים היא כ-20%.

עופר כסיף: יש פה בעצם בעיה שנמשכת שנים, זה לא דבר שנוצר עכשיו, שפתאום בגלל הקורונה נוצרה איזו בעיה שצריך לפתור אותה.

עופר כסיף: גם נוצרה בעיה, אבל הבעיה הזאת היא על בסיס הבעיה הקודמת.

עופר כסיף: אני מנסה לומר שיש פה סדרה הנדסית של בעיה, בעיה שמכפילה את עצמה שוב ושוב ושוב.

עופר כסיף: במשך שנים יש הזנחה.

עופר כסיף: בסיס המס בישובים הערביים הוא הרבה יותר נמוך מאשר בסיס המס בישובים היהודיים משום שכמדיניות לא ניתנה האפשרות להקים עסקים, או בוודאי אזורי תעשייה, מה שהיה מגדיל את בסיס המס ועם זה היה מאפשר עוד לפני הקורונה התפתחות, לא מספקת אבל לפחות היינו עושים איזה צעד גדול אחד קדימה.

עופר כסיף: מה שקורה עכשיו הוא שגם נותנים רק פיצוי לעסקים, או הטבה על בסיס עסקים, מה שאין כמעט בחברה הערבית, ואין בחברה הערבית כתוצאה ממדיניות של אפליה.

עופר כסיף: כלומר נוצר פה איזשהו מעגל סגור.

עופר כסיף: את המעגל הסגור הזה צריך לשבור.

עופר כסיף: כפי שנאמר, בטווח המידי כדי לפתור את הבעיה המידית צריך כמובן לתת פיצוי גם לארנונה על מגורים, אבל לבנות כבר סוף-סוף תוכנית רצינית לטווח הארוך שתגדיל את בסיס המס.

עופר כסיף: הווה אומר שיהיו אזורי תעשייה, שיהיו תוכניות מתאר נורמליות, שתהיה אפשרות ותשתיות ליותר עסקים בישובים הערביים.

ניר ברקת: זה לא קשור לערבים.

ניר ברקת: זה קשור לחלשים, למוחלשים.

עופר כסיף: יש חפיפה גדולה מאוד.

ניר ברקת: יכול להיות, אני לא אומר שלא, אבל תשתמשו במושג הנכון.

ניר ברקת: זה לא אפליה של הערבים.

אחמד טיבי: התוצאה מפלה בשטח.

סמי אבו שחאדה: אתה חושב שזה מקרי?

סמי אבו שחאדה: אתה באמת חושב בינך לבין עצמך שהחפיפה הזאת מקרית?

ניר ברקת: האפליה הזאת קיימת גם בין הישובים היהודיים.

ניר ברקת: זה לא קשור.

ניר ברקת: זה נוסחה.

סמי אבו שחאדה: כשאנחנו מדברים על אחוזים ומסתכלים על החפיפה, בעיניך זה נראה מקרי?

סמי אבו שחאדה: בעיניך העניין הזה של חלוקת אזורי העסקים בארץ, נראה שככה היא קרתה?

סמי אבו שחאדה: לא היה מישהו שתכנן אותה?

ניר ברקת: זה מהלך של 70 שנים.

ניר ברקת: החוקים לא השתנו במשך 70 שנה.

סמי אבו שחאדה: אם זה יעזור לך כך להרגיש טוב עם עצמך ... יש עוני אצל היהודים, אבל החפיפה באחוזים הגדולים האלה שבין הערבים לעוני היא לא מקרית.

ניר ברקת: אסביר את התהליך הרב-שנתי.

ניר ברקת: ערים הבינו שהפוטנציאל הגדול להכנסה הוא מארנונה עסקית ומשכו אליהם עסקים.

ניר ברקת: ערים כמו תל אביב וערים אחרות הצליחו יותר, על חשבון הערים סביבן.

ניר ברקת: אותה בעיה קיימת גם במגזר הערבי.

ניר ברקת: אני מסכים איתך שהבעיה, בגלל המבנה התהליך הלך והתפתח במהלך השנים.

ניר ברקת: לדעתי זה לא משהו מכוון.

ניר ברקת: הפתרון לבעיה הוא תקצוב דיפרנציאלי במהלך רב-שנתי, לא באופן חד-פעמי.

סמי אבו שחאדה: אם זה ליקוי בתכנון או ליקוי מתוכנן, זה כבר ויכוח בינינו.

סמי אבו שחאדה: אני טוען שהוא מתוכנן.

ניר ברקת: אני לא חושב כך.

ניר ברקת: אנחנו מסכימים על הפתרון.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ברשותכם, אני רוצה לאפשר לעלאא גנטוס, יועץ הרשויות הערביות.

אחמד טיבי: בבקשה.

עלאא גנטוס: כל אחד מציג את האירוע איך שהוא יכול, האירוע של פיצוי הרשויות.

עלאא גנטוס: בסופו של דבר בואו נראה מה יש לנו.

עלאא גנטוס: יש משבר קורונה שגרם לעובדה שרשויות מקומיות בארץ לא גובות כסף.

עלאא גנטוס: זה הנקודה.

עלאא גנטוס: משבר הקורונה גרם לכך שהרשויות המקומיות לא גובות כסף, לא מעסקים ולא ממשקי הבית.

עלאא גנטוס: יש בעיה.

קריאה: זה לא נכון.

עלאא גנטוס: מה לא נכון?

קריאה: נכון, אבל זה לא רק ברשויות הערביות.

עלאא גנטוס: באה המדינה ושחררה את העסקים ואמרה: על זה אני מפצה.

עלאא גנטוס: אבל על העובדה שדה פקטו אנשים לא מגיעים לשלם - - -

ניר ברקת: המדינה לא פטרה מתשלום ארנונה למגורים.

עלאא גנטוס: אבל לא צריך לפטור.

עלאא גנטוס: הפטור קיים.

עלאא גנטוס: לנזקק לא צריך לשנות תקנון.

עלאא גנטוס: ההבדל, שלגבי העסקים אין פטור ולכן היה צריך לחוקק חוק, ואילו לגבי הנחות למגורים לא ראו שיש איזה אירוע שצריך לפצות עליו.

עלאא גנטוס: האירוע הוא דה פקטו – העלייה במספר המובטלים היא אירוע דה פקטו.

עלאא גנטוס: לא צריך שום חקיקה.

עלאא גנטוס: לזה משרד האוצר לא היה מוכן.

עלאא גנטוס: רק לסבר את האוזן במספרים, מה ההבדלים: גביית הארנונה לתושב בחברה הערבית היא 750 שקל, זה מעורב מגורים ועסקים.

עלאא גנטוס: בחברה היהודית זה 2,750 שקל, כמעט פי ארבעה הארנונה פר נפש בחברה היהודית גדולה יותר מן הארנונה בחברה הערבית.

עלאא גנטוס: זאת אומרת, ברגע שהרשויות הערביות – וזה הוויכוח שהיה לי עם איתי טמקין אתמול.

עלאא גנטוס: הוא אמר לי: בסך הכול זה כסף קטן לעומת התקציב כי בסופו של דבר כל ההכנסות ניתנו.

עלאא גנטוס: אמרתי לו את זה כי אצלנו יש פתגם: "מגנים את העיוור על העיוורון שלו".

עלאא גנטוס: אז גם את הכסף הקטן הזה שמשמש אותנו להוצאות הבסיסיות – הוא אומר שזה כסף קטן, זה לא אירוע.

עלאא גנטוס: נכון, זה לא אירוע מבחינת המדינה אבל מבחינת רשות מקומית שהכסף הזה עוזר לה לאיזון תקציבי, להוצאות הבסיסיות, זה קריטי ומבחינתה זה אירוע קריטי.

עלאא גנטוס: ככל שהמשבר נמשך ואנחנו לא רואים לזה סוף אנחנו צופים שהפגיעה תהיה הרבה יותר גדולה.

עלאא גנטוס: עכשיו אתייחס לפתרון שהציע מנכ"ל משרד הפנים.

עלאא גנטוס: קודם כול, אין לי ויכוח, מנכ"ל משרד הפנים בא עם - - -

אחמד טיבי: אחריך ידבר מרדכי כהן כי הוא ביקש להגיב.

עלאא גנטוס: בא עם כוונות טובות ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה איתו.

עלאא גנטוס: אבל מה לעשות, הוא לא מנכ"ל של הרשויות הערביות, הוא מנכ"ל משרד הפנים והוא צריך לתת מענה לאירוע כולו.

עלאא גנטוס: אלא מה, שגם בדיון שקיים אתמול יושב-ראש איגוד הגזברים, שהוא גם גזבר של עיר חזקה, הוא אמר: אוקיי, נחכה לסוף שנה, נקבל נתוני אמת, ונציג מרכז השלטון המקומי אמר בצדק: אתם עכשיו מבקשים לקבל נתונים.

עלאא גנטוס: כאשר רציתם לפצות את העסקים ביקשתם נתונים.

עלאא גנטוס: העברנו לכם נתונים, זרקתם אותם לפח והלכתם ל- - - ספציפי במודל ג'נרי שבנוי על דוחות כספיים.

עלאא גנטוס: אני לא רואה שיש לנו עכשיו זמן להתחיל לחשוף חומרים ולבנות מודלים.

עלאא גנטוס: דרך אגב, כל מודל שתבנה עכשיו, כל עוד אתה לא יודע מה הוא אורך האירוע, הוא מודל חיזוי.

עלאא גנטוס: אם אנחנו צריכים ללכת על מודל חיזוי אז לא צריך לאסוף נתונים.

עלאא גנטוס: האירוע קיים, הפגיעה קיימת.

עלאא גנטוס: עם שתי שיחות טלפון לגזברים אתם תראו – אתה מבקש מגזבר: תוציא לי דוח על ההכנסות, הוא אומר: על מה אני אוציא לך?

עלאא גנטוס: אפס.

עלאא גנטוס: המחלקה סגורה.

עלאא גנטוס: מה אני אוציא לך?

עלאא גנטוס: אני חושב שאי אפשר להכיל את האירוע בתקופת הזמן, לא בשלושה ימים ולא בשלושה חודשים, אבל אנחנו כרשויות לא יכולים להמתין עד שיהיה מודל שנותן פתרון לכל המדינה.

עלאא גנטוס: יש לנו אירוע, כאשר ליתר הרשויות יש על מה להתבסס, יש להן אפשרות להמתין.

עלאא גנטוס: בסופו של דבר הארנונה למגורים היא בין 20%–30%, הם קיבלו פיצוי על ארנונה לעסקים, יש להם מספיק רזרבות כדי לחיות, ואילו אצלנו הכסף הזה הוא לחם חוקנו, זה לא דבר שאנחנו יכולים להמתין, לא לישיבות ארוכות טווח ולא למודלים.

עלאא גנטוס: יש אפשרות לעשות מודל על בסיס דוחות כספיים של 2018.

עלאא גנטוס: המודל יהיה בתוקף לשלושה חודשים, ייתן לרשויות המקומיות אפשרויות, לא דרך קידום מענקים ולא דרך הלוואות – גם הייתה הצעה: בואו ניתן להם הלוואות, כלומר לרשויות היהודיות ניתן מענקים ולרשויות הערביות ניתן הלוואות.

עלאא גנטוס: הפתרון הזה בכלל לא בא בחשבון.

עלאא גנטוס: צריך לחשוב על פתרון לשלושה חודשים.

עלאא גנטוס: גם המדינה תדע מה יהיה כעבור שלושה חודשים ואז יהיה כל המודל.

עלאא גנטוס: אבל לא צריך בינתיים לחשוב על המודל הסופי.

עלאא גנטוס: בואו נחשוב בינתיים על שלושה חודשים.

ניר ברקת: אתה יודע מה ההיקף של הכסף לשלושה חודשים?

עלאא גנטוס: עשיתי חשבון.

עלאא גנטוס: יש לנו 1.1 מיליארד שקל, זה כל ההכנסות העצמיות שלנו, שזה 92 מיליון שקל לחודש.

עלאא גנטוס: אני מוריד את העסקים בהנחה כאילו שזה פיצוי.

עלאא גנטוס: אני נשאר עם 70 מיליון שקל.

אחמד טיבי: זאת הדרישה שלנו, 70 מיליון שקל.

עלאא גנטוס: בואו נחשוב על שלושה חודשים, סכום כסף לכל חודש, ואז יהיה זמן.

עלאא גנטוס: לכן הצעתי את הפתרון הזה: נקבל עכשיו תקציב, כפי שקיבלו גם בחברה היהודית, לשלושה חודשים.

עלאא גנטוס: תהיה ועדה שתעבוד במשך שלושה חודשים, לא שלושה ימים, תבנה את המודל ההוליסטי לכל המדינה, אנחנו לא רוצים להיות יוצאי דופן, אבל לפחות את הכסף הזה בוודאות, זה המינימום שצריך לפצות.

ניר ברקת: מדובר על אשכולות סוציו-אקונומיים 1–3.

ניר ברקת: אתה לא יכול לפי מגזר.

עלאא גנטוס: אני אף פעם לא מדבר לפי מגזר אבל אנחנו חושבים שגם אם יש מודל, וגם אם יש רשויות מקומיות שנמצאות באשכול סוציו-אקונומי 5 או 4 שצריך גם להתייחס אליהן – קטונתי מלייעץ לממשלה אבל אנחנו חושבים שהפתרון הג'נרי, אי אפשר לפתור אותו בשלושה חודשים או בשלושה ימים.

עלאא גנטוס: לתקופה הזאת צריך פתרון ביניים שמבוסס על הפגיעה האמיתית, שהיא בסדר גודל של 70 מיליון שקל לחודש, ככסף תוספתי.

עלאא גנטוס: זה המינימום שאפשר לדבר עליו בתקופה הזאת.

עלאא גנטוס: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מרדכי כהן, בבקשה, ביקשת להגיב.

מרדכי כהן: אני לא חושב שיש מחלוקת לגבי המתווה.

מרדכי כהן: האופן שבו עלאא גנטוס תיאר את מה שהלך בישיבה אתמול הוא ערבוב בין עמדות של משתתפים מסוימים לבין התוצאה.

מרדכי כהן: הסיכום הוא פשוט מאוד.

מרדכי כהן: 1) אין לנו שום כוונה להמתין, לא לדוחות מבוקרים של סוף שנה ולא לסוף השנה ולא לראות תמונה מדויקת על-השקל של כל הרשויות המקומיות, אין לנו שום כוונה כזאת.

מרדכי כהן: הכוונה הייתה לייצר מודל – ואין ברירה, חייבים פה לייצר מודל – שאומר את הדבר הבא, ופה אני מתחבר לניר ברקת: אני לא מדבר על רשויות ערביות.

מרדכי כהן: אני מדבר על קריטריון שיקבע רשויות שיש להן תלות גבוהה מאוד בארנונה למגורים.

מרדכי כהן: ברור שהקריטריון הזה תופס את מרבית הרשויות הערביות, אבל בקריטריון הזה יהיו גם רשויות דרוזיות ויהיו גם רשויות יהודיות אחרות שהן מוחלשות מאוד, כי אנחנו רוצים לדבר על קריטריון.

מרדכי כהן: הקריטריון צריך להיות: רשויות שיש להן תלות גבוהה בארנונה למגורים.

מרדכי כהן: 2) זה צריך להיות רשויות שיש עניין לסייע להן.

מרדכי כהן: אין לנו עניין לסייע לרשות שיש לה אולי תלות בארנונה למגורים אבל אין לה בעיות, אנחנו לא רוצים גם לרשות הזאת לסייע.

מרדכי כהן: אנחנו רוצים להתמקד ברשויות מוחלשות.

מרדכי כהן: זה מחזיר אותנו לרשויות במעמד סוציו-אקונומי נמוך.

קריאה: יש רשויות ערביות שאין להן בעיות?

מרדכי כהן: לא דיברתי על הרשויות הערביות.

מרדכי כהן: אמרתי קודם שיש חפיפה – אמרו את זה קודם חברי הכנסת טיבי וכסיף – ולצערנו הרב זה לא קרה במקרה, אלא כי במשך השנים המדיניות הממשלתית הייתה כזו שהזניחה את הפריפריה הגיאוגרפית והחברתית, שברובה מאוכלסת על ידי אותן רשויות ערביות, וזו התוצאה.

מרדכי כהן: לכן יש את תוכנית החומש.

מרדכי כהן: אני פשוט רוצה לעשות סדר: אחד, זה בדיוק המתווה שאנחנו מדברים עליו – מודל שינתח את היקף אותם נזקקים שיגיעו לרשויות לבקש הנחה, ואנחנו רוצים שהרשויות יתנו להם הנחה.

מרדכי כהן: בגין זה שיפוי לאותן רשויות שיש להן תלות גבוהה בארנונה למגורים.

מרדכי כהן: לא לייצר השלכת רוחב לרשויות האחרות, ששם זה היקפים מטורפים ובשלב הזה אין רצון לעסוק בזה או לתת מוטיבציה לא לגבות ארנונה למגורים.

מרדכי כהן: זה אחד.

מרדכי כהן: אני לא יודע אם זה 70 מיליון שקל לחודש או 50 מיליון שקל או 90 מיליון שקל.

מרדכי כהן: מה שברור, שזה לא יכול להיות רק רשויות ערביות.

מרדכי כהן: אני חושב שלא יהיה מנוס, משרד האוצר יהיה חייב להכניס את היד לכיס ולהעמיד את התקציב התוספתי הזה לטובת אותו מתווה שדיברתי עליו.

מרדכי כהן: חוץ מזה, ובלי קשר לזה, לא כחלופה אלא בנוסף לזה צריך לשחרר את ה-150 מיליון שקל למענקי האיזון, ומתוך זה גם יבוא סיוע לרשויות הערביות כי הן נשענות על מענק האיזון.

מרדכי כהן: בלי שום קשר לזה, צריך מיד להתכנס ולייצר צוות מקצועי שמדבר על המשך תוכנית החומש, כי בלי המשך תוכנית החומש תהיה לנו חלילה חזרה לאחור ברשויות הערביות.

מרדכי כהן: אני מזכיר לכולם, למי שלא שולט בפרטים:

מרדכי כהן: במסגרת תוכנית החומש 350 מיליון שקל הולכים לרשויות לפיתוח כלכלי, אותן 16 רשויות ערביות, כאשר המטרה היא לא הבראה ולא קיצוצים ולא פיטורים.

מרדכי כהן: הם קיבלו תקציבים לפתח מקורות הכנסה כדי לפצות על ההזנחה של שנים רבות, 350 מיליון שקל לטובת הסיפור הזה.

מרדכי כהן: אני משוכנע שברגע שמינהל התכנון יחזור למשרד הפנים ביחד עם הוועדות הגיאוגרפיות וחלוקת ההכנסות אנחנו בוודאי נעודד עוד ועוד אזורי תעשייה מרחביים משותפים לרשויות הערביות, היהודיות, מועצות אזוריות ועיריות, שתהיה בהן חלוקת הכנסות שתסייע גם לרשויות הערביות.

מרדכי כהן: זה המתווה שצריך לדבוק בו.

מרדכי כהן: כרגע לטווח הקצר – 150 מיליון שקל מענק איזון ומתווה שיפוי לרשויות מוחלשות בגין הפסדים על ארנונה למגורים, פשוט.

אחמד טיבי: תודה רבה, מרדכי.

אחמד טיבי: אני מבקש שמודר יונס יענה.

ניר ברקת: ומה עם תקצוב דיפרנציאלי?

קריאה: כולם מסכימים בשלב הזה.

מודר יונס: כולנו אומרים אותו דבר.

מודר יונס: אנחנו במצב עגום, יודעים מה התוצאה, וכולם אומרים: אנחנו לא רוצים לעודד אנשים לא לשלם ארנונה, אבל עושים בדיוק ההיפך.

מודר יונס: קושרים את כל השיח עכשיו במה שיהיה בארנונה למגורים, כמה וכל מה שקורה.

מודר יונס: אני אמרתי דבר פשוט: המדינה ידעה לעשות במסגרת תוכנית 922, על מנת לתקן עיוות מסוים, לתת כסף תוספתי, מענקי איזון שהיא נתנה לחברה הערבית במסגרת תוכנית 922.

מודר יונס: לא נתנו את זה רק כי רצו להיות נחמדים אלינו אלא כי ידעו שהיה עיוות לאורך שנים.

מודר יונס: אפשר לעשות את זה היום.

מודר יונס: לא צריך לקשור ולהמתין.

מודר יונס: צריך לתת את הכסף התוספתי.

מודר יונס: הוא כסף קטן.

מודר יונס: חבר'ה, על מה אנחנו מדברים?

מודר יונס: על 200 מיליון שקל מתוך 80 מיליארד שקל שחילקה המדינה?

מודר יונס: זה פשוט לא ייאמן.

מודר יונס: זה מרווח התמרון, זה יביא נשימה לרשויות המקומיות.

מודר יונס: אפשר לפתור את זה.

מודר יונס: כל המתווה וכל התיקון וכל מה שרוצים לעשות בשלושה חודשים, ותקצוב דיפרנציאלי, וכל מה שרוצים, אהלן וסהלן.

מודר יונס: חבר'ה, אנחנו לא צרי-עין.

מודר יונס: אתמול כתבנו מכתב, ואני רוצה להסביר את זה – כתבנו במכתב שלנו לראש הממשלה שהסכום שקיבלנו, 47 מיליון שקל, הוא כגודל הכסף שקיבלה העיר אילת, כגודל הכסף שקיבלה המועצה תמר.

מודר יונס: תמר היא מועצה אזורית עם 1,100 תושבים, קיבלו כמונו: 47 מיליון שקל.

מודר יונס: אנחנו לא צרי-עין.

מודר יונס: קיבלתי שיחת טלפון אתמול מחברי מאיר הלוי ראש עיריית אילת.

מודר יונס: עוד לפני שהוא הספיק להגיד לי את שמו אמרתי לו: אנחנו לא צרי-עין, אני מכיר את התוצאה הקשה באילת.

מודר יונס: הוא סיפר על 90% אבטלה באילת.

מודר יונס: הוא אמר לי: אני מעולם לא חילקתי סלי מזון ועכשיו אני מחלק באילת.

מודר יונס: זה המצב שנמצא באילת אבל הוא גם נמצא בכל מקום ומקום בחברה הערבית.

מודר יונס: אנחנו כולנו ביחד.

מודר יונס: הוא אומר: מה עכשיו אני צריך לעשות?

מודר יונס: קיבלתי פיצוי עבור עסקים ועבור בתי מלון.

מודר יונס: אני לא יודע מה יקרה בעוד שלושה חודשים.

מודר יונס: אבל עיקר הדאגה שלו היא לא רק לרשות, אולי הרשות יכולה לחיות, אבל הוא חושב על תושבי אילת.

מודר יונס: אני צריך לחשוב גם על התושבים שלי וגם על הרשות.

מודר יונס: אני אומר: כסף תוספתי.

מודר יונס: בואו לא ניכנס לכל ועדות, לא ועדות, מתי יהיה, יתקנו עיוותים.

מודר יונס: אנחנו בתיקון עיוותים כבר חמש שנים, חבר'ה.

מודר יונס: בתוכנית 922 אנחנו מדברים על תיקון עיוות של נוסחת גדיש.

מודר יונס: אנחנו כל הזמן דוחים את העתירות שלנו ועושים תיקונים.

מודר יונס: ישבה ועדה.

מודר יונס: זה ייקח המון זמן.

מודר יונס: היום אם אנחנו רוצים לשמור על שלום כולנו צריך להזרים את מעט הכסף, הפרוטות האלה מתוך ה-80 מיליארד שקל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: למען ההגינות, מאיר הלוי גם שלח לי הודעה בהתייחס למה שאמרת.

אחמד טיבי: הוא אמר: "חשוב לי להבהיר לחבריי ראשי הרשויות הערביות שלמעט 5 מיליון שקל, חלק מענקי איזון, ושיפוי חלקי בגין ארנונה מעסקים, בעיקר מבתי מלון סגורים, עיריית אילת לא קיבלה שקל אחד, כעיר ש-75% מתושביה מובטלים, ומתוכם 35% ששני המפרנסים מבית אחד מובטלים.

אחמד טיבי: יש לנו את כל הצידוק המוסרי לדרוש ולתבוע לפצות את העיר אילת.

אחמד טיבי: "

מודר יונס: סליחה, רק תשאל את מאיר הלוי אם הם גובים ארנונה.

מודר יונס: הם לא גובים ארנונה בכלל, לא בגלל שהוא לא רוצה, לא בגלל שהוא נתן פטור, לא בגלל הנחות, אלא כי אנשים מובטלים, מה לעשות.

מודר יונס: הם מפחדים, הם לא יבואו לשלם ארנונה.

מודר יונס: אם אדם משלם בהוראות קבע הוא ביטל אותן.

מודר יונס: זה קורה לא רק בערה ובערערה, זה קורה גם באילת, ואני מבטיח לך שזה קורה בכל מקום.

מודר יונס: רק אצלנו זה כל כך חזק, זה זועק.

מודר יונס: זו כל ההכנסה שלנו.

אחמד טיבי: תודה רבה, מודר.

אחמד טיבי: זה מקור ההכנסה היחיד כמעט.

אחמד טיבי: רבותי, לפני שאני עובר לדובר הבא – סלאמה אלאטרש, ראש המועצה האזורית אל קסום בנגב, פאיז עומר מביר אל מכסור.

אחמד טיבי: מישהו מהם נמצא?

אחמד טיבי: עוסאם עומר מטובה זנגריה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אגיד משפט לפני שאעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת הנוספים.

אחמד טיבי: הצטרפו אלינו חבר הכנסת אוסאמה סעדי וחברת הכנסת סונדוס סאלח.

אימאן ח'טיב יאסין: גם בחדר השני התווספו אנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: ביקשנו רשות דיבור.

אחמד טיבי: אף אחד לא העביר לי.

אחמד טיבי: מבקשים ממני כאן.

אחמד טיבי: נמשיך.

אחמד טיבי: אתן לכם.

אחמד טיבי: המדינה והציבור אמרו כל הזמן, במשך כל המשבר הזה: כל הכבוד לרופאים ולאחיות ולצוות הרפואי הערבי, מאז שהתחיל המשבר: הם חיילים במאבק, במלחמה.

אחמד טיבי: העלו על נס, ובצדק, את התרומה הרבה של הציבור הערבי באמצעות צוותי הרפואה, אבל לא רק צוותי הרפואה אלא גם מוקדי עבודה חיוניים נוספים.

אחמד טיבי: ותראו איזה יחס בסוף מקבלות הרשויות המקומיות שבהן גרים צוותי הרפואה האלה, יחס שהתוצאה שלו, חבר הכנסת ניר ברקת, היא מפלה, התוצאה.

אחמד טיבי: אין מניעה מלפצות על ארנונה של עסקים, אמרתי את זה בהצגת הדברים שלי, אבל יש מי שמקור ההכנסה שלו הוא רק ארנונה של מגורים, שאותם מייצג מודר יונס, ראשי הרשויות הערביות והדרוזיות, ויש גם רשויות יהודיות מוחלשות.

אחמד טיבי: אני אומר שצריך להטות אוזן לצרכים שלהם כי הם קורסים, לא יכולים לספק שירותים.

אחמד טיבי: אם אגף התקציבים לא יטה אוזן לזה זה ייקרא אטימות.

קריאה: אבו כאמל הלך עוד צעד אחד קדימה, הוא מציע גם לשנות את הנוסחה, אבל זה כבר פתרון לטווח ארוך.

קריאה: מה שמציעים כאן הוא הגיוני מאוד ביחס לגודל הבעיה.

אחמד טיבי: מציעים משהו שהוא מאוד מידי וצנוע, הייתי אומר.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו מדברים על 200 - - -

קריאה: אפשר עכשיו להתקדם.

אחמד טיבי: הדברים שאמר מרדכי כהן הם דברים בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: אני מקווה שאגף התקציבים יטה אוזן והשר ילחץ.

אחמד טיבי: ג'אבר, תפדל.

ג'אבר עסאקלה: אקצר מאוד.

ג'אבר עסאקלה: גם אימאן ח'טיב יסין רוצה לדבר.

ג'אבר עסאקלה: אגיד שיש את הנושא לטווח קצר, שדובר עליו רבות בישיבה הזאת, למרות שנאלצתי לצאת לזמן מה.

ג'אבר עסאקלה: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.

ג'אבר עסאקלה: מקור הבעיה שלנו הוא בעיית העומק של היעדר מקורות הכנסה, לא רק מעסקים אלא גם ממבני ממשלה ואזורי תעשייה ומסחר שנבנו והוקמו על האדמות של הישובים הערביים והם לא כלולים בשטחי השיפוט של הישובים הערביים.

ג'אבר עסאקלה: לכן אחד הדברים לטווח הרחוק שצריך לעבוד עליו הוא הסיפור הזה, שיהיה לנו חלק מהארנונות של מבני הממשלה ואזורי התעשייה והמסחר שנמצאים בסמוך לישובים שלנו.

ג'אבר עסאקלה: כמובן אני תומך בכל מילה שנאמרה על ידכם, על ידי מודר יונס בעיקר ואחרים, שהמאבק הזה הוא מאבק חשוב.

אחמד טיבי: תודה רבה חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אימן ח'טיב יאסין.

אימאן ח'טיב יאסין: בפריפריה החברתית יש הדרה ארוכת שנים, שהממשלות האחת אחרי השנייה לא דאגו לתוכניות.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן אם אנחנו רוצים להסתכל על המצב, כיום המצב הזה הוא תוצר של כל השנים.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן צריך לתת טיפול נקודתי למה שצף היום בעקבות משבר הקורונה, והוא יחזור ויצוף בעוד משבר שיבוא, ולא משנה מה השם שלו.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לעשות תוכנית ארוכת-טווח, שתסתמך בעיקר על שני דברים.

אימאן ח'טיב יאסין: א', אזורי תעשייה בישובים האלה, ב', מציאת מקומות תעסוקה לפלחים ולשכבות של אנשים שלא עובדים.

אימאן ח'טיב יאסין: ואם נסתכל על החברה הערבית, בתוך החברה יש לנו אחוז גדול למדי של נשים שלא עובדות.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן צריך לחשוב איך לפתח תוכניות לעבודת נשים בתוך הישובים או בסמוך לישובים האלה.

אימאן ח'טיב יאסין: לתוצר של הקורונה צריך לתת עכשיו מענה של תוספת כספית מידית, בלי שום קשר לדבר אחר, ולהתחיל באופן מידי להיכנס לתוכנית ארוכת-טווח שלוקחת בחשבון את כל הקריטריונים האלה.

אימאן ח'טיב יאסין: אחרת, בכל פעם נשב פה ונעלה את אותן סוגיות.

אימאן ח'טיב יאסין: לא צריך שום חוכמה של אף אחד מאיתנו, כולנו דיברנו על אותן נקודות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

אחמד טיבי: אחר כך אתן לנציג איגוד המוסכים סאמר משעל.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, תודה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שהדיון הזה חשוב מאוד.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שגם הדרישות שמציג פה מודר יונס סבירות מאוד ביחס לגודל הבעיה, ביחס לגודל הישובים, ביחס לגודל האוכלוסייה שעליה אנחנו מדברים.

סמי אבו שחאדה: המספרים שהציג עלאא גנטוס מאוד מאוד קטנים יחסית.

סמי אבו שחאדה: יש לנו משבר שכולם מבינים, וגם משרד הפנים מסכים לגבי הקריאה של הוועדה, הם קוראים באותה עין את הבעיה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מסכימים לגבי הבעיה.

סמי אבו שחאדה: מוצע פה פתרון לשלושה חודשים בסכום שהוא סביר מאוד ביחס לגודל הבעיה, חלוקה לשלושה חודשים של 70 מיליון שקל לחודש.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שזה פתרון סביר מאוד.

ניר ברקת: זה לא 70 מיליון שקל, זה הרבה יותר, אבל בסדר, אתה צודק.

סמי אבו שחאדה: לשלושה חודשים זה 210 מיליון שקלים, זה 70 מיליון שקל לחודש.

ניר ברקת: זה רק לרשויות הערביות וצריך להבין שזה לישובים באשכולות סוציו-אקונומיים 1–3 ואולי אחרים.

ניר ברקת: אני מסכים שזה כיוון טוב, רק זה לא הסכום.

ניר ברקת: תצאו מכך שזה הסכום.

סמי אבו שחאדה: יכול להיות, אבל גם אם כן, לא תהיה חריגה יותר מדי גדולה.

סמי אבו שחאדה: הסכומים הם סבירים למדי ונותנים הזדמנות לכל משרדי הממשלה, גם למשרד האוצר, גם למשרד הפנים, לכל המשרדים שיהיו מעורבים בעניין ללמוד את זה ביחד עם ועד ראשי הרשויות, עם כל הגורמים המומחים שאמורים להיכנס לעניין, ללמוד את הדברים.

סמי אבו שחאדה: אולי יש להציג נוסחה אחרת, אולי יש להציג פתרונות אחרים לטווח ארוך יותר, אבל זו לפחות נקודת התחלה מצוינת, שיכולה לתת להם לנשום, לחזור ולתת את השירות המצוין שהם נותנים בתקופה האחרונה.

סמי אבו שחאדה: הם עושים מאמצים מדהימים וכולם גם רואים את התוצאות הטובות בעקבות המעשים שלהם.

סמי אבו שחאדה: כל הכבוד להם על העשייה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שזו התחלה טובה, זה פתרון טוב שאפשר להתחיל איתו.

סמי אבו שחאדה: ואז יש ללמוד את הדברים במשך שלושת החודשים האלה ולהציג פתרון קצת יותר ארוך-טווח.

מודר יונס: חבר הכנסת ברקת, אנחנו גובים 750 שקל ארנונה פר נפש, זו העובדה.

מודר יונס: ככל שהרשות גובה יותר ארנונה צריך שיקטן מענק האיזון כי זו המשמעות.

מודר יונס: לצורך חישוב מענק האיזון אומר לנו משרד הפנים: אנחנו לא נחשב כאילו יש לכם 750 שקל פר נפש אלא כאילו יש לכם 1,000 שקל.

מודר יונס: אנחנו אומרים לו: אבל אין לנו 1,000, יש לנו 750.

מודר יונס: "לא, יש הכנסת מינימום, אנחנו מפצים מעבר ל-1,000".

מודר יונס: אם תכפיל את זה במספר התושבים זה כבר סכום גדול מאוד לפני שאנחנו מתחילים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ויסאם עומר, בבקשה.

ויסאם עומר: חברים, שלום רב.

ויסאם עומר: אני חושב שזה הזמן להושיט יד לכל תושבי החברה הערבית וכפי שציין חברנו מרדכי כהן, גם לאוכלוסיות המוחלשות.

ויסאם עומר: זה הזמן להושיט לנו יד, אחרת הרשויות שלנו יקרסו ואנחנו ניכנס לתוהו ובוהו לא קל ולא יהיה לנו מאיפה לשלם אפילו את שכר העובדים שלנו.

ויסאם עומר: כנסת נכבדה, ועדה נכבדה, מר בנימין נתניהו, זה הזמן לתת יד ועזרה לחברה הערבית לאור המצב העגום שכולנו נקלענו אליו.

ויסאם עומר: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה ויסאם עומר על ההשתתפות שלך.

אחמד טיבי: סאמר משעל, בבקשה.

אחמד טיבי: הוא יצא.

אחמד טיבי: אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי מודר יונס ראש ועד ראשי הרשויות הערביות, עלאא גנטוס, באמת הדיון הזה חשוב מאוד, במיוחד שהוא בא ערב ההכרזה של ראשי הרשויות הערביות על שביתה כללית החל ממחר.

אוסאמה סעדי: נכון, מודר?

אוסאמה סעדי: וגם ראשי הרשויות הערביות הדרוזיות הכריזו מיום ראשון על חודש הזעם ועל שביתה כללית בגלל המצוקה הכלכלית והכספית שהם נמצאים בה.

אוסאמה סעדי: אני מתנצל שלא הייתי בתחילת הישיבה, היינו בישיבה אצל יושב-ראש הכנסת בעניין החוקים שנידונים בוועדה המיוחדת וסדרי הדיון.

אוסאמה סעדי: כמובן לא הגענו לשום הסכמות, צריך דיון ארוך אל משך הלילה עד יום חמישי, תתכוננו חברים.

אוסאמה סעדי: אבל שמעתי ואני בקשר רצוף גם עם מודר וגם עם עלאא וגם עם יתר ראשי הרשויות.

אחמד טיבי: אתה אחד מן היוזמים של הדיון הזה.

אוסאמה סעדי: אנחנו גם יזמנו את הדיון הזה, אתה אדוני היושב-ראש ואני.

אוסאמה סעדי: באמת המספרים זועקים לשמיים והמספרים גם מספרים את כל הסיפור.

אוסאמה סעדי: כאשר העברנו את תקציב הקורונה בפעם הראשונה, כרשימה המשותפת הרמנו שלוש אצבעות: אדוני היושב-ראש, אני וגם חברתנו עאידה תומא סלימאן בשם המשותפת, העברנו תקציב של 80 מיליארד שקל – ניר ברקת, אתה שומע?

אוסאמה סעדי: אתם לא הייתם שם, אנחנו העברנו את התקציב הזה.

אוסאמה סעדי: לקבל פירורים – אנחנו לא מקבצי נדבות.

אוסאמה סעדי: אנחנו מבקשים את הזכויות שלנו.

אוסאמה סעדי: המספרים שביקשו פה החברים, זה אפילו פחות ממה שמגיע לנו, פחות.

אוסאמה סעדי: אתה לא יכול לחלק 3 מיליארד שקל ו-150 מיליון שקל מקרן ההטמנה כאשר כל ראשי הרשויות משלמים פר טון סכום שווה, 450 שקל, ופתאום כאשר אנחנו מסכמים את המספרים רואים שכל הרשויות הערביות מקבלות 11 מיליון שקל ואילו בני ברק לבד מקבלת 12 מיליון שקל, לבד.

אוסאמה סעדי: זו אפליה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מופלים פעמיים: גם אין לנו עסקים, גם אין לנו אזורי תעשייה, גם אין לנו משרדי ממשלה, וכאשר באים לשלם אז אומרים: אה, אתם לא מקבלים כי אין לכם עסקים ומשרדי ממשלה.

אוסאמה סעדי: אז מה נעשה?

אוסאמה סעדי: הרשויות האלה כורעות תחת הנטל.

אוסאמה סעדי: אומרים שאתמול היו 25 נדבקים חדשים, אז בישוב חורה היו 20 מהם, כל התוספת היא בחורה.

אוסאמה סעדי: אז מה אתם רוצים מראשי הרשויות הערביות?

אוסאמה סעדי: אנחנו איתם בקשר יום-יומי, מבקרים את כל הישובים.

אוסאמה סעדי: מה, אנחנו הפכנו להיות כמו עמותות במגזר השלישי?

אוסאמה סעדי: אתם מחלקים רק משלוחי מזון?

אוסאמה סעדי: באמת תודה רבה.

אוסאמה סעדי: זה התפקיד של רשות, עירייה ומועצה?

אוסאמה סעדי: אם מתוך ה-80 מיליארד שקל, התקציב שהוספנו לתקציב המדינה, אם מתוך כל המיליארדים האלה – גם אני לא הבנתי, עלאא גנטוס, אומרים שנתנו שיפוי על שלושה חודשים ארנונה לעסקים, אבל העסקים התחילו לחזור, אז מה עם זה?

אוסאמה סעדי: למה לא לוקחים בחשבון את ה-3 מיליארד ואפילו מתוך ה-3 מיליארד אפשר להקציב ולייחד 200 מיליון שקל, 300 מיליון שקל לשלושה החודשים האלה?

אוסאמה סעדי: אין שום בעיה.

אוסאמה סעדי: הם לא רוצים להוסיף.

אוסאמה סעדי: אני אומר: מתוך ה-3 מיליארד אפשר לעשות את זה.

אוסאמה סעדי: אלה לא סכומים בשמיים.

אוסאמה סעדי: הדרישות שלכם הן צנועות ביותר, סבירות ביותר.

אוסאמה סעדי: אנחנו אומרים למשרד האוצר ולמשרד הפנים ולממשלה: אם אתם לא תיאותו ותיענו לדרישות האלה אז אנחנו עם ראשי הרשויות האלה.

אוסאמה סעדי: היום זו הישיבה.

אוסאמה סעדי: הייתה היום שביתה, משמרת מחאה, אבל זה כלום לעומת מה שיקרה אם באמת אנחנו נצא לרחובות ונסגור את כל הישובים שלנו, במיוחד בתקופת הקורונה הזאת.

אוסאמה סעדי: אל תיתנו לנו להגיע למצב הזה.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא מחפשים עימותים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מחפשים פתרונות, והפתרונות צריכים להגיע, כפי שאמר מודר יונס גם כאן וגם בהפגנה, היום ולא מחר.

אחמד טיבי: תודה רבה חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אחמד טיבי: אני מוצא לנכון לציין שוב שבדיון הזה יש חבר כנסת יהודי אחד, חבר הכנסת ניר ברקת.

ניר ברקת: יש שניים, גם עופר כסיף.

אחמד טיבי: הוא מן הרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: אתם יודעים מה הכוונה.

אחמד טיבי: אני חושב שהיה צריך להיות פה נציג מכל סיעה.

אחמד טיבי: אבל תודה שאתה פה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אורחים נכבדים, א', תודה על הדיון החשוב מאוד בתקופה הזו, במיוחד ליזמים חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי.

סונדוס סאלח: אפליה בחלוקת תקציבים היא לא מקרית, זו מדיניות וזה לא חדש לנו.

סונדוס סאלח: מה שאנחנו רוצים לחדש להם, מה קורה בעקבות המדיניות העגומה הזו.

סונדוס סאלח: מה שיקרה בפועל בשטח – קריסת המועצות המקומיות זה לא לסגור דלתות של בניין ומשרדים ולחזור הביתה, לא.

סונדוס סאלח: זה קריסת כל התשתיות בחברה הערבית, זה קריסת העסקים בחברה הערבית, זה צלחת פטרי לפשיעה, לאבטלה.

סונדוס סאלח: בטח אנחנו נפוצץ את לשכות התעסוקה בתביעות לקבל דמי אבטלה, אבל זה צלחת פטרי לאלימות, לפשיעה.

סונדוס סאלח: מכיוון שלא יהיה כסף בחברה הערבית אז אין לפושעים מה לחפש בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: זה נקודת התחלה לגל פשיעה שכל אזרח ואזרחית במדינה הזאת ישלמו על זה ביוקר.

סונדוס סאלח: זה לא יהיה רק בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: כל מי ששותק ומושיט יד לאפליה הזו בתקצוב לראשי הרשויות בחברה הערבית יהיה שותף לגל הפשיעה שיתפשט.

סונדוס סאלח: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה חברת הכנסת סונדוס סאלח.

אחמד טיבי: סאמר משעל מאיגוד המוסכים חזר?

סאמר משעל: שלום אדוני היושב-ראש, שלום לחברי הכנסת ולכל המשתתפים הנכבדים, ותודה על זכות הדיבור וההקשבה.

סאמר משעל: אני כרגע מייצג חלק גדול מן המוסכים במגזר.

סאמר משעל: אני גם מטעם איגוד המוסכים, חבר בהנהלה.

סאמר משעל: יש לנו כמה נקודות וכמה הערות חשובות ואני רוצה להעלות אותן מולכם.

סאמר משעל: אנחנו כרגע במצב חריג, מצב קשה.

סאמר משעל: לא בגלל התפשטות הנגיף ובגלל כל מה שעברנו, להיפך.

סאמר משעל: אנחנו המוסכים תמיד לא חששנו מן הנגיף או מן המצב והמשבר הזה.

סאמר משעל: חששנו ממה שיהיה קדימה, אחרי ההתפשטות של הנגיף.

סאמר משעל: כמובן חלק חשוב מן החשש שלנו נוגע למצב הכלכלי, המצב שאנחנו עוד נפגוש בתקופה הזאת אחרי הנגיף.

סאמר משעל: עלול להיווצר סוג של לחץ, סוג של קריסה.

סאמר משעל: דווקא אתמול, אדוני, יצא לי לדבר עם כמה מוסכים, לברר מולם איך ומה קורה מול העיריות, מול הרשויות המקומיות, מול רשות המסים והמע"מ והארנונה וכולי.

סאמר משעל: המצב מאוד מאוד מאוד קשה.

סאמר משעל: אני מדגים את זה כי אנחנו, העצמאים באופן כללי, אנחנו כרגע נמצאים בחדר הלם עד ההתאוששות.

סאמר משעל: השאלה איך תהיה ההתאוששות הזאת.

סאמר משעל: עד לרגע זה אין יד לעזר, אין מי שיושיט לנו יד וייתן לנו איזשהו פתרון.

סאמר משעל: הפתרון היחיד ששמענו עליו, כמובן כולכם מכירים אותו וכל מי שצופה בנו מכיר את זה, הוא הארנונה, שלושה חודשי פטור מארנונה.

סאמר משעל: עד שאנחנו נתאושש, עד שאנחנו נרוויח את הכסף – כי כרגע לצערי הרב אם הרשויות המקומיות אינן תומכות בנו, וחלק מן הטענות הוא שהתקציב לא הועבר ואין להן את התקציב הזה, אז כרגע אנחנו העצמאים הפכנו לסוג של שכירים, שכירים לטובת הרשויות המקומיות.

סאמר משעל: אנחנו עובדים בשבילן, אנחנו נותנים בשבילן ואנחנו גם נותנים להן את השכר שלנו, את הרווח שלנו.

סאמר משעל: חוזרים הביתה בסוף יום, בסוף חודש בלי כסף להתפרנס, אין לנו אוכל לילדים, אין לנו אוכל לחיות וזה בעיה רצינית.

סאמר משעל: דבר מאוד מאוד חשוב, אדוני, הוא עניין השלטים.

סאמר משעל: אם נתנו לנו פטור מארנונה לשלושה חודשים, מה עם השלטים?

סאמר משעל: יש מוסכים ויש בתי עסק, גדולים וקטנים, הנמצאים בתוך סמטאות, לא על הכביש הראשי, והם משלמים בדיוק כמו כל אחד שנמצא על כביש ראשי, הם משלמים המון כסף.

סאמר משעל: מה לגבי החשמל?

סאמר משעל: מה לגבי המים?

סאמר משעל: האם אפשר לתת לנו סוג של פתרון, סוג של הקלה, הפחתה?

סאמר משעל: לתת לנו איזה עניין להתמקד בעסק, כדי לתת לאנשים וללקוחות, שאגב, אדוני, עדיין לא באים.

אחמד טיבי: אני מבין את זה.

אחמד טיבי: תודה רבה, סאמר, אני מעריך את הדברים שלך.

אחמד טיבי: אכן נושא העצמאים, מצד אחד, העסקים הקטנים, הוא נושא אקוטי והוא זועק לשמיים.

אחמד טיבי: העסקים האלה קורסים.

אחמד טיבי: לכן המדינה צריכה לייצב את העסקים האלה.

אחמד טיבי: יש כאן מעגל קסמים: סאמר משעל אומר שהם מממנים כאילו את הרשויות והרשויות לא מפחיתות מהם, אבל הרשויות במצוקה כי הן לא קיבלו סיוע מן המדינה בגלל צניחה בתשלומי הארנונה למגורים.

אחמד טיבי: כל זה יכול להיפתר רק אם הממשלה תתערב בהתאם.

אחמד טיבי: רועי אסף מן האגף לפיתוח חברתי-כלכלי במשרד לשוויון חברתי, האחראי על תוכנית 922, בבקשה.

אחמד טיבי: אתה הדובר האחרון, אגב.

רועי אסף: ראשית כול, הזכרת קודם את תוכנית 922 שאותה אנחנו מנהלים ברשות לפיתוח כלכלי.

רועי אסף: כדאי לייחד לה אולי דיון נפרד ולא להתייחס אליה רק כאל מקור תקציבי.

רועי אסף: אני רוצה לברך מאוד את ראשי הרשויות ואת מודר יונס ועלאא גנטוס שעמדו וסייעו לאזרחיהם ולמדינה להתגבר על משבר הקורונה.

רועי אסף: אנחנו עובדים בימים אלה על מסמך של אסטרטגיות בתקופת משבר.

רועי אסף: בהחלט הנקודה שהעלה מנכ"ל משרד הפנים היא נקודה מאוד מאוד חשובה בראייה האסטרטגית לקראת החלטת הממשלה על תוכנית החומש הבאה.

רועי אסף: בעצם הנקודות שהעלו, אתה כבוד היושב-ראש וגם חבר הכנסת ניר ברקת, הן נקודות חשובות.

רועי אסף: סלימה, את רוצה להשלים את דבריי?

רועי אסף: העברתי את רשות הדיבור לסלימה מוסטפא-סלימאן שעובדת ברשות.

סלימה מוסטפא-סלימאן: אני לא רוצה לחזור על דברים שרועי אסף אמר.

סלימה מוסטפא-סלימאן: אני פשוט רוצה לחזק את הדברים.

סלימה מוסטפא-סלימאן: אני עובדת מול הרשויות המקומיות ומול ועד ראשי הרשויות, שעושים עבודה נהדרת לסיוע לרשויות המקומיות.

סלימה מוסטפא-סלימאן: אני פשוט רוצה להגיד שאכן גם אם לא מדובר על אפליה מכיוון שהכלי הזה של ארנונה לעסקים בעצם לא ממש מסייע לרשויות אלא בעצם עוזר להן לתת את ההנחה הנדרשת לעסקים, עדיין צריך שיהיה מנגנון לעזור לרשויות המקומיות הערביות להתגבר על הפגיעה שנגרמה להן כתוצאה מן הקיטון שחל בהכנסות.

סלימה מוסטפא-סלימאן: אנחנו מכירים את המצב העגום של הרשויות המקומיות עוד לפני משבר הקורונה.

סלימה מוסטפא-סלימאן: הן התנהלו על הקשקש.

סלימה מוסטפא-סלימאן: זה הזמן שהממשלה תספק את הפתרון הנדרש.

אחמד טיבי: תודה רבה סלימה.

אחמד טיבי: תם סבב הדוברים.

אחמד טיבי: אני רוצה לסכם, ברשותכם.

אחמד טיבי: משבר קשה פוקד את הרשויות הערביות ולכן הן מכריזות על שביתה שתחל מחר.

אחמד טיבי: אין יותר קל מאשר לפתור את המשבר הזה באמצעות העברה של סכום צנוע, 200 מיליון שקל לשלושה חודשים במסגרת העברת מיליארדי השקלים שמתנהלת כאן דרך ועדת הכספים.

אחמד טיבי: הועברו כ-90 מיליארד שקל.

אחמד טיבי: אנחנו ברשימה המשותפת הצבענו בעד ההעברה והכרענו בעד ההעברה.

אחמד טיבי: לא היה שם שיפוי על ארנונה למגורים.

אחמד טיבי: בקרוב, כפי שהשר כחלון הודיע ליושב-ראש ועדת הכספים אתמול בשיחת טלפון, תובא לכאן הצעת חוק שתגדיל - - -

קריאה: מחר.

אחמד טיבי: אני מקווה שמחר יביאו את זה.

אחמד טיבי: הצעת חוק שתגדיל את הסכום בכמה מיליארדים.

אחמד טיבי: לא יעלה על הדעת שהסכום הזה לא ייכלל בו פיצוי ושיפוי לרשויות המקומיות הערביות.

קריאה: ערביות, לרבות הדרוזיות.

אחמד טיבי: ערביות ודרוזיות.

אחמד טיבי: דנו היום ברשויות דרוזיות וערביות.

אחמד טיבי: כשאני אומר "ערביות" אני תמיד אומר אוטומטית: כולל כולן, כולל הדרוזיות.

אחמד טיבי: זה חובה.

אחמד טיבי: במקביל הוועדה ממליצה ומבקשת שתהיה ישיבה בין מודר יונס, חיים ביבס, מנכ"ל משרד הפנים ואריאל יוצר, סגן הממונה על התקציבים, כדי לפתור את זה.

אחמד טיבי: אני קורא לאגף התקציבים להפסיק להתמהמה ולהציג כאן נוסחאות, מספרים, דחיות, ניירות.

אחמד טיבי: בינתיים האנשים במצוקה, רשויות קורסות והמצב לא סובל בזבוז זמן וכדרור ליד פינת הקרן בדקה התשעים.

אחמד טיבי: די כבר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה גם לאתר פלנט ולהאלא על השידור הישיר.

אחמד טיבי: הישיבה נעולה.