ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 34, 2020-04-23 09:35

עודד פורר: היום 23 באפריל 2020, כ"ט בניסן התש"ף, אני פותח את ישיבת הוועדה.

עודד פורר: אני רוצה להתחיל בדברים לאוצר שהם לא בהכרח נושא הדיון אבל הם כן חלק מנושא הדיון.

עודד פורר: אתם הבטחתם ב-1 במאי כסף, פעימה שנייה, לעצמאים – בגלל הגבינה השווייצרית המחוררת שאיתה נתתם איזשהו פיצוי על חודש מרץ לבקושי 100,000 עצמאים מתוך 600,000 איש.

עודד פורר: אנשים מחכים את כל אפריל למה שהם יקבלו ב-1 במאי.

עודד פורר: וזה לא כסף של נדבות, החבר'ה האלה לא מבקשים נדבות, מדינת ישראל סגרה להם את העסק, אין להם דרך להתפרנס, אין להם שקל שנכנס לחשבון.

עודד פורר: הם צריכים לקנות אוכל הביתה, יש כרטיס אשראי שיורד ב-1 במאי, יש שכר דירה, יש הוצאות, לחלקם גם יש עובדים שהם עדיין משלמים להם שכר.

עודד פורר: הם לא מחפשים התנצלויות ממשרד האוצר.

עודד פורר: שמעתי את ההתנצלויות אתמול של משרד האוצר על זה שהם לא מצליחים להביא את המענק השני.

עודד פורר: דיבר איתי הבוקר נשיא להב, דיבר בדמעות, בחיי.

עודד פורר: האיש לא ישן בגלל פניות הציבור שמגיעות אליו.

עודד פורר: הוא עובד בזה בהתנדבות, זאת לא העבודה שלו, הוא לא מתפרנס מזה.

עודד פורר: הוא לא ישן בגלל הטלפונים שהוא מקבל מאנשים יום-יום, שעה-שעה, גם באמצע הלילה.

עודד פורר: ואני שם את זה עוד פעם על השולחן – היום 23 בחודש, שבוע הבא יש יום הזיכרון ויום העצמאות.

עודד פורר: החבר'ה האלה לא יחכו.

עודד פורר: אני לא מבין, לאן אתם רוצים להביא ציבור של מאות אלפי אנשים?

עודד פורר: שהם יצטרכו לבזוז חנויות כי אין להם ממה לשלם?

עודד פורר: אני אומר לכם, תפסיקו לומר לחבר'ה האלה שהם מתבכיינים, שהם מפגינים וכו'.

עודד פורר: הם לא מקבצי נדבות.

עודד פורר: היה להם עסק, הם התפרנסו בכבוד, הם ידעו לגמור את החודש – ועכשיו אתם מביאים אותם לפת לחם.

עודד פורר: אל תעשו להם טובה – ואני אומר את זה לכל שרי הממשלה – תעשו את העבודה שלכם.

עודד פורר: אתם כולכם תישאו פה באחריות אישית, אחד-אחד, כל שרי הממשלה, לא תוכלו להפיל את זה אחד על השני.

עודד פורר: יש לכם אחריות משותפת, לכל הממשלה הזאת, על מה שקורה כאן.

עודד פורר: תהיה ממשלה חדשה, לא תהיה ממשלה חדשה – זה לא מעניין.

עודד פורר: אתם השרים היום, אתם הממשלה.

עודד פורר: תעשו את העבודה שלכם.

עודד פורר: אנחנו לא נוותר על העניין הזה.

עודד פורר: הרי כסף יש, כי אנחנו אישרנו כאן את הכסף, אנחנו אישרנו 11 מיליארד שקל בלילה, כאן.

עודד פורר: אתם ישבתם איתי, חברי הוועדה, אישרנו את זה.

עודד פורר: 11 מיליארד שקל לטובת עצמאים ועסקים קטנים.

עודד פורר: אבל באוצר עסוקים בלמצוא תרגילים ושיטות איך לעקוף את ועדת הכספים, כדי שזה לא יגיע לכאן.

ניר ברקת: לא הבנתי, אתה יכול להסביר?

עודד פורר: אני אסביר.

עודד פורר: הם מחפשים שיטות איך הם יוכלו לתת איזשהו מענק, רק בלי שהם יצטרכו לעבור דרך ועדת הכספים.

ניר ברקת: למה, מה הבעיה?

עודד פורר: כי בוועדת כספים מפשיטים את החוק שמגיע לכאן והופכים אותו לטוב יותר.

עודד פורר: וחס וחלילה שזה יקרה.

עודד פורר: אז הינה, אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להכין מכתב לחתימה היום לראש הממשלה, שר האוצר והיועץ המשפטי לממשלה שמבקש להביא בהקדם האפשרי – מבחינתנו עוד היום – חקיקה שנוגעת למענק העצמאים.

עודד פורר: כבר אמר היועץ המשפטי שאי אפשר לעשות את זה בתקנות שעת חירום כפי שעשו את זה אז, ובצדק.

עודד פורר: העובדה היא שכשעשו את זה בתקנות שעת חירום כתבו נוח בשבע שגיאות.

עודד פורר: אנחנו דורשים שתגיע לכאן חקיקה, ואנחנו גם מתחייבים כאן בפני הממשלה, כמו שהתחייבנו מתחילת הדרך וגם עמדנו בזה, לתת מסלול ירוק לחקיקת העצמאים בוועדת הכספים.

ניר ברקת: בכל התחום העסקי והכלכלי.

עודד פורר: ניר, מבחינת הממשלה אין שום דבר שמונח היום בוועדת כספים והוא מעוכב.

עודד פורר: כמי שישב בוועדה הזו בחמש השנים האחרונות אני יכול להגיד לך שלא היה כדבר הזה.

עודד פורר: תמיד היו דברים שמעוכבים מכל מיני סיבות כאלה ואחרות, אבל עכשיו שום דבר לא מעוכב כאן, שום דבר לא יעוכב כאן, הכול יגיע מיידית לדיון, ואני גם אומר לכם שיֵצא חוק טוב.

עודד פורר: אבל תביאו, למה אתם מחכים?

עודד פורר: הרי כרטיסי האשראי לא יחכו ב-1 במאי, שכר הדירה גם לא יחכה, המכולת והסופר גם לא יחכו.

עודד פורר: אני רוצה לעבור לדיון של היום, שגם נוגע בעניין הזה, כי הרי כל עולם התרבות וכל עולם האומנות וכל החבר'ה האלה, רובם עצמאים.

עודד פורר: וגם כל מי שעובד מסביב לעולם הזה הוא עצמאי – מפיקים, במאים, מאפרות, ספרים וכדומה.

עודד פורר: כולם עצמאים.

עודד פורר: כולם.

עודד פורר: ומסביב לזה גם כל עולם חיי הלילה, הברים, המסעדות, זה הכול קשור אחד בשני.

עודד פורר: והם לא צריכים טובות, הם צריכים את מה שמגיע להם בדין.

עודד פורר: הם שילמו מיסים כחוק כל השנים, שילמו ביטוח לאומי כל השנים.

עודד פורר: זה מגיע להם, זה לא טובה.

עודד פורר: אני אתחיל בהצעות לסדר של חברי הכנסת.

עודד פורר: חברת הכנסת אורלי פרומן, שחשוב לציין שהייתה מנכ"לית משרד התרבות והספורט לא מעט זמן.

עודד פורר: בבקשה.

עודד פורר: אני מבקש שמי שלא ידבר, שישים מסכה.

עודד פורר: מפה ואילך – אתם ילדים גדולים.

בועז טופורובסקי: זו בקשה שלך, עודד?

עודד פורר: זו בקשה שלי.

עודד פורר: שמי שלא מדבר - - -

בועז טופורובסקי: - - - מחכים להנחיה של יושב-ראש הכנסת - - -

עודד פורר: מנכ"ל הכנסת לא מנחה את חברי הכנסת.

עודד פורר: לי יש בקשה: שמי שלא מדבר או לא נואם או לא בשיג ושיח - - -

קרן ברק: אבל אנחנו כל הזמן בשיחה.

עודד פורר: חבר'ה, אתם אנשים מבוגרים, תתייחסו לבקשה שלי ככל שאפשר.

עודד פורר: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

אורלי פרומן: על כל הנושא של התרבות אני רוצה לדבר אחר כך, כרגע אני רק מציעה הצעה לסדר.

אורלי פרומן: אני רוצה להעלות את נושא גני הילדים הפרטיים.

אורלי פרומן: חברים, יש קשר הדוק בין פתיחת גני הילדים הפרטיים ומניעת סגירתם בגלל משבר כלכלי, לבין שיקום המשק.

אורלי פרומן: אם אנחנו רוצים לשקם את המשק – כל עוד הפעוטות יהיו בבית, הוריהם לא יוכלו לצאת למקום העבודה.

אורלי פרומן: ונראה שהאוצר מתייחס לגנים הפרטיים כאל עוד עסק פרטי.

אורלי פרומן: הם גם אמרו את זה במו פיהם, "אנחנו לא נעשה הפרדה".

אורלי פרומן: אבל כן צריך לעשות הפרדה.

אורלי פרומן: בגנים הפרטיים נמצאים מאות אלפי ילדים, פעוטות, שאם הם לא שם הוריהם לא יוכלו לצאת לעבודה.

אורלי פרומן: אז נכון שדובר על איזשהו שיפוי של עד 30% מהמחזור לחודשים מרץ ואפריל, כמו העסקים הפרטיים האחרים, בלי הבחנה בייחודיות של גן ילדים כמוסד חינוכי.

אורלי פרומן: אבל אין סיכום כתוב.

אורלי פרומן: והם הראשונים בתוכנית של משרד החינוך לחזור לפעול כדי לאפשר למשק להתחיל לפעול.

אורלי פרומן: במקביל הם גם אומרים "אנחנו לא מבטיחים שלא נבקש מההורים העלאת שכר לימוד".

אורלי פרומן: היום משלמים 3,000, 3,500 שקל לגן פרטי.

אורלי פרומן: חלק מובטלים, חלקם בחל"תים, אנשים לא יודעים מה יהיה מחר – אז לחשוב שיש אפשרות לגבות מההורים עוד כסף כדי לאפשר לגן לפעול?

אורלי פרומן: זה לא יעלה על הדעת.

אורלי פרומן: מדובר בזוגות צעירים בתחילת דרכם.

אורלי פרומן: אני מבקשת שנקבע במהרה לוח זמנים וסיכום כתוב, כי אם בעוד שבוע עד עשרה ימים נתחיל להפעיל את מערכת החינוך, צריך להתחיל מגני הילדים, מאותם גני ילדים פרטיים ומעונות.

אורלי פרומן: וכמובן שצריך לחשוב גם על ההמשך.

אורלי פרומן: אם הגן יפעל במתכונת מיוחדת, שרק חצי מהילדים יגיעו לחצי מהשבוע, התפעול יעלה אותו תפעול.

אורלי פרומן: אז אני מבקשת להביא סיכום כתוב מהיר עוד בתחילת השבוע, כדי שלא ייסגר אף גן.

אורלי פרומן: חברים, אם ייסגר גן לא יהיה לילדים לאן להגיע.

אורלי פרומן: כדאי שהם יוכלו לפעול כמו שצריך.

אורלי פרומן: תודה.

עודד פורר: תודה רבה.

עודד פורר: חברת הכנסת אורית פרקש הכהן, בבקשה.

עודד פורר: אני מבקש כמה שיותר לקצר, כי ב-11:00 מתחילה מליאה.

אורית פרקש הכהן: בוקר טוב, יו"ר הוועדה, אני מצטרפת לדברים שלך.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה, כרגיל, להעלות דברים שדנו בהם, העלינו דגלים לגביהם, אבל הם לא מטופלים.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לדבר על תחום המגזר השלישי.

אורית פרקש הכהן: ערכתי פה דיון מאוד חשוב בהשתתפות גורמים מהמגזר הזה.

אורית פרקש הכהן: מפניות שהגיעו אליי, כפי שגם אתה יודע, הנושא הזה לא טופל.

אורית פרקש הכהן: התחום הזה הוא תחום שמחזיק היבטים חברתיים וסוציאליים מאוד חשובים בתקופת המשבר הזה, אבל הוא לא מקבל את המענה הכלכלי שהוא דורש.

אורית פרקש הכהן: לכן אני מבקשת להעלות שוב דיון סטטוס בנושא הזה, כדי לתמוך במלכ"רים ובמגזר השלישי, שהוא החוסן החברתי שלנו.

עודד פורר: אמת.

אורית פרקש הכהן: אני כמובן גם תומכת בדיון המאוד חשוב שיתחיל עכשיו בנושא התרבות.

אורית פרקש הכהן: יש הרבה מאוד מה לעשות בנושא הזה, כולל להתאים אותו למציאות שהשתנתה, שהפכה למציאות דיגיטלית.

אורית פרקש הכהן: אני מודה לך על הדיון החשוב שהתרחש כרגע.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת שחאדה, ואחריו חבר הכנסת מיקי לוי.

עודד פורר: בחדר השני נמצאת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

עודד פורר: אם את רוצה לדבר תאותתי לנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדברים של אורית פרקש עכשיו כאילו נאמרו ממני.

עודד פורר: חבר הכנסת שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב לכולם.

סמי אבו שחאדה: אני גם מצטרף לדיון המאוד חשוב בעניין התרבות.

סמי אבו שחאדה: הצעתי שנבדוק את העניין של הגדרת הקורונה כאסון טבע.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לשמוע מהיועצת המשפטית מה צריך לעשות כדי שהמדינה תתייחס לזה כאל אסון.

סמי אבו שחאדה: הרי יש הרבה דברים הגיוניים בשביל להגדיר את זה ככה.

סמי אבו שחאדה: אסונות טבע גם יוצרים מגפות, ובנוסף, חלק מהתוצאות שקורות – הקריסה הכלכלית, סגירת עסקים – הן תוצאות שיכולות לקרות מאסונות טבע.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לשמוע האם אפשר לקדם את הדבר הזה והאם אפשר לעבוד איתו.

סמי אבו שחאדה: בהמשך, שכנשמע את האנשים בעניין התרבות, גם יהיה לי מה להגיד.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אני מזכיר עוד הפעם לוועדה ולפרוטוקול: אני מבקש לזמן את מנהל רשות המיסים לישיבה נוספת.

מיקי לוי: הבעיות של העצמאים הן כל כך גדולות ורחבות, אני כל יום מקבל.

מיקי לוי: ..

מיקי לוי: ביקשתי שהם יעשו שולחן עגול, אבל זה לא נעשה, אולי רק על הדרך.

מיקי לוי: ואני מבקש לזמן גם את סגניתה של המפקחת על הבנקים.

עודד פורר: מיקי, זה יהיה.

עודד פורר: אני רוצה להגיד משהו לגבי הבנקים.

עודד פורר: אחד, יהיה דיון עם הפיקוח על הבנקים ואחר כך גם יהיה דיון עם המפקחת, מאחר שהיא באבל בגלל שאביה נפטר אתמול.

עודד פורר: יותר מזה, הצעת החוק של חבר הכנסת קרעי בנושא הבנקים אמורה לקבל אישור לפטור מחובת הנחה.

עודד פורר: ככל שהיא תקודם היא מגיעה לפה, זה הסיכום שלי איתו.

עודד פורר: הבנתי שכחלון תומך בזה.

עודד פורר: כרגע זה תלוי ועומד בבחור בשם אבי ניסנקורן, יושב-ראש הוועדה המסדרת, אם הוא ייתן פטור מחובת הנחה.

עודד פורר: תאמין לי שבשביל הצעת החוק הזאת כולם יבואו לפה.

מיקי לוי: זה לא נמצא בסדר היום, אל תדאג, יש דברים יותר דחופים.

עודד פורר: חברת הכנסת קרן ברק.

קרן ברק: אני עושה מיקס של כל מה שנאמר פה.

קרן ברק: אנחנו יושבים פה בוועדת הכספים ימים ולילות, מקבלים פה החלטות, וכמו שאתה אמרת, שום דבר לא יוצא.

קרן ברק: בדיוק כמו ששי באב"ד מגיע לכל הדיונים כשהוא צריך להעביר דברים - - -

עודד פורר: הם נמנעים מלהביא דברים לוועדה.

עודד פורר: הם פשוט לא מביאים כלום לכנסת.

קרן ברק: לא התכוונתי לזה.

קרן ברק: אתה צריך, עודד - - -

עודד פורר: הזימון הוא לא העניין - - -

קרן ברק: הוא כן העניין.

קרן ברק: כי כשיושב פה ראש רשות המיסים וכשיושב פה החשב הכללי - - -

עודד פורר: הם באים, הם באים.

קרן ברק: הם לא באים.

קרן ברק: הם באים בזום, עושים עוד כל מיני דברים.

קרן ברק: זה לא אותו דבר.

קרן ברק: הרי יש דינמיקה אחרת כשבן אדם יושב איתך בחדר ואתה מצמיד לו אקדח כדי שיפעל.

קרן ברק: עשו טוב ערוצי טלוויזיה בכך שהם מראים כל יום סיפור אמיתי מהתחלה ועד הסוף של בעלי עסקים מכל הגוונים.

קרן ברק: הרי כמו שאמרת, אנחנו לא רוצים שהם יגנבו, יבזזו או יגיעו לפת לחם.

קרן ברק: אבל אין להם דרך אחרת.

קרן ברק: הם לא יגנבו, הם אנשים נורמטיביים, הם לא יעשו את זה.

קרן ברק: אבל אנחנו חלק מהמדינה.

קרן ברק: נכון שאתה תולה כל הזמן את העיניים כלפי מעלה, כלפי שר האוצר, אבל הציבור תולה את עיניו כלפינו, עודד.

קרן ברק: אנחנו נבחרנו על ידי הציבור, ואנחנו צריכים לעשות פה צעדים, גם קיצוניים, כדי שאותו ציבור עצמאים – החל מעוסק מורשה, אותו סאונדמן או עובד במה, ועד העסק הכי גדול – ימשיך להתקיים.

קרן ברק: דרך אגב, אנחנו מדברים על חודש וחצי, לא על 200 שנה.

קרן ברק: תאר לך מה היה קורה אם זה היה נמשך עוד הרבה יותר זמן.

קרן ברק: אנחנו, כחלק מהמדינה, צריכים להחליט על כמה כסף ובאיזו דרך.

קרן ברק: .. יש פה הצעה של חברי ניר ברקת, ואני מציעה לכנס פה ישיבה מיוחדת, לפחות שעה, שתוקדש להצעה שהוא הגיש.

קרן ברק: זאת הצעה פרקטית אמיתית איך לצאת מהמשבר הזה בכסף שבאמת יש אותו.

קרן ברק: עודד, צריך להתחיל להציג תוכניות, אולי גם נצביע עליהן ואולי גם נביא אותן.

עודד פורר: אני מכיר את ההצעה של ניר, וקרן, את גם מכירה את ההצעה.

עודד פורר: זה לא שאני אדבר פה ואצביע על מה שאמרתי, אין לזה שום משמעות.

עודד פורר: תגישו הצעת החוק – אני מוכן להחתים את כל ועדת הכספים – בפורמט שעליו אתה מדבר, שזה פיצוי לפי ירידת מחזור.

עודד פורר: עוד פעם, היא תצטרך לקבל פטור מחובת הנחה בוועדת הכנסת.

עודד פורר: אבי ניסנקורן אמור לתת את הפטור - - -

קרן ברק: זה פיצוי על פי אובדן הכנסות לכל הענפים, וזה מוציא את כולם מהברוך.

עודד פורר: קרן, הכלי הוא חקיקה.

עודד פורר: תתחייבי שהליכוד תומך, תתחייבו שכחול לבן תומכים וזה בוודאי יעבור.

קרן ברק: אנחנו לא צריכים להתחייב, אנחנו צריכים לעבוד כדי שזה יקרה.

קרן ברק: כרגע כל ההצעות שנתנו פה בזום כל הפקידים הכי בכירים – משהו קורה?

קרן ברק: מישהו מקבל הלוואות?

קרן ברק: בתחילת הדרך אני כתבתי לך, אם אתה זוכר, שתמיד 2% מהעצמאים מקבלים את קרן הערבות.

קרן ברק: אנחנו רואים שגם עכשיו המספרים לא גדולים בהרבה, זאת אומרת שהמשבר הזה לא שינה את הנוהג.

קרן ברק: והמפקחת על הבנקים לא עושה סנקציות על הבנקים, וגם אם החשב הכללי פתח איזשהו - - -

עודד פורר: אז עשה חבר הכנסת קרעי, בואו נקדם אותה.

עודד פורר: קדימה, תעשו את זה.

קרן ברק: דרך אגב, אני רוצה להוסיף עוד חקיקה – על הריביות.

עודד פורר: אבל קרן, הגשת הצעות חוק זה לא רק לדבר בוועדה.

קרן ברק: הריביות של הבנקים לעסקים הקטנים והריביות למשקי הבית גדלו בצורה דרמטית בתקופה הזאת.

קרן ברק: אתה לא יכול שהבנקים גם ירוויחו מהמשבר הזה.

עודד פורר: אז תגישי חוק - - -

קרן ברק: בסדר, הוא כתוב.

קרן ברק: אתה תחתום עליו?

עודד פורר: כן.

עודד פורר: ברגע שהחוק מקבל פטור מחובת הנחה ועובר קריאה טרומית הוא יורד חזרה לוועדת כספים, ואני אומר לכם: באותו יום יהיה דיון.

עודד פורר: אין דרך אחרת.

עודד פורר: אני רוצה להתחיל את הדיון, ואני רוצה להתחיל דווקא עם הממשלה.

עודד פורר: אני אתחיל עם מנכ"ל משרד התרבות, יוסי שרעבי.

קריאה: הוא לא נמצא.

עודד פורר: מה זאת אומרת?

עודד פורר: מי כן נמצא ממשרד התרבות?

עודד פורר: יוגב ממשרד האוצר נמצא?

מיקי לוי: אולי יוגב יוכל להסביר לנו איך חנויות איקאה נפתחו ושום מקום אחר, כולל מה שאנחנו הולכים לדון עליו עכשיו, לא נפתח.

מיקי לוי: איקאה נפתחה.

מיקי לוי: האם היה לחץ פוליטי שאיקאה תיפתח?

מיקי לוי: בושה.

עודד פורר: משרד האוצר, איליה, בוקר טוב.

עודד פורר: בוא תספר לנו בבקשה איך אתם מתמודדים באוצר מול עולם התרבות.

איליה כץ: בוקר טוב לכולם.

איליה כץ: כמו שאתם בוודאי יודעים, משרד התרבות והספורט מתעסק בעיקר בעולם של התרבות והספורט הציבורי.

איליה כץ: אני אעשה הפרדה בין התרבות הציבורית, שזה עיקר העיסוק, לבין התרבות הפרטית, שהיא לא פחות חשובה אבל היא פחות בתוך הספקטרום של משרד התרבות והספורט.

איליה כץ: אני חושב שמטרת הדיון, אם הבנתי נכון, היא להתמקד כרגע בתרבות הציבורית.

איליה כץ: מוסדות התרבות בעיקרם הם כמובן סגורים.

איליה כץ: אגב, יוסי שרעבי נמצא בדיון, אם תרצו להעלות אותו.

עודד פורר: אז אני רוצה להעלות אותו.

עודד פורר: יוסי שרעבי, בבקשה.

יוסי שרעבי: בוקר טוב לחבר הכנסת פורר ולכל חברי הוועדה.

עודד פורר: יוסי, תן לנו סקירה של כמה דקות איך אתם מתמודדים עם המשבר בתרבות, מה עשיתם בעניין.

יוסי שרעבי: חבר הכנסת פורר, אני אחלק את זה לשני חלקים עיקריים – מה עשינו עד עכשיו, ומה אנחנו עושים בשיח עם האוצר.

יוסי שרעבי: עקב המגבלות שמשרד הבריאות מטיל ברגע זה, היכולת להתקהל ולעשות פעילות תרבותית במתכונת הרגילה כמעט ולא מתאפשרת נכון לרגע זה.

יוסי שרעבי: מה שעשינו עד לרגע זה זה שניסינו לעזור לעולם התרבות להתמודד עם המצוקה הזאת, ככל שרק אפשר, בשתי דרכים.

יוסי שרעבי: אחת, הגענו להבנה עם החשב הכללי והעברנו מקדמות של 40% ללא צורך בדוחות ביצוע לכל גופי התרבות, ללא יוצא מן הכלל.

יוסי שרעבי: כל מי שנתמך על ידנו בסעיף 3א קיבל מקדמות של 40%.

יוסי שרעבי: קיבלו אותן הרבה לפני המועד הרגיל, קיבלו אותן עד ערב פסח, בלי חובת ביצוע ובלי דוחות ביצוע וכן הלאה.

יוסי שרעבי: אבל ברור שזה לא מספק וזה לא נותן מענה מלא.

יוסי שרעבי: חלק מהגופים היו מקבלים את ה-40% באזור יוני, כך שהקדמנו להם את זה בחודשיים-שלושה, אבל מצד שני הם איבדו הכנסות גדולות מאוד.

יוסי שרעבי: יש את הגופים שהם גופים מוטי הכנסות – התיאטראות הגדולים, להקות המחול, האופרה וכן הלאה – שהמרכיב של המדינה מהווה בין 15% ל-25%.

יוסי שרעבי: ההישרדות הכלכלית שלהם תלויה מאוד בפעילות שלהם, כי מקור ההכנסות המרכזי שלהם זה קוני הכרטיסים והמינויים.

יוסי שרעבי: הם נמצאים במשבר גדול מאוד.

יוסי שרעבי: במקביל, השקנו את פרויקט "ישראל מחוברת".

יוסי שרעבי: הפרויקט הזה פועל בדיגיטל, שמנו עליו שמונה מיליון שקלים בהסטת תקציבים בתוך המשרד.

יוסי שרעבי: הפרויקט הזה, נכון לרגע זה, חודש מאז הקמתו, מפרנס קרוב ל-2,000 איש בתקופה הזאת.

יוסי שרעבי: מדובר לא רק באומנים, מדובר בכל התעשייה.

יוסי שרעבי: מדובר גם בסאונדמנים, תאורנים, עובדי במה וכן הלאה.

יוסי שרעבי: יש לנו כמה פלטפורמות, אנחנו מרימים מדי יום 13 הפקות, שמשודרות בערוץ 24, בפייסבוק, ברשות החברתיות, בערוץ 20 וכולי וכולי.

יוסי שרעבי: אנחנו מרחיבים את זה, ואתמול השקנו גם לספק ערבי לטובת האוכלוסייה הערבית, ואנחנו מרחיבים ומרחיבים ומרחיבים את זה.

יוסי שרעבי: ברור לנו שזה מענה יפה, אבל זה לא מענה מלא, זה נותן מענה רק לחלק מהתעשייה, לא לכל התעשייה.

יוסי שרעבי: זה בטח לא המענה שהם מחפשים.

יוסי שרעבי: במקביל, שמנו שלושה מיליון שקל בקול קורא שיצא ממש עכשיו לאומנים במצוקה.

יוסי שרעבי: ייהנו מזה בין 250 ל-300 אומנים שנקלעו למצוקה, כל אחד מהם יקבל מהוועדה בין 10,000 ל-20,000 שקל.

יוסי שרעבי: מדובר בקרן שקיימת מאז ומתמיד, מדי שנה נתנו לה מיליון, ועכשיו הוספנו שלושה מיליון במיידי, ונראה אם נרחיב את זה גם לחצי השנה הבאה.

יוסי שרעבי: בדרך כלל אנחנו נותנים את זה בשתי פעימות, בשני מועדי החגים.

יוסי שרעבי: אנחנו נערכים לעשות משהו גם בפעימה הבאה, באזור אוגוסט-ספטמבר.

יוסי שרעבי: המועד הזה כולל השתתפות של הפיס במיליון שקלים.

יוסי שרעבי: הדבר החשוב ברגע זה זה הפיצויים.

יוסי שרעבי: האוצר, במסגרת המודל שהוא בונה ברגע זה, נערך, כמו שאנחנו מבינים, למתווה שייתן מענה לעסקים ולעמותות באשר הן.

יוסי שרעבי: כלומר, הוא לא עושה את ההבחנה עד הסוף בין עמותות לעסקים.

יוסי שרעבי: המתווה נועד לתת להם מענה באמצעות איזושהי נוסחה, באמצעות מס רכוש.

יוסי שרעבי: בכל מקרה, המענה הזה אמור להיות רק למרץ-אפריל.

יוסי שרעבי: כלומר, הוא לא לגמרי מתכתב עם המצוקה של עולם התרבות וגם לא עם עולם הספורט, שהמצוקה שלהם היא מצוקה מתגלגלת, שאנחנו מעריכים שלא תסתיים כל כך מהר.

יוסי שרעבי: כי גם אם תהיה חזרה לשגרה והקורונה תיעלם מחיינו, עדיין אני מעריך שמסיבות פסיכולוגיות וסיבות אחרות תהליך החזרה לאולמות ולמגרשי הספורט יהיה תהליך הדרגתי, ואובדן ההכנסות והנזקים הכספיים יימשכו.

יוסי שרעבי: לכן אנחנו צריכים לקחת בחשבון התארגנות לתהליך שיימשך אולי אפילו שנה וחצי.

יוסי שרעבי: אני מקווה שיהיה איזשהו תהליך של שיפור הדרגתי, אבל בכל צומת אנחנו צריכים לפגוש את עולם התרבות ולתת לו מענה.

יוסי שרעבי: אנחנו התרשמנו שבאוצר הבינו שצריך לתת כאן מענה ייחודי שהוא קצת שונה מעולם העסקים, לפחות לגופים שנתמכים על ידנו, ולכן אתמול החלטנו להקים ועדה שתעבוד מאוד מהר ותוך 14 יום תגיש מסקנות ביניים ותוך 30 יום תגיש מסקנות סופיות.

יוסי שרעבי: מי שיוביל אותה לידי זה יוגב, מי שאחראי על התחומים שלנו מטעם אגף התקציבים, וחגית שני.

יוסי שרעבי: שניהם סגנים בכירים - - -

אורית פרקש הכהן: אני לא מבינה, חודש אל תוך המשבר, ואתם רק עכשיו מקימים את הצוות הזה?

אורית פרקש הכהן: לא הבנתי את לוחות הזמנים.

קריאות: - - -

יוסי שרעבי: עוד משפט ובזה אני אסיים את חלקי.

יוסי שרעבי: אנחנו רוצים לבנות נוסחה שנכונה לעולם התרבות.

יוסי שרעבי: אנחנו רוצים נוסחה מדויקת ורלוונטית, שמתכתבת עם המשבר הייחודי של עולם התרבות והספורט.

יוסי שרעבי: בגלל שמדובר בקהל, בצופים, בהתגודדות והתקהלות, ייקח לו זמן לחזור.

יוסי שרעבי: לפי כל מה שאני מבין מהשיחות היום-יומיות האין-סופיות עם משרד התרבות, אנחנו צריכים לתת את המענה.

יוסי שרעבי: והמענה שלנו הוא מענה ייחודי.

יוסי שרעבי: על זה אנחנו עובדים - - -

עודד פורר: תודה, יוסי.

עודד פורר: אז בואו נעבור לאוצר.

עודד פורר: איליה, אני אשמח אם תתייחס למענה שנוגע למענקים שאמורים להינתן וגם למה שאמר יוסי לגבי קרן מס רכוש.

עודד פורר: מתי זה יינתן?

עודד פורר: מתי זה מגיע לכנסת?

עודד פורר: מה לוחות הזמנים?

איליה כץ: כמו שאתם מכירים, חוק היסוד תוקן והוקצו תשעה מיליארד שקל עבור סיוע לעצמאים ולעסקים.

איליה כץ: כרגע התוכנית היא שמתוך תשעת מיליארד השקלים האלה, 5.2 מיליארד שקל אמורים להיות מופנים לעסקים.

איליה כץ: הממשלה גיבשה כמה חלופות למתן של הסיוע הזה לעסקים, ואנחנו מקווים מאוד שממש בהקדם תיבחר חלופה מועדפת לנתינת סיוע שממוקד בעסקים קטנים, בשביל לתת אימפקט מקסימלי של הכסף.

עודד פורר: איליה, איליה, את כל הסיפורים אנחנו כבר מכירים.

עודד פורר: בוא תגיד מתי.

עודד פורר: מתי יהיה הסיוע, בכמה מדובר, מתי זה יונח על שולחן הוועדה.

איליה כץ: בגלל שהדיון מתמקד בתרבות, אני אנסה להתייחס ספציפית לנושא הזה.

איליה כץ: ההיגיון אומר שיש הרבה מאוד עמותות שעושות פעילות שיש לה מאפיינים דומים לעסקים, ולפעמים אפילו באותו ענף יש גופים שונים שמאוגדים משפטית חלקם כחברה בע"מ וחלקם כעמותות.

איליה כץ: ולכן לא נכון לעשות הבחנה במנגנון הסיוע בין עמותות לבין עסקים.

איליה כץ: אני כן יכול להגיד לך שככל שהמנגנון של העסקים לא יאושר בהקדם, אנחנו לא נוכל להמשיך ולחכות לו, וניאלץ למצוא פתרונות אחרים עבור אותן עמותות.

איליה כץ: עוד פעם, הרעיון לשלב בין עמותות לעסקים הוא עדיף לעמותות, כי עדיף לעמותות להיות במנגנון עם הרבה פחות בירוקרטיה, כי המנגנון שנבנה כרגע לעסקים מצמצם את הבירוקרטיה עד כמה שניתן ומקדם את יכולת הטיפול כדי שתהיה הכי מהירה.

איליה כץ: הוועדה שמנכ"ל משרד התרבות והספורט ציין היא מתוך הבנה שכן יש הבחנה בסופו של דבר בין עמותות לעסקים ומתוך זה שכן ברור לנו שספציפית בעולם התרבות והספורט יש הרבה מאוד גופים שימשיכו להיות מושבתים בצורה כזאת או אחרת גם אחרי שהעולם העסקי יחזור לפעילות בחלקו; וגם אחרי שאותם גופים יחזרו לפעול, סביר להניח שזה יהיה במתכונת שונה מהמתכונת שהם עבדו בה לפני כן.

איליה כץ: לא עולם התרבות ולא עולם הספורט – וכמובן יש הבחנה בין גופי תרבות שונים וגופי ספורט שונים - - -

עודד פורר: איליה, איליה, בוא.

עודד פורר: תגיד מתי, תן לוחות זמנים.

איליה כץ: אני לא יודע להתחייב לגבי המנגנון של העסקים, כי זה לא תלוי רק בדרג המקצועי של האוצר, כפי שכבר שמעתם.

איליה כץ: אנחנו מקווים שזה משהו שייסגר בתקופה המאוד מאוד קרובה - - -

אורית פרקש הכהן: כמה?

אורית פרקש הכהן: ימים?

אורית פרקש הכהן: שבועות?

אורית פרקש הכהן: אנחנו כבר חודש לתוך המשבר.

אורית פרקש הכהן: הרבה דיבורים, בלי לוחות זמנים לביצוע.

אורית פרקש הכהן: אני לא רוצה לתקוף אותך, אבל אנחנו יושבים פה שבועות, והזמן פועל לרעת כל המגזרים השונים שנפגעים.

אורית פרקש הכהן: נכון שלמגזר התרבות יש מאפיינים מיוחדים, אבל אני יכולה לספר לך איך לכל מגזר יש מאפיינים ייחודיים.

אורית פרקש הכהן: אבל האחריות שלכם בתקופה הזאת זה לשבת, לפצח את הפתרונות שמתאימים לאותו מגזר, ולייצר תוכנית ביצועית – עם תאריך סופי לביצוע.

עודד פורר: בוא נקצר.

עודד פורר: איליה, אתה יכול לנקוב בתאריך או לא?

איליה כץ: אני לא יודע להתחייב על תאריך - -

עודד פורר: תודה.

איליה כץ: - - אבל אני כן יכול להגיד לכם - - -

עודד פורר: לא צריך, תודה.

עודד פורר: לאור הדברים קודם, רועי כהן ביקש לומר כמה מילים.

עודד פורר: אני שב ומבקש מחברי הכנסת שלא מדברים, אנא שימו מסכות ככל שאתם יכולים.

עודד פורר: רועי, בבקשה.

רועי כהן: אדוני יושב-ראש הוועדה עודד פורר, שמעתי את הדברים הקשים שלך שהגיעו מהלב, שבאים גם אחרי שיחה שלנו מהבוקר שבה שיתפתי אותך במה שעובר עליי בחודש וחצי האחרונים.

רועי כהן: אני בעצם קורס מכמויות הפניות של עוד ועוד עצמאים ובעלי עסקים שהגיעו למצב שאין להם מענה, אין להם תקווה, והם בעצם איבדו כל אמון במדינה שלהם, באמנה הבלתי כתובה בין המדינה לבין האזרח, שלפיה ברגע שהמדינה סוגרת לך את העסק היא לוקחת על זה אחריות.

רועי כהן: אני מצטרף לכל מילה שאמרת.

רועי כהן: ב-1 במאי הובטח, בהודעה מסודרת של משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, שכסף יהיה בחשבונות הבנק של אותם עצמאים – אבל זה לא נראה ככה.

רועי כהן: וברגע שזה לא יקרה, תהיה פה באמת רעידת אדמה, כי אנשים יבינו שבסופו של דבר מדובר פה רק בכותרות, רק כדי למרוח אותם.

רועי כהן: אני קורא לכל חברי הכנסת: תהיה פה ועדת חקירה שתבדוק התנהלות של כל אחד ואחד, איך הוא התנהל במשבר הזה.

רועי כהן: אנשים פה יקרסו, יהיו קריסות של עסקים, ואנחנו לא רוצים להגיע למצב שאנשים ישלמו בחייהם.

רועי כהן: אז בואו נתעשת.

רועי כהן: צריך לבצע את מה שהובטח.

רועי כהן: לא מעניין אותנו חוקים ותקנות וכו'.

רועי כהן: בגרמניה כרגע אתה רק מכניס את מספר תעודת הזהות שלך, רואים שאתה בעל עסק, ונכנסים לך 14,000 יורו, ויתחשבנו איתך בסוף השנה.

רועי כהן: ופה – אני לא מבין את השיטה הזאת.

רועי כהן: אנחנו הרי בידיים שלכם, יש פה את האח הגדול של הביטוח הלאומי ורשות המיסים, הם יודעים הכול עלינו.

עודד פורר: חד-משמעית.

רועי כהן: מה קורה פה?

רועי כהן: מה הפחד הזה מלבוא ולעזור כרגע לעצמאים?

רועי כהן: מה, כולנו רמאים?

רועי כהן: כולנו גנבים?

רועי כהן: מה זה הדבר הזה?

עודד פורר: רועי, אתה צודק, הנקודה ברורה.

עודד פורר: תודה.

רועי כהן: רגע, אני רוצה לומר משהו לגבי עולם התרבות.

רועי כהן: הם הראשונים להיכנס והאחרונים לצאת.

רועי כהן: אנחנו דורשים דמי אבטלה לכל עובדי התעשייה, דרך הביטוח הלאומי.

רועי כהן: יש כיום מענה רק לציבור השחקנים, אבל צריך לתת מענה גם לבמאים, יוצרים - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רועי, יש מספרים לגבי - - - ?

עודד פורר: רגע, מיקי.

רועי כהן: - - - עד עכשיו אי אפשר לעשות את זה.

רועי כהן: הביטוח הלאומי הגיש תקנות להסדיר את זה, וכל עובדי התעשייה יוכלו לקבל דמי אבטלה.

רועי כהן: צריך לקבוע קרן סיוע של מיליארד ש"ח לעולם התרבות, לעידוד הפקות יצירה.

רועי כהן: לתת לרשויות המקומיות כסף כדי שיזרימו את זה, כדי שאנשים יוכלו לקבל על דברים עתידיים.

רועי כהן: כל האנשים שנמצאים כאן, צריך לתת להם תקווה.

רועי כהן: היום בלילה יש אירוע מחאה בכיכר רבין של כל עולם התרבות, כי הם מבינים שללא יציאה החוצה תוך סיכון הבריאות לא קורה כאן שום דבר.

עודד פורר: תודה, רועי.

רועי כהן: חייבים לתת מענה עכשיו.

רועי כהן: תודה רבה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אני רוצה לשמוע אנשים שנרשמו לדיון.

עודד פורר: נתחיל עם דליה שימקו, יושבת-ראש עמותה של איגוד במאים ויוצרים.

עודד פורר: אחריה נשמע את זליג רבינוביץ, מנכ"ל תיאטרון היידישפיל.

עודד פורר: דליה, בבקשה.

דליה שימקו: בוקר טוב לכולם.

דליה שימקו: אני מייצגת את ציבור הבמאים בישראל.

דליה שימקו: זה ציבור שבעצם נופל בין כל הכיסאות.

דליה שימקו: זה בעיקר אנשים עצמאים, חלקם אנשים שמובילים עמותות שנתמכות על ידי מינהל התרבות ומשכורתם באה מתוך התמיכות של מינהל התרבות; חלקם עצמאים שעובדים בתיאטראות הרפרטואריים והם נשענים על תמלוגים מהצגות שהם ביימו.

דליה שימקו: בעצם מדובר על סקטור של מאות אנשים, שמאחוריהם יש צוותים עצומים שעובדים בתוך הדבר הזה, כאשר הבמאי הוא סוג של מפקד, מפיק שמשיט את הסירה הגדולה הזאת של שחקנים, יוצרים, פועלי במה, חשמלאים, תאורנים, מלבישות, מאפרים וכו' וכו'.

דליה שימקו: כרגע אין שום מענה לציבור הזה.

דליה שימקו: הציבור הזה בעצם לא נמצא אפילו בביטוח לאומי בהגדרה.

דליה שימקו: זאת אומרת, אם אני רוצה כבמאית לקבל דמי אבטלה, אז אפילו אם התמזל מזלי והפכתי שכירה – דבר שלא קורה בדרך כלל – אין לי אפשרות להגדיר את עצמי ככזאת, כי זה מקצוע שלא קיים במדינת ישראל.

עודד פורר: מה זאת אומרת?

עודד פורר: אם את שכירה של תיאטרון מסוים את לא יכולה לקבל דמי אבטלה?

דליה שימקו: אין בביטוח לאומי הגדרה כזאת "בימוי", היא לא קיימת, אין מקצוע כזה במדינת ישראל מבחינת הביטוח הלאומי.

דליה שימקו: אני צריכה להגדיר את עצמי כמדריכה או משהו כזה.

דליה שימקו: אבל הדבר הוא הרבה יותר רחב מאשר רק במאים.

דליה שימקו: כרגע אין בכלל תחושה שמסתכלים על העובדה שהשביתו פה ענף שלם, וזה מלווה כל הזמן באיומים להשבתה מאוד מאוד ארוכה, בלי שום תחזית.

דליה שימקו: גם מכניסים את כולנו לאותו שק, כאילו אולם תיאטרון של 900 איש דומה לאולם של 100 איש.

דליה שימקו: זאת אומרת, אין בכלל הבנה שעולם התרבות מורכב מהרבה מאוד אופציות של קהל.

דליה שימקו: בעצם מדובר פה על שני דברים.

דליה שימקו: אחד, פיצויים לאנשים שאיבדו לחלוטין את היכולת להשתכר וגם לגופים ש...

דליה שימקו: אני עומדת בראש גוף מאוד מאוד קטן, גוף שנקרא אנסמבל אספמיה, שזאת עמותה באזור הפרינג', כלומר בשולי התיאטרון, ואני מפרנסת שלושים ומשהו אנשים.

דליה שימקו: עמותה קטנטנה לגמרי.

עודד פורר: אני מניח שהם לא שכירים שלך.

דליה שימקו: לא, הם לא שכירים שלי, הם עובדים אצלי.

קריאה: פרילנסרים.

עודד פורר: דליה, תודה רבה.

עודד פורר: אני רוצה לעבור למר זליג רבינוביץ, מנכ"ל תיאטרון יידישפיל, ואחריו לבמאי אבי נשר.

עודד פורר: מר רבינוביץ, בבקשה.

זליג רבינוביץ: שלום.

זליג רבינוביץ: קצת קשה לשבת פה בצד ולשמוע את הבלגן שיש פה.

זליג רבינוביץ: אנחנו גוססים.

זליג רבינוביץ: גוססים זאת מילה עדינה.

זליג רבינוביץ: אני חושב שהשוק שלנו בדרך לסגירה טוטלית, אלא אם כן יוסטו תקציבים באופן מיידי.

זליג רבינוביץ: אני לא איכנס עכשיו לכל מיני רזולוציות שכולכם מבינים בהן לפחות כמוני, אבל בלי הסטה דחופה של מאות מיליוני שקלים באופן מיידי לתחום שלנו, אנחנו פשוט ניסגר.

זליג רבינוביץ: אפשר לדבר ולדבר, אבל יש לי הצעה מאוד פשוטה, ואני מניח שכולם פה יסכימו איתי: תורתנו אומנותנו.

זליג רבינוביץ: אנחנו מחזיקים מהתרבות והאומנות לא פחות מאשר דברים אחרים, אז אולי תסיטו אלינו, לאנשים שעובדים אצלנו בתחום, סכום של 5,000 שקל בחודש באופן קבוע, כמו שמקבלים אנשים אחרים במדינה.

זליג רבינוביץ: הם מאמינים בתורתם, אנחנו מאמינים בתורתנו.

זליג רבינוביץ: אנחנו לא נגדם, אנחנו בעדנו.

זליג רבינוביץ: אני חושב שזה מאוד הגיוני.

זליג רבינוביץ: תמשיכו לתת להם את הכספים, אבל תנו גם לנו את הכספים, ואז אף אחד לא יתלונן.

זליג רבינוביץ: מה שנקרא, אני בעד הנגד.

עודד פורר: רעיון מעניין, שווה דיון בוועדת הכספים.

עודד פורר: אולי נקבע דיון לעוד חודש בעניין הזה בוועדת הכספים.

עודד פורר: מעניין אם הוא יתקיים.

זליג רבינוביץ: אני רוצה שיובן פה שאנחנו בעד כולם, אבל אנחנו גם בעדנו.

זליג רבינוביץ: לא יכול להיות שעובדים שלי, זוגות נשואים שהם או עולים חדשים, או דור שני, או ילידי הארץ, יושבים בבית בלי כסף.

זליג רבינוביץ: לא יכול להיות.

זליג רבינוביץ: מצד שני, מגזרים שלמים, שתורמים.

זליג רבינוביץ: ..

זליג רבינוביץ: אני לא רוצה להגיד על אף אחד דברים, אבל אצלנו תורמים למדינה, תורמים לביטחון המדינה, משלמים מיסים כמו שעון, הכול עובד טוב.

זליג רבינוביץ: אז אני מבקש: תצמידו אותנו אליהם, תנו לנו לפחות כמו שלהם נותנים.

זליג רבינוביץ: זה דבר ראשון שהבהרתי, ואני באמת רוצה לחדד את זה, כי אני מאמין בזה.

זליג רבינוביץ: זה מה שנקרא בעד הנגד.

זליג רבינוביץ: דבר שני שאני מבקש – ברגע שהכסף יעבור למינהל התרבות, מניסיון שלי, מינהל תרבות יודע לעבוד.

זליג רבינוביץ: זאת אומרת, אם ייתנו לו את הכסף, הוא ידע לחלק אותו.

זליג רבינוביץ: זה כל הנקודות שלי.

זליג רבינוביץ: אני מודה לכם על ההקשבה ואני מאוד אשמח אם תתייחסו גם אלינו כ"תורתנו אומנותנו".

זליג רבינוביץ: תודה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: לגבי הכסף למינהל תרבות, אני מזכיר לכם שלפני חודש ביקשנו מהאוצר לתת כסף למשרדים.

עודד פורר: תנו למשרד התיירות מיליארד שקל, תנו למשרד התרבות מיליארד שקל, תנו למשרד הכלכלה מיליארד שקל, הם יודעים לעבוד מול הקליינטים שלהם, בעלי העסקים הרלוונטיים.

עודד פורר: אבי נשר, בבקשה.

עודד פורר: ואחריו מה דני וייס, יו"ר פורום מוסדות תרבות.

אבי נשר: אני רוצה לחרוג לרגע מהדיון הספציפי ולשים דברים בפרספקטיבה.

אבי נשר: לאורך שנים תקציבי התרבות בישראל נמצאים בעדיפות ממשלתית מאוד משנית, וחשוב לי להסביר שהתופעה זאת תימשך גם בתקופה הקשה הזאת.

אבי נשר: אתם יודעים שביום העצמאות מוקרנים מה שנקרא "סרטי יום העצמאות", סלאח שבתי, מציצים, חלפון, סרטים שלי כמו הלהקה, סוף העולם שמאלה וכדומה.

אבי נשר: אלה סרטים שכולם ראו מיליון פעמים.

אבי נשר: אז למה בכל זאת הסרטים האלה מוקרנים?

אבי נשר: כי הם מזכירים לנו מי אנחנו ולמה אנחנו חיים כאן בארץ הזאת, ומה תרבות עושה ואיך תרבות מקנה זהות ומחברת בין אנשים.

אבי נשר: אני רוצה להדגיש שתרבות היא לא בגדר מותרות, תרבות היא נכס אסטרטגי לאומי.

אבי נשר: אני רוצה להפנות אתכם למשבר עולמי נוראי שהיה לפני 90 שנה, המשבר הכלכלי הגדול בשנות ה-30, ולדרך שבה הממשל האמריקאי – כלומר המקביל לכם לפני 90 שנה – התמודד עם המשבר הזה.

אבי נשר: הנשיא רוזוולט הבין שהקטסטרופה היא גדולה, יש מיליוני מובטלים, וכל הכספים הוזרמו לכיוונים הכלכליים הדרושים, לכלכלה ולתעשייה, אבל הוא גם שם דגש עצום על תרבות, מתוך התובנה שתרבות נותנת תקווה ותרבות מקנה את החלום האמריקאי.

אבי נשר: ואותם מיליוני אמריקאים שאיבדו את החוות שלהם, את הבתים שלהם, את העבודה שלהם ולא ראו שום אופק, הם אותם אמריקאים שנאחזו באותם סרטים הוליוודיים שנעשו באותה תקופה ויצרו את האופק.

אבי נשר: הסרטים האלה לא היו יכולים להיעשות לולי הזרמת הכספים שרוזוולט הזרים לסטודיואים האמריקאיים.

אבי נשר: מדובר אומנם בחברה קפיטליסטית פרופר, אבל הרבה מאוד כספים הוזרמו.

אבי נשר: ואני רק מבקש שבתקופה הזאת לא תחשבו עלינו כעל נודניקים שמבקשים שיזרקו להם עצם.

אבי נשר: אנחנו חלק מהחוסן הלאומי, ואנחנו לא פחות חשובים כרגע מרופאים, אנשי צבא, משטרה ומדענים.

אבי נשר: אנחנו עומדים לעמוד בראש החזית להחזיר לישראלי את האמונה בעתיד שלו.

אבי נשר: כל האנשים הטובים שדיברו לפניי וידברו אחריי ידברו על דברים פרקטיים.

אבי נשר: כן, גם אנחנו הולכים למכולת, גם לנו יש צרות כלכליות.

אבי נשר: אבל המצב הוא הרבה הרבה יותר חמור.

אבי נשר: כי כל אותם סרטים שמוקרנים ביום העצמאות – לא יהיו יותר סרטים כאלה ברגע שהעולם שלנו ייעלם.

אבי נשר: וכרגע, העולם שלנו הוא על סף הכחדה, המצב הוא מאוד חמור.

אבי נשר: ולכן אני מבקש בהמשך השיחה לא להתייחס רק למצוקה הקטנה הכלכלית שלנו כמו לכל העצמאים בארץ, אלא גם בהיבט אסטרטגי של חוסן לאומי.

אבי נשר: כי אנחנו מרכיב מרכזי בחוסן הלאומי.

עודד פורר: תודה רבה, אבי.

עודד פורר: דני, בבקשה.

עודד פורר: אחריך תדבר לנה קריינדלין, מנכ"לית תיאטרון גשר.

דני וייס: בוקר טוב, שמי דני וייס, אני מנכ"ל המדיטק בחולון ויושב-ראש פורום מוסדות תרבות.

דני וייס: זה פורום שמייצג את הרוב המכריע של מוסדות התרבות בישראל – תזמורות, תיאטרונים רפרטואריים, להקות מחול, איגודים מקצועיים וכדומה.

דני וייס: אני אדבר עלינו כסקטור עסקי כלכלי שמחולל צמיחה ומעסיק יותר מ-150,000 איש, שהתרומה שלו לתוצר הלאומי, לפי מחקרים שנעשו, שווה עשרות מיליארדי שקלים בשנה.

דני וייס: אני לא רוצה לדבר על זה במונחים של נזקקות וכדומה, כי על זה ידברו האנשים עצמם, אלא אני אדבר עלינו כארגונים.

דני וייס: אנחנו נשענים על שלושה מקורות הכנסה עיקריים.

דני וייס: הראשון בהם זה הכנסות עצמיות, שלפעמים זה 70% מההכנסות.

דני וייס: השני, גיוס תרומות, שיתופי פעולה מסחריים, חסויות וכדומה.

דני וייס: והשלישי, תמיכה ציבורית.

דני וייס: התמיכה הציבורית מתחלקת לשניים: תמיכה ממשלתית, ותמיכה מוניציפלית, של הרשויות המקומיות, כשזה רלוונטי.

דני וייס: לשם השוואה, המחזור של הארגון שאני עומד בראשו הוא בערך 76 מיליון שקלים בשנה, והתמיכה הממשלתית שאני מקבל עבור כל שמונת המוסדות שאני מנהל היא קצת פחות מ-5.5 מיליון שקלים.

דני וייס: המשבר הזה גרם לנו למעשה לעצור בחריקת בלמים, במכה אחת.

דני וייס: ירדנו במכה אחת מ-100 לאפס.

דני וייס: בעצם כל ההכנסות העצמיות שלנו נעצרו.

דני וייס: יש 150,000 איש בבית, חלקם מובטלים, חלקם בחל"ת, וזה לא כולל את האומנים היוצרים ואת העצמאים שאנחנו עובדים איתם.

דני וייס: השקעות עתק בהפקות, בתערוכות, בפרויקטים ירדו לטמיון, מכיוון שהכול נעצר.

דני וייס: כרגע הפסדי ההכנסות מוערכים בחודשיים האחרונים ב-400 מיליון שקל, וכל יום נוסף רק מגדיל את הבעיה והופך אותה לבלתי הפיכה.

דני וייס: אני גם רוצה להזכיר שביום שאחרי – אותו יום ערטילאי שאף אחד לא יודע איך הוא ייראה – יידרשו הרבה מאוד השקעות מצידנו ובכלל כדי להחזיר את הקהל לצרוך תרבות.

דני וייס: כי אין לנו מושג איזה סוג של צריכת תרבות תהיה.

דני וייס: אחרי שגרמנו לאנשים מבוגרים להישאר בבית בליל הסדר, תידרש הרבה מאוד עבודה לשכנע אותם לבוא לאולמות התרבות, הקונצרטים, התיאטרון וההרצאות.

דני וייס: אחד הדברים היותר גרועים שקרו בשבועות האחרונים זה ההתגבשות של הנרטיב שאותו אנחנו שומעים ממשרדי הממשלה, שהתרבות תיפתח רק בסוף.

דני וייס: זאת מין נבואה מתגלגלת שגם משפיעה על כל השיח מולנו, "אוקיי, אתם ממילא סגורים, אז נחכה איתכם".

דני וייס: לכן עד עכשיו לא דיברו על הענף הזה במונחים שבהם מדברים על הסקטורים הכלכליים האחרים, כמו פיצויים וכספים להתנעה מחדש וכל שאר ההשקעות שהסקטור הפרטי נדרש אליהן.

דני וייס: עד עכשיו מדברים איתנו רק על הקדמת מקדמות, ובאמת הקדימו לנו מקדמות של כסף שממילא הגיע לנו.

דני וייס: 40% מתוכו באמת קיבלנו.

דני וייס: אבל צריך לזכור שכרגע, כל עוד לא שינו את הכללים, ה-100% יהיה 70% מהשנה שעברה.

דני וייס: בואו נדבר על מה שאנחנו צריכים.

דני וייס: הבעיה העיקרית זה תזרים מזומנים.

דני וייס: ולכן אנחנו צריכים קודם כול להקדים כמה שיותר מקדמות.

דני וייס: כרגע אנחנו נסמכים אך ורק על הקופה הציבורית, כי אין לנו הכנסות אחרות.

דני וייס: וצריך לזכור שגם בימי שלום הקופה הציבורית לא בדיוק שמה את התרבות בראש סדר העדיפות הלאומי.

דני וייס: אז אנחנו נצטרך תזרים מזומנים, אנחנו נצטרך תקציבים לפיצוי ואנחנו נצטרך תקציבים להתנעה מחדש ביום שאחרי.

דני וייס: מעבר לזה, אנחנו גם כופרים באמירה שאנחנו ניפתח רק בספטמבר או אחרי החגים או מתי שלא יהיה – מכיוון שאנחנו סקטור מאוד לא אחיד.

דני וייס: ולכן, גם לפי המתווים של משרד התרבות וגם לפי המתווים שפרסמו ראשי השלטון המקומי לחזרה לשגרה, אין שום מניעה שספריות ציבוריות לא ייפתחו בעוד שבועיים ומוזיאונים לאחר מכן, כמובן בכפוף לעקרונות התו הסגול.

עודד פורר: תודה רבה.

דני וייס: רק עוד משפט אחד.

דני וייס: אחד הדברים החשובים ביותר זה לעשות שינויים בקריטריונים של התמיכה, בהוראות שעה או בדברים נקודתיים, מכיוון שהאקסיומות הרגילות בימי שלום, כמו למשל הוכחת פעילות כתנאי לתמיכה, לא יכולות להיות רלוונטיות בזמן שבו אנחנו מוכרחים להיות מושבתים.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: לנה קריינדלין, מנכ"לית תיאטרון גשר, ואחריה יוני פיינגולד.

לנה קריינדלין: שלום לכם ותודה על הישיבה הזאת.

לנה קריינדלין: אני מצטרפת לכל צעקה שנשמעה פה כמובן.

לנה קריינדלין: אני אשתדל לא לחזור על הדברים, אני רק רוצה להגיד שאנחנו, מוסדות התרבות, תיאטרון גשר, כל התיאטראות, ואני חושבת שגם מוסדות אחרים, יודעים להעסיק את אותם אנשים שאנחנו דואגים להם עכשיו, כמו במאים, שחקנים ויוצרים עצמאים וכדומה.

לנה קריינדלין: כולם מדברים עכשיו על חזרה לפעילות אי-שם בתנאים מיוחדים, אומרים שאנחנו נוכל להכניס לאולמות לא יותר מ-150 איש, במרחק של שני מטר, כיסא כן כיסא לא, שורה כן שורה לא.

לנה קריינדלין: אני לא יודעת עדיין מה יהיו ההנחיות, אבל אני יודעת שאנחנו נתחיל להפסיד כספים ברגע שנפתח את הדלתות שלנו.

לנה קריינדלין: כל הרמת מסך תהיה הפסד כסף.

לנה קריינדלין: אנחנו כמובן פעילים עכשיו, גם בפלטפורמות הדיגיטליות, ואנחנו גם מתכננים עכשיו יציאות החוצה.

לנה קריינדלין: אתמול הייתה שיחה עם ראש העיר רון חולדאי, מתכננים עכשיו כל מיני הופעות בחוץ כדי לעמוד בקריטריונים, דרייב-אין וכדומה – אבל כל זה לא יביא לנו הכנסות.

לנה קריינדלין: וההכנסות שלנו זה 75% מהתקציב, שזה פחות או יותר כמו בכל התיאטראות.

לנה קריינדלין: אני חושבת שהמטרה של משרד התרבות, משרד האוצר ושל כולנו זה לבנות סוג של כרית ביטחון שתאפשר לנו להחזיר את כל האנשים שעבדו אצלנו, לתת להם איזושהי אפשרות לעבוד, לשלם להם, גם בלי להרוויח לאיזושהי תקופה את אותו כסף שהרווחנו עד עכשיו.

לנה קריינדלין: את כרית הביטחון הזאת צריך לבנות ברגע שנדע מה התנאים של החזרה, איזה אולמות ייתנו לנו לפתוח, באילו תנאים ובאילו חוקים.

לנה קריינדלין: אני חושבת שעל זה צריך לעשות ישיבה מיוחדת במשרד התרבות יחד עם יוסי שרעבי, שאני מצטרפת לכל מילה שהוא אמר, ויחד עם שר האוצר.

לנה קריינדלין: אף אחד לא ציטט פה את צ'רצ'יל, אבל כולם מכירים את הציטוט שלו שהוא אמר:

לנה קריינדלין: בשביל מה אנחנו נלחמים אם לא תהיה לנו תרבות.

לנה קריינדלין: אני מקווה שכולם פה יודעים שרק פעם אחת בהיסטוריה התאטראות נסגרו.

לנה קריינדלין: זה היה ב-1918-1917, בשפעת הספרדית.

לנה קריינדלין: וגם אז, בזמן מלחמת העולם הראשונה וכו', תמכו בתרבות ונתנו לתאטראות להיפתח בהדרגה.

לנה קריינדלין: ממשלות שילמו על זה בכסף ציבורי.

לנה קריינדלין: תודה רבה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: מר יוני פיינגולד, מאיגוד האמרגנים ומפיקי האומנויות, ואחריו חנן יובל מאמ"י.

יוני פיינגולד: בוקר טוב.

יוני פיינגולד: אני כבר חודשיים מופיע בוועדה, זאת לא הפעם הראשונה, אז אני אנסה להיות פרקטי.

יוני פיינגולד: דבר ראשון, אני רוצה סוף כל סוף לשים את סדר הגודל של הסקטור העסקי שלנו על השולחן.

יוני פיינגולד: מדובר פה על קרוב ל-47 מיליארד שקל מחזור; על 28,000 חברות ועצמאים שמעסיקים עובדים; על 193,000 עובדים שעובדים בתעשיית התרבות והאירועים המסחרית, שכמובן נותנת את כל השירות גם לתרבות הציבורית.

יוני פיינגולד: אז חשוב לדעת שאנחנו סקטור לא פחות גדול מהתעופה, לא פחות גדול מהתיירות, וצריך להתייחס אלינו בהתאם.

יוני פיינגולד: אני קורא לוועדה ולך, כבוד היושב-ראש, להניח את זה על השולחן ולבקש התייחסות ספציפית כמו שמתייחסים לכל סקטור אחר, כפי שאנחנו רואים כל יום בתקשורת.

יוני פיינגולד: אנחנו פה בבמה חשובה ואני לא רוצה להיכנס לטרוניות, אבל בתחום הבריאות כבר מפברואר גייסו את המוסד בשביל להביא מכונות הנשמה.

יוני פיינגולד: אולי שווה לגייס אותם גם כדי שיביאו לנו מכונת הנשמה כלכלית.

יוני פיינגולד: ביקשו ממני להיות פרקטי ולהביא רעיונות מחוץ לקופסה, אז אני אדבר ברמה הפרקטית.

יוני פיינגולד: יש בתקציבים, גם של התרבות וגם של משרד התרבות וגם ברשויות המקומיות, מאות מיליוני שקלים שצבועים ל-2020.

יוני פיינגולד: ניתן בימי הקורונה לייצר כלכלה מאסיבית בתחום הדיגיטל, בתחום הפיזי, שייתן פתרון לעשרות אלפי עצמאים, פרילנסרים וחברות.

יוני פיינגולד: אנחנו קראנו פה בוועדה הזאת להתחיל לעבוד על חוזים עתידיים, כמו בתשתיות; מכרזים שיאפשרו לסקטור שלם לחזור לעבודה.

יוני פיינגולד: לתת לא רק למגזר השלישי מקדמות.

יוני פיינגולד: לאפשר לאנשים להיות עם חוזים, כדי שיוכלו לעמוד מול הבנקים ולבקש גישור.

יוני פיינגולד: זאת מעבר לאותה קרן פיצויים ומעבר לזה שחייבים להגדיל את הערבות של המדינה בצורה משמעותית בתחום שגם ככה מתקשה לקבל ליווי בנקאי.

יוני פיינגולד: כל הדברים האלה קיימים ויש עליהם שיח, אבל הם פשוט מתנהלים לאט.

יוני פיינגולד: אני מצטרף לרועי, יש לנו פה עשרות אלפי עצמאים ופרילנסרים, רובם לא פגשו שקל כבר חודשיים, הם מחוץ למעגל העבודה שבועיים לפני כולם.

יוני פיינגולד: וכל העתיד הלא ברור הזה, האי-ודאות הזאת, מכניסים אנשים למצוקות שיהיו הרבה יותר חמורות מהתוצר הרפואי שהקורונה מביאה על כולנו.

יוני פיינגולד: צריך לשים את זה חזק מאוד על סדר היום הציבורי.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: מר חנן יובל, מאיגוד אומני ישראל, ואחריו יניב ביטון, שחקן.

חנן יובל: בוקר טוב.

חנן יובל: אני מתנצל אם אני אחזור פה ושם על דברים, פשוט חוברתי מאחור.

חנן יובל: ממה שהספקתי להקשיב אני ארשה לעצמי להיות פחות קורקטי ופחות מנומס ויותר זועק, זעקה מהבטן של הרבה מאוד מחבריי.

חנן יובל: כאמור, שמי חנן יובל, אני אומן, יוצר, מבצע.

חנן יובל: אני משמש כממלא מקום יושב-ראש אמ"י – איגוד אומני ישראל.

חנן יובל: לפני למעלה משבוע כבר פניתי בשם אלפי חבריי האומנים לנציב המס מר ערן יעקב במסגרת תוכנית הבוקר של כאן

חנן יובל: 11 "סדר יום", שם מרח אותי הנציב בשידור חי, ללא מחאת קרן נויבך המגישה, בסיסמאות כמו ערבות הדדית, סולידריות ועוד כאלה.

חנן יובל: זאת הייתה בושה וכלימה.

חנן יובל: אני מבקש להפנות את שוועת אומני ישראל, בנוסף לכל מה שנאמר פה היום, לחברי ועדת הכספים.

חנן יובל: אולי כאן מישהו – ותסלחו לי על מה שאני אומר – שמשכורתו נכנסת בדיון בזמן, יואיל להתייחס אלינו, אל כל אומני ישראל, כולל 150,000 ויותר בתעשייה, שהיו הראשונים לרדת מהמדף בתחילת חודש מרץ באבחת סכין בהוראת הממשלה, ויהיו אחרונים לחזור לתעסוקה.

חנן יובל: אמרה הגברת מגשר יולי-אוגוסט.

חנן יובל: איפה.

חנן יובל: הלוואי שבספטמבר ירשו לנו.

חנן יובל: ואתם יודעים כמה זמן לוקח להכניס את העסק לעגלה, להפיק, להפיץ ולשכנע אנשים לקנות את הכרטיסים, אפילו את ה-150 האלה שאתם רוצים לאשר.

חנן יובל: אני מדבר בשם האומנים העצמאים, שבאחת ירדו מ-100% לאפס אחוז.

חנן יובל: פה ושם יש אומנים שמקבלים אשכולות או אקו"ם, אבל זה פירות מ-2018 ו-2019, זה לא מהשנה בכלל.

חנן יובל: 2020 יתבטא רק ב-2021.

חנן יובל: נציבות המס, בהכרזותיה הבלתי מובנות, הגדירה מי זכאי ומי לא זכאי לעזרה על פי מדד הכנסות של 2018.

חנן יובל: ואני שואל מה זה רלוונטי.

חנן יובל: הכנסת האומנים ירדה לאפס, ומישהו ממשרד האוצר – שמשכורתו נכנסת בזמן – קצב את חייהם.

חנן יובל: שימותו.

חנן יובל: שיחיו מנוסטלגיה.

חנן יובל: אני לא מדבר כאן על עצמי, אבל אני כעצמאי, לדוגמה, הספקתי לשלם בחיי למעלה ממיליון שקל ביטוח לאומי.

חנן יובל: תראו לי שכירים שעשו את זה.

חנן יובל: אין דבר כזה.

חנן יובל: ואחרי כל הסיפור הזה, בבוא יום הדין האומנים העצמאים עומדים מול שוקת שבורה.

חנן יובל: שלא לדבר על כך שהרבה מאוד אומנים מצליחים ופעילים חלפו על פני גיל 67, מדבר לפניכם אחד כזה, אומנים שהם בפעילות מלאה, ביצירתיות מלאה – והפכו אותם ללא רלוונטיים, וגם לא מגיע להם כלום מטעם החברה.

חנן יובל: אז לקראת יום העצמאות, כשאומרים "לתפארת מדינת ישראל", אני רוצה להגיד, חברי הוועדה הנכבדה: בושה וכלימה.

חנן יובל: אני סיימתי, תודה רבה.

עודד פורר: תודה, חנן.

עודד פורר: יניב ביטון ואחריו איתמר ביטן, מאיגוד העובדים בקולנוע ובטלוויזיה.

יניב ביטון: בוקר טוב לכולם.

יניב ביטון: הדברים של חנן מאוד ריגשו אותי ואני רוצה להצטרף אליהם.

יניב ביטון: אנחנו פחות מדברים בשפה של המספרים, אבל אני שומע מצוקות של הרבה אנשים.

יניב ביטון: אני מדבר מטעם שח"ם, ארגון השחקנים בישראל.

יניב ביטון: אני שחקן בתיאטרון בית ליסין.

יניב ביטון: בכל בקבוצות הווטסאפ אנשים במצוקה אדירה.

יניב ביטון: זוגות ששניהם במקצוע, שניהם שחקנים, אחת מאפרת וכו' – לא נכנס שקל.

יניב ביטון: אנחנו משלמים ביטוח לאומי בתוך התיאטרון – בתיאטרון בית ליסין אנחנו מעין שכירים – אבל אנשים לא קיבלו את דמי האבטלה שלהם על חצי החודש.

יניב ביטון: גם כן לא ברור, אם מישהי יוצאת לחופשת לידה תוך שנה אפשר לחשב את הדברים האלה.

יניב ביטון: עכשיו צריך להגיש שנה אחורה את כל המשכורות, ואנשים שלא הגישו, זה לא מגיע להם, הם נופלים בין הכיסאות כי הם לא עצמאים ולא מגיע להם לגמרי המענק של העצמאים.

יניב ביטון: המצוקה היא מאוד קשה.

יניב ביטון: גם צריך לחשוב על אסטרטגיית יציאה מהדבר הזה, איך אנחנו נתקדם ביום שאחרי.

יניב ביטון: גם צריך לחשוב איך הכסף מגיע עכשיו לאנשים ולא רק למוסדות.

יניב ביטון: שאגב, גם למוסדות אני דואג, דרכם זה יוכל לחלחל גם למטה.

יניב ביטון: בסופו של דבר רואים אותנו השחקנים, גם על המסך וגם על הבמה, אבל מאחורינו יש כל כך הרבה אנשים – מאפרות, פאניות, אנשים במתנ"סים, בהיכלים בכל רחבי הארץ.

יניב ביטון: מדובר במעגל אדיר של אנשים שעובדים בכלכלה רווחית, כלכלה שעובדת במשך השנה.

יניב ביטון: חייבים להזרים כסף למערכת, כי זה לא יקרה רק מהמקדמות שנתנו לנו.

יניב ביטון: אני גם מנסה לחשוב – אם לא נוכל לשחק מול קהל בתקופה הקרובה, אולי אפשר לעודד עוד הפקות של טלוויזיה, להזרים עוד כסף לקרנות קולנוע וטלוויזיה, שאת זה נוכל לעשות יותר מוקדם.

יניב ביטון: אז צריך לחשוב גם על אסטרטגיית יציאה מהדבר הזה, וגם איך להקל על אנשים ביום-יום, כי המצוקה היא אדירה.

יניב ביטון: יש שכר דירה שצריך לשלם, יש ילדים שצריך להאכיל, ואין כסף לאנשים.

יניב ביטון: ויש ערימות של בירוקרטיה – שאתה מרגיש שכולם רק נגדך, סתם בשביל לעשות לך חיים קשים.

עודד פורר: תודה, יניב.

עודד פורר: סאמר מועלם, מנהל פורום מוסדות תרבות ערביים, בבקשה.

עודד פורר: סאמר, המיקרופון שלך לא עובד.

עודד פורר: נעבור בינתיים לגולן עינת, מזאפה.

עודד פורר: הוא נמצא בזום?

עודד פורר: אם לא, נעבור לחברי הכנסת.

עודד פורר: גולן, בבקשה.

גולן עינת: אני הבעלים של זאפה, חברה שעושה בערך 2,400 מופעים בשנה.

גולן עינת: אני רוצה לתת משהו קטן מהיום בבוקר כדי שתבינו את הסיפור הזה.

גולן עינת: קבוצת זאפה מוציאה - - - (קטיעה בשיחת הזום).

עודד פורר: האינטרנט שלך לא עובד.

עודד פורר: אני רוצה לעבור להתייחסויות של חברי הכנסת.

עודד פורר: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

עודד פורר: ואחריה חבר הכנסת עופר כסיף.

אורלי פרומן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על קיום הדיון בנושא כל כך חשוב שלא דובר בו עד היום.

אורלי פרומן: מדינת ישראל וכולנו כאזרחים התברכנו בעושר תרבותי, יוצרים ואומנים מאוד מוכשרים ואנשי מקצוע מצוינים.

אורלי פרומן: התרבות והאומנות הן לא מותרות, כדאי שיפנימו את זה, החל מראש הממשלה דרך כל צמרת מקבלי ההחלטות.

אורלי פרומן: זוהי הנשמה היתרה של החברה הישראלית, של האזרחים.

אורלי פרומן: זהו נכס לאומי, כפי שאבי נשר היטיב לתאר.

אורלי פרומן: בנוסף, היא גם שגרירה מדהימה בחו"ל.

אורלי פרומן: וגם הפעילות הזאת פסקה.

אורלי פרומן: אנחנו מדברים על מצב שהמוזות נדמו מזה כחודש וחצי, וכנראה לעוד זמן רב קדימה.

אורלי פרומן: אנחנו מדברים על אסטרטגיית יציאה ועל שיקום המשק.

אורלי פרומן: לתרבות ולאומנות יש שני תפקידים בתקופה הקרובה.

אורלי פרומן: קודם כול, תפקיד מנטאלי.

אורלי פרומן: היא חלק מאוד משמעותי מהחוסן הלאומי, וכדאי שאנשים יפנימו את זה.

אורלי פרומן: בשביל אנשים שיושבים סגורים ומבודדים כל כך הרבה ימים היציאה לתיאטרון, לאופרה, למוזיקה, למופע מחול זה חזרה לחיים, זה פשוט חלק מהחזרה לחיים.

עודד פורר: תודה.

אורלי פרומן: דבר שני, התרבות כבר הוכיחה שהיא מנוע צמיחה כלכלי.

אורלי פרומן: הוכחנו את זה במחקר מקצועי לפני מספר שנים.

אורלי פרומן: היא מעסיקה תעשייה ענפה של אלפי עובדים, וחלק מהחזרה והשיקום הכלכלי של המשק זה גם להתחיל להפעיל את המנוע של עולם התרבות.

עודד פורר: ברור.

עודד פורר: לסכם, אורלי.

אורלי פרומן: כמו שדובר פה, צריך להבחין בין שני עולמות.

אורלי פרומן: אחד, העולם הנתמך תקציבית על ידי משרד התרבות והספורט, והשני, העולם של העצמאים.

אורלי פרומן: הם שניהם שלובים זה בזה.

אורלי פרומן: חברים, לא מדובר על שינוי של מבחני התמיכה, אלא להפעיל מנגנון פיצוי אחר.

אורלי פרומן: כי מבחני התמיכה הנוכחיים לא מתאימים לסיטואציה.

אורלי פרומן: הם מדברים על מספר הופעות, על יצירות חדשות, על כמות - - -

עודד פורר: ברור.

עודד פורר: זה גם ייכנס לסיכום.

עודד פורר: תודה, אורלי.

אורלי פרומן: שנייה.

אורלי פרומן: חייב להיות מנגנון פיצוי אחר.

אורלי פרומן: אני גם מבקשת לתחום בזמן את הוועדה הזאת שדיברו עליה ולעשות הבחנה בין סוגי התרבות השונים, כי החזרה לשגרה יכולה להיות שונה בין בתי ספר לאומנויות לבין תיאטראות וכו'.

עודד פורר: תודה, תודה, תודה רבה.

אורלי פרומן: יש לי עוד הרבה מה להגיד - - -

עודד פורר: אני מבין, אבל אתם צריכים להבין שב-11:00 הדיון נחתך.

עודד פורר: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עודד פורר: ואחריו קרן ברק.

עופר כסיף: אני אהיה מאוד קצר אם לא יפריעו לי.

עופר כסיף: אני רוצה מאוד לחזק את מה שנאמר עכשיו ואת מה שאמרו קודם הדוברים.

עופר כסיף: אבי נשר נגע בדברים נכון.

עופר כסיף: מהצד של העוסקים בתרבות – האומנים לגווניהם, עובדי במה, אנשים שנמצאים מאחורי הקלעים – מדובר פה על הצרכים הבסיסיים שלהם, על פרנסה, מה יותר מזה.

עופר כסיף: מדובר על זכויות.

עופר כסיף: אין להם זכויות בסיסיות.

עופר כסיף: לאומנים יש צרכים כלכליים וחברתיים, ושמענו פה את הזעקה הצודקת שלהם.

עופר כסיף: לא יכול להיות מצב שהם נזרקים לרחוב, נזרקים לכלבים, כמעט תרתי משמע.

עופר כסיף: מהצד השני, התרבות היא לא רק פריבילגיה, התרבות היא ערך, היא צורך אנושי.

עופר כסיף: היא גם זכות, אבל היא גם צורך אנושי.

עופר כסיף: היא חלק מהתמודדות שלנו עם קשיי היום-יום, היא משמשת לפעמים כסובלימציה.

עופר כסיף: במובנים האלה יש לה למעשה תפקיד חברתי שהוא מעבר לצרכים האינדיבידואליים.

עופר כסיף: הדברים האלה חייבים להנחות אותנו למציאת פתרון מיידי.

עופר כסיף: אבל לצערי הרב, במשך שנים, וכשהתחילה המגיפה זה ניכר עוד יותר, יש זלזול בכל מה שקשור לתרבות ובאלה שעוסקים בתרבות.

עופר כסיף: שמענו קודם שאין מועד או צפי ברור לפתרון.

עופר כסיף: זה חלק מהזלזול.

עודד פורר: תודה, תודה.

עופר כסיף: אנחנו צריכים לקבל החלטה חד-משמעית ומיידית שצריך, לפי הצרכים החברתיים והצרכים של העובדים, לתת פתרון מיידי, כי גם יש לזה השלכות עתידיות.

עודד פורר: תודה רבה.

עופר כסיף: מילה אחרונה, על דבר שלא הוזכר, הנושא של התרבות בחברה הערבית.

עופר כסיף: יש שני דברים ייחודיים שמאפיינים את הצרכים התרבותיים בחברה הערבית שצריכים לתת עליהם את הדעת.

עופר כסיף: דבר אחד, יש מחסור בנגישות טכנולוגית ביישובים הערביים.

עופר כסיף: לכן גם כשנותנים איזשהו פתרון מקוון, זה לא תמיד מגיע לשם.

עופר כסיף: המרכזים הקהילתיים ביישובים הערביים לא קיבלו עדיין כספים על תוכניות תרבות שכבר ביצעו ב-2019.

עופר כסיף: כל הבקשות למענקים שהיישובים הערביים הגישו, כולל מענקי תרבות, עדיין לא אושרו.

עופר כסיף: ודבר אחרון, אנחנו לפני חודש הרמדאן.

עופר כסיף: בחודש הרמדאן יש הוראה, והציבור מכיר אותה, לא להתכנס כמו שנהוג, והמענה לזה צריך להיות מענה תרבותי אפשרי, באמצעות כל מיני תוכניות – עכשיו.

עופר כסיף: עכשיו.

עודד פורר: ברור, תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת קרן ברק, ואחריה חבר הכנסת ניר ברקת.

קרן ברק: אני אנסה לעשות את זה ממש קצר, אבל אני רוצה לגעת בכמה וכמה נקודות.

קרן ברק: דיברנו פה עם כמה וכמה גורמים, אבל לא שמענו את תחום הקולנוע, שבו יש פתרונות פרקטיים של קרנות.

קרן ברק: פשוט צריך להזרים אליהן כסף.

קרן ברק: הם לא מבקשים נדבות, הם פשוט צריכים שהקרנות ימשיכו לפעול כמו שהן אמורות.

קרן ברק: מה שאנחנו ראינו כאן – כמו שאנחנו רואים בהרבה מאוד תחומים אבל בתחום הזה אפילו יותר – זה כאוס.

קרן ברק: כשאנחנו יצאנו לאירוע המשברי הזה, אני חושבת שאתה, אני וכל אחד ממי שיושב פה הבנו שהתחום הראשון שייפגע יהיה ענף התרבות, וזה גם יהיה התחום האחרון שיחזור לפעול, כי מדובר במקבץ של אנשים צפופים.

קרן ברק: אנחנו ידענו שאותם יסגרו ראשונים ושלהם יהיה הכי קשה לחזור.

קרן ברק: אז אם אנחנו ידענו את זה כאן, איפה הייתה כל הפקידות שהייתה אמורה לטפל בזה כבר אז?

קרן ברק: הרי לפני חודש וחצי ידעת שזה יהיה הענף הכי הכי מסובך, אז כבר אז היו צריכים לשבת ולבנות תוכניות, והיום היה צריך כבר להציג לנו אותן.

קרן ברק: אלא שבמציאות אנחנו במצב שהם רק עכשיו יושבים להתחיל לכתוב את התוכניות.

קרן ברק: יש במדינת ישראל פקידות עצומה, ואי אפשר שכל הדברים האלה יתנקזו לשלושה אנשים – החשב הכללי, ראש רשות המיסים ומנכ"ל משרד האוצר.

קרן ברק: זה לא יכול להיות.

קרן ברק: יש כל כך הרבה פקידות, וזה לא מאוחר מדי, צריך לשבת כבר עכשיו מהבוקר עד הערב, ללמוד את הנושאים האלה ולמצוא פתרונות.

קרן ברק: כמו שאמרה פה דליה, יש סוגים שונים, ולא אתה, לא אני ולא אף אחד פה יודע מה הסוגים השונים של תיאטראות ושל מופעים שונים, אנחנו לא יודעים, אנחנו לא יכולים ללמוד את זה, אבל יש כל כך הרבה אנשים במשרד התרבות ובמשרד האוצר שצריכים לשבת עכשיו עם כל הגופים האלה ולחקור את הנושא הזה לעומק ולהביא פתרונות אמיתיים בדמות כסף.

עודד פורר: ברור, תודה.

קרן ברק: רק עוד משפט אחד, לגבי מה שאבי אמר.

עודד פורר: אחד.

קרן ברק: במובנים רבים אנחנו חלוצים היום.

קרן ברק: אנחנו נצא למדינה שונה אחרי המשבר הזה.

קרן ברק: מדינה שונה לחלוטין.

קרן ברק: אנחנו צריכים לחשוב טוב טוב איזו מדינה אנחנו רוצים.

קרן ברק: האם אנחנו רוצים מדינה עם תרבות, עם מסעדות ועם כל מה שיצרו פה החלוצים אז, כשהקימו את המדינה, או שאנחנו רוצים מדינה של פקידות אפורה?

עודד פורר: תודה.

קרן ברק: אני חושבת שאנחנו כולנו פה מאוחדים בזה שאנחנו רוצים מדינה עם תרבות ומופעים ומסעדות, ובעניין הזה אנחנו צריכים לפעול כמו החלוצים ולבנות את זה ולאפשר שזה יקרה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת ניר ברקת, ואחריו חברת הכנסת אורית פרקש הכהן.

ניר ברקת: קודם כול, זה קורע את הלב לשמוע את האנשים שדיברו מבחוץ.

ניר ברקת: אין אחד במדינה שיכול להישאר אדיש לזה.

ניר ברקת: תרבות זה לא מותרות, זו תעשייה שאנחנו מאוד גאים בה.

ניר ברקת: ואני חייב לומר, עודד, שאנחנו נמשיך ונשב תעשייה-תעשייה, ואנחנו נגלה שבסוף, הפתרון לכל התעשיות הוא אותו פתרון.

ניר ברקת: איך שורדים את המשבר?

ניר ברקת: באמצעות סיוע ישיר ישר לחשבון הבנק באמצעות דוחות מע"מ וטיפול בעצמאים.

ניר ברקת: הנוסחה לא משתנה, היא אותה נוסחה לכולם, והאוצר צריך להתאפס ולהבין שבסוף זה מה שיהיה, רק בחודשיים איחור.

ניר ברקת: בעולם הרחב זה מה שעשו.

קרן ברק: חודשיים זה עוד טוב, ניר.

ניר ברקת: הרי בסוף הם יגיעו לאותה מסקנה, הם יגיעו לאותה נוסחה פשוטה שמכילה לא רק את ענף התרבות ששמענו היום, אלא היא מכילה את כולם.

ניר ברקת: אני רוצה לחזור ולומר שהפתרון הוא אותו מתווה שוועדת כספים אמרה.

ניר ברקת: ואני רוצה להוסיף עוד משהו חשוב - - -

עודד פורר: אבל ממש בדקה, כי לא אישרו לנו להאריך.

ניר ברקת: ממש דקה.

ניר ברקת: אנחנו מדברים עד עכשיו על איך שורדים את המשבר.

ניר ברקת: אני רוצה להתייחס גם ליציאה מהמשבר.

ניר ברקת: היציאה מהמשבר צריכה להיות בתיאום ענפי, כמו שנאמר קודם – שכל ענף ישב בשולחן עגול עם המשרד הממשלתי שלו ויראה איך משקיעים.

ניר ברקת: אני שמעתי שמתכננים לתת למי שקולט חזרה את העובדים שלו.

ניר ברקת: אני חושב שזאת גישה לא נכונה.

ניר ברקת: הגישה הנכונה זה לעבוד על הצד של הביקושים, כלומר מה צריך לעשות בשביל לייצר ביקושים: מה צריך לעשות כדי שהציבור יצרוך תרבות, שיצרוך במכולת, שיצרוך בכל מקום.

ניר ברקת: והמתווה שאני ממליץ עליו זה לעשות עבודה פרטנית עם המשרדים לכל ענף וענף – ואני מדבר על זה עם רועי, עם דובי ועם נציגים אחרים – כדי להשקיע את המשאבים בלייצר ביקושים.

ניר ברקת: לא ללכת על הצד של ההיצע, זה לא יעבוד בצד של ההיצע.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת פרקש, ואחריה חבר הכנסת שחאדה.

אורית פרקש הכהן: כמו שפתחתי את הדיון, ככה אני רוצה לסיים אותו.

אורית פרקש הכהן: אני מאוד התחברתי למה שאמר אבי נשר.

אורית פרקש הכהן: מדובר כאן במגזר שלא רק נשען על אדן כלכלי.

אורית פרקש הכהן: דרך אגב, בוועדה הזאת אנחנו נחשפים לצערי לחשיבות של כל סקטור במדינת ישראל, אבל התרבות נוכחת במיוחד בימים אלה שכולנו נמצאים בבתים.

אורית פרקש הכהן: היא חשובה לחוסן החברתי שלנו.

אורית פרקש הכהן: הענף הזה חווה משבר גדול, כמו כל ענף, אבל גם הזדמנות מאוד גדולה.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב על הכלים הפרקטיים שיש לנו, יו"ר הוועדה, כדי להביא לפתרון וכדי לשמש מנוף לחץ על הממשלה.

אורית פרקש הכהן: שמעתי את הבחור מאגף התקציבים באוצר מדבר על זה שמתכוונים לקיים ועדה שתבחן את נוהל האוצר ותיתן מסקנות בתוך 14 יום.

אורית פרקש הכהן: אבל לצערי, בסוף בסוף, בשורה התחתונה, הוא אמר שהוא לא יכול להתחייב ללו"ז סופי שבו הדבר הזה יבשיל לכדי תוכנית ביצועית.

אורית פרקש הכהן: מה שאני מבקשת ממך – וזה דבר שהוא בסל הכלים שלנו – זה לבקש שבתוך שבוע ימים משרד האוצר ידווח לוועדת הכספים מה הוא, כדרג ביצועי, גיבש.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שאתם צריכים לשבת על נוהל האוצר, שלפיו חי סקטור התרבות במדינת ישראל.

אורית פרקש הכהן: צריך לתקן אותו, לשנות את מבחני התמיכה, לייעל את הנושא של קרנות הקולנוע, לדבר עם הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו ועם מועצת הכבלים והלוויין, שאני מבינה שגם כללי הרגולציה שלהם רלוונטיים לטיפול בנושא הזה.

אורית פרקש הכהן: צריך לייצר מנגנונים, לעודד את המוסדות הקיימים להמשיך ולהעסיק את העובדים בתחום הזה.

אורית פרקש הכהן: חשוב מאוד לתקן מנגנונים כדי שימשיכו העסקות.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שזאת גם הזדמנות לעשות שינוי טכנולוגי בתחום התרבות.

אורית פרקש הכהן: אפשר להמשיך לעשות הצגות ולגבות עליהן כסף מרחוק, אפשר לדבר עם נטפליקס וכל החברות הבין-לאומיות האלה, שהמניות שלהן בשיא במשבר הזה, ולראות איך אנחנו רותמים את הדבר הזה לשמש גם כמנוף כלכלי לעובדים בארץ, לתעשייה בארץ.

אורית פרקש הכהן: אנחנו יודעים שהפקות של סרטים במימון נטפליקס הופסקו במשבר הזה, וצריך לראות איך אנחנו מתקנים את הדבר הזה.

עודד פורר: תודה.

אורית פרקש הכהן: אני מבקשת שבתוך ימים ספורים הצוות המקצועי שעליו סיפרו לנו יציג לנו מה ההמלצות שלו לדרג הממשלתי, ומשם אנחנו נלחץ על הדרג הממשלתי.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת שחאדה, ואחריו חבר הכנסת לוי.

סמי אבו שחאדה: זה אחד הנושאים הכי קרובים לליבי, אני חקרתי אותו כמה שנים לדוקטורט שלי בהיסטוריה של תרבות.

סמי אבו שחאדה: בארץ המצב של התרבות הערבית – זה כמעט ולא קיים.

סמי אבו שחאדה: מצב התרבות הערבית ביפו לפני 48' היה הרבה יותר טוב מהמצב ב-2010, בכל דבר.

סמי אבו שחאדה: בשנים האחרונות נעשתה עבודה מאוד רצינית בהובלתה של הגברת לובנא זועבי במשרד התרבות.

סמי אבו שחאדה: באמת עשו עבודה מצוינת, הייתה התקדמות, היו כמה שנים טובות של צמיחה.

סמי אבו שחאדה: ועכשיו מדברים איתם על קיצוץ, כאשר התרבות הערבית בכלל מקבלת, מתוך מיליארד שקלים לפעילות, משהו כמו 35 עד 40 מיליון שקלים.

סמי אבו שחאדה: אז עכשיו גם מדברים על קיצוצים.

סמי אבו שחאדה: בגלל הצמיחה שהייתה נוספו בקשות, נוספו עמותות שרוצות לקדם תרבות, ועכשיו יש להם 35 בקשות יותר – בזמן שמדברים על פחות תקציב.

סמי אבו שחאדה: זה פשוט הזוי.

סמי אבו שחאדה: אז אני רוצה לוודא שהתקציב שהיה להם יישאר להם.

סמי אבו שחאדה: זה דבר אחד.

סמי אבו שחאדה: דבר שני, צריך עכשיו עכשיו להזרים כספים.

סמי אבו שחאדה: יש כל כך מעט, שכל יום כזה אנחנו מאבדים אנשים, מאבדים עמותות, מאבדים שחקנים.

סמי אבו שחאדה: אז לפחות שזה יקרה עכשיו, בשבוע-שבועיים הקרובים, כדי שיוכלו לשרוד, זה הכול.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת לוי, דקה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: נכון, יש בעיה, אני לא רואה איך מחר נפתחות כל התיאטראות.

מיקי לוי: ולכן הסיוע חייב להיות סיוע ישיר, אחרת נאבד את האנשים היקרים האלה, שעמלו בנושא התרבות כל חייהם.

מיקי לוי: מדינה ללא תרבות תאבד את הערכים שלהם, אין לי ספק בזה.

מיקי לוי: האנשים שדיברו איתנו הם שקופים בשביל הממשלה, הם שקופים.

מיקי לוי: והם שמים את יהבם ותקוותם בוועדת הכספים, ואנחנו צריכים לעזור להם.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: גם אני שוחחתי עם לובנא הנהדרת.

אחמד טיבי: תראו, התקציב של השנה שעברה היה 40 מיליון שקל לתרבות הערבית, ועכשיו מציעים להוריד ל-35 מיליון שקל, למרות שהצטרפו 35 גופים חדשים.

אחמד טיבי: זה לא מתקבל על הדעת.

אחמד טיבי: צריך לפחות לשמור על מה שקיים.

אחמד טיבי: צריך להסדיר את החזרה לשגרה.

אחמד טיבי: מגזר התרבות הוא האחרון לחזור לשגרה, בגלל שזה מקומות שיש בהם התקהלות.

אחמד טיבי: יש תקציב רמדאן לרשויות, ועכשיו הפעילויות לא מתקיימות, ולכן צריך להמיר את הפעילות הזאת לפעילות דיגיטלית או לפעילות במכונית או כל מחשבה אפשרית אחרת.

אחמד טיבי: אדוני, אני מבקש לשמור על תקציב התרבות.

אחמד טיבי: יש אדם בשם סאמר מועלם - - -

עודד פורר: ניסינו לתת לו לדבר ולא הצלחנו, הייתה לו תקלת סאונד.

עודד פורר: תודה, אחמד.

אחמד טיבי: נקודה אחרונה לפרוטוקול.

אחמד טיבי: אדוני, עשית דיון על המשבר באילת?

עודד פורר: פנה אליי חבר הכנסת סעדי, אני הולך לעשות דיון על המשבר הכלכלי ברשויות הערביות והרשויות הדרוזיות.

עודד פורר: פנה אליי גם חבר הכנסת חמד עמאר בעניין הזה.

עודד פורר: חברים, אני רוצה לסכם, ואני גם אבקש התייחסות בכתב ממשרד האוצר לכל מה שנאמר פה, כולל עדכון סטטוס.

עודד פורר: משרד האוצר, אני מבקש שתתייחסו לתרבות כנכס אסטרטגי.

עודד פורר: גם במשבר הגדול של שנות ה-30, כפי שסופר כאן, ניתן דגש דווקא על התרבות כחלק מהחוסן הלאומי וכערך אסטרטגי.

עודד פורר: צריך להבין שזה חלק מהעניין.

עודד פורר: והוזכר גם הציטוט הידוע של צ'רצ'יל, שכשנשאל מדוע לא לקצץ בתרבות במלחמת העולם השנייה, הוא ענה: אז על מה אנחנו נלחמים כאן?

עודד פורר: אני אדבר עם מנכ"ל הביטוח הלאומי בעניין הכנסת מקצוע הבימוי וענף האומנות כחלק מהמקצועות שרשומים בביטוח הלאומי.

עודד פורר: אנחנו חושבים שהממשלה פועלת לא נכון – הדבר הנכון הוא לתקצב את המשרדים ושהמשרדים יעבירו את התקציבים.

עודד פורר: במקום לרכז את הכול במשרד האוצר, שמתנהג כמו איזה גביר שמחלק נדבות לכל מיני אנשים, צריך לתת את התקציבים למשרדים.

עודד פורר: המשרדים יודעים להפעיל אותם.

עודד פורר: כפי שאמרה חברת הכנסת פורמן, צריך לשנות את מבחני התמיכה.

עודד פורר: צריך כבר עכשיו להתחיל לעשות את זה.

עודד פורר: כי סעיף כמו סעיף פעילות או בחינה של מספר הצגות שנעשו וכו' – חבל על המבחנים האלה.

עודד פורר: מבחני התמיכה הקיימים פשוט לא רלוונטיים.

קרן ברק: צריך להתעסק בזה מבוקר עד לילה.

קרן ברק: פשוט יש אנשים שלא עושים עכשיו הרבה, לא יכול להיות שהכול יהיה על ה - - -

עודד פורר: בשביל זה יש את המשרדים.

עודד פורר: אני חייב לומר בהקשר הזה - - -

קרן ברק: משרד התרבות - - -

עודד פורר: חברת הכנסת קרן ברק, תודה.

אחמד טיבי: אדוני, סאמר התחבר - - -

עודד פורר: אבל הדיון מסתיים.

עודד פורר: אני רוצה לומר עוד משהו.

עודד פורר: במצב שבו 75% מתקציבם של המוסדות הגדולים מגיע ממכירת כרטיסים, ברור לחלוטין שהממשלה חייבת לפצות אותם, ולא די רק באחוזי התמיכה הרגילים.

עודד פורר: צריך להתייחס לתרבות כמנוע צמיחה כלכלי.

עודד פורר: כל מוסד כזה מעסיק מתחתיו המון שכירים, פרילנסרים, ספקים וכיו"ב.

עודד פורר: אני מבקש ממנכ"ל משרד התרבות וממשרד האוצר – אם יש כספים שמגיעים למוסדות תרבות בגין פעילות ב-2019, עליהם לעבור מייד.

עודד פורר: לא יכול להיות שבממשלה עוד מחזיקים תקציבים שמגיעים בגין שנת 2019 ולא מעבירים אותם, בטח לא במשבר כזה.

עודד פורר: זה דבר שהכי קל לבצע.

עודד פורר: תנו לפחות את מה שמגיע.

עודד פורר: אני חוזר על הבקשה של חברת הכנסת קרן ברק – תזרימו כספים ותפעילו את קרנות הקולנוע.

עודד פורר: גם זאת עבודה שנעשית לשנה-שנתיים קדימה.

עודד פורר: דרך הקרנות האלה אפשר לאפשר לפחות לחלק מהתעשייה לפעול.

עודד פורר: ללא קשר לעניין, אבל בגלל שנמצא כאן יוסי שרעבי, המנכ"ל של מירי רגב – יש טקס הדלקת משואות בקרוב, וזה נורא נוצץ לתת לסלב כזה או אחר או לאיזה מישהו שנותן כותרת בעיתון להדליק משואה.

עודד פורר: אני אומר לכם, קיבלתי פניות מעשרות ומאות שוטרים ופורשי משטרה בדרגות בכירות שאומרים: תנו לאיש משטרה מהשטח, מאלה שבאמת עובדים היום סביב השעון.

עודד פורר: שוטר או שוטרת, מישהו מהשטח, תנו לו להדליק משואה, דווקא במצב הזה.

קריאה: או אחות בבית חולים.

עודד פורר: מקובל.

עודד פורר: גם אנשי המשטרה וכוחות הביטחון - - -

קרן ברק: גם כוחות הביטחון שותפים בעשייה, אתה צודק לגמרי.

עודד פורר: אני מבקש – אנא מכם תתייחסו לפנייה שלי בעניין הזה.

עודד פורר: תודה, יוסי.

עודד פורר: הישיבה נעולה.